ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2022 Справа № 914/2292/22

Господарський суд Львівської області у складі судді Мазовіти А.Б. за участю секретаря судового засідання Андрусика В.Д., розглянув матеріали позовної заяви

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВА ЛІНІЯ 1», смт. Чабани, Київська область

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЛВЕСТТРЕЙД», м. Львів

про стягнення 326 779,89 грн

за участю представників:

від позивача: Коцан Н.Я. адвокат;

від відповідача: не з`явився

Обставини розгляду справи.

21.09.2022 на розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВА ЛІНІЯ 1», смт. Чабани, Київська область до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЛВЕСТТРЕЙД», м. Львів про стягнення 331 779,89 грн.

Ухвалою від 26.09.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 24.10.2022.

Ухвалою від 24.10.2022 суд відклав підготовче засідання на 03.11.2022.

Ухвалою від 03.11.2022 суд відклав підготовче засідання на 14.11.2022.

10.11.2022 через канцелярію суду від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог (вх. №3709/22 від 10.11.2022), у якій позивач просив суд стягнути з відповідача 187 392,56 грн основного боргу, 40 749,42 грн пені, 64 304,68 грн 50% річних, 34 333,23 грн інфляційних.

З огляду на те, що за результатами підготовчого провадження було вирішено усі необхідні завдання, стороною подані усі докази, які доводять обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, суд ухвалою від 14.11.2022 прийняв до розгляду заяву про зменшення позовних вимог, закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 05.12.2022.

Заяв про відвід суду не поступало.

Суть спору та правова позиція сторін.

В обґрунтування позовних вимог з урахуванням поданої заяви про зменшення позовних вимог позивач посилався на те, що 19.08.2021 між позивачем та відповідачем було укладено договір №19/08/2021, на виконання умов якого відповідачу згідно накладних було передано у власність товар на загальну суму 199 084,29 грн. Однак, відповідач свої зобов`язання щодо оплати вартості отриманого товару виконав частково, заборгованість становить 187 392,56 грн. У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем свого обов`язку щодо оплати, позивачем нараховано пеню в сумі 40 749,42 грн, 50% річних в сумі 64 304,68 грн, інфляційні в сумі 34 333,23 грн. Таким чином, загальний розмір заборгованості, який підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача, становить 326 779,89 грн.

Відповідач в судові засідання явку представника не забезпечив, відзив на позовну заяву не надав, доказів погашення заборгованості не представив, вимог ухвал суду не виконав, виклики у судове засідання надсилалися за адресою відповідача, вказаною у позовній заяві та зазначеною у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Вказана ухвала також була розміщені на веб-сторінці офіційного веб-порталу судової влади України.

Відповідно до вимог ст. 165 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Проаналізувавши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку про достатність матеріалів справи для її розгляду по суті за відсутності представника відповідача та його відзиву на позовну заяву.

У процесі розгляду справи суд встановив наступне.

19.08.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «НОВА ЛІНІЯ 1» (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ГАЛВЕСТТРЕЙД» (покупець) було укладено договір №19/08/2021.

За цим договором постачальник (позивач) зобов`язувався протягом дії цього договору передавати у власність покупця товари в асортименті, кількості та за цінами, вказаними у видаткових накладних та рахунках-фактурах, разом із усіма їх приналежностями та документами, що стосуються товарів, а покупець (відповідач) зобов`язувався прийняти товари і оплатити їх на умовах цього договору.

На виконання умов вищевказаного договору, позивач з 25.11.2021 по 23.12.2021 поставив відповідачу згідно видаткових накладних товар на загальну суму 199 084,29 грн.

Відповідно до п. 5.2. договору покупець проводить розрахунки з постачальником за товар на умовах відтермінування платежу до 30 календарних днів, починаючи з дати поставки такої партії товару шляхом прямого безготівкового банківського переказу грошових коштів на поточний рахунок відповідного торгівельного центру ТОВ «НОВА ЛІНІЯ 1», що вказується у наданому постачальником покупцю рахунку-фактурі.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх обов`язків щодо оплати вартості товару, позивач звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідача 187 392,56 грн основного боргу, 40 749,42 грн пені, 64 304,68 грн 50% річних, 34 333,23 грн інфляційних.

Дослідивши представлені суду докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 11 ЦК України, однією з підстав виникнення зобов`язань, є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною другою статті 712 ЦК України передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну товару (ч. 1 ст. 692 ЦК України).

Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частини 5 ст. 626 ЦК України, договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Стаття 599 ЦК України вказує на те, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічні вимоги встановлені ст. 193 ГК України.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

За таких обставин, суд дійшов висновку про прострочення виконання зобов`язання боржником, що в свою чергу є підставою для стягнення суми боргу, оскільки, відповідно до ч. 7 ст. 193 ГК України, одностороння відмова від виконання договору не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно п. 8.1. договору за несвоєчасну або неповну оплату товару, покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на той час, від суми неоплаченої партії товару, за кожен день прострочення виконання своїх зобов`язань, а також додатково 50% річних (від суми заборгованості) за кожен день прострочення (згідно з п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України).

Позивачем нараховано та заявлено 40 749,42 грн пені, 64 304,68 грн 50% річних, 34 333,23 грн інфляційних.

Судом перевірено розрахунок пені, 50% річних, інфляційних та встановлено, що такі нараховано правильно.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Частиною 2 статті 86 ГПК України передбачено, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані поданими доказами, а загальна сума заборгованості, яка підтверджена матеріалами справи та підлягає до задоволення, складає 187 392,56 грн основного боргу, 40 749,42 грн пені, 64 304,68 грн 50% річних, 34 333,23 грн інфляційних.

Оскільки спір виник з вини відповідача, судовий збір відповідно до ст. 129 ГПК України необхідно покласти на відповідача.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, що його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Беручи до уваги те, що позивачем подано заяву про зменшення позовних вимог, яка прийнята судом до розгляду, судовий збір підлягатиме поверненню позивачеві за ухвалою суду у випадку подання відповідного клопотання.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 4, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 129, 233, 236, 237, 241, 326, 327 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЛВЕСТТРЕЙД», м. Львів, вул. В.Чорновола, буд. 59, офіс 2 (ідентифікаційний код 42185497) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВА ЛІНІЯ 1», смт. Чабани, Одеське шосе, буд. 8, Фастівський район, Київська область (ідентифікаційний код 30728887) 187 392,56 грн основного боргу, 40 749,42 грн пені, 64 304,68 грн 50% річних, 34 333,23 грн інфляційних, 4 898,07 судового збору.

3. Наказ видати згідно ст. 327 ГПК України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

В судовому засіданні 05.12.2022 оголошено вступну та резолютивну частину рішення. Повне рішення складено 15.12.2022.

Суддя Мазовіта А.Б.