ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" грудня 2022 р. Справа№ 910/4187/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Алданової С.О.

суддів: Гаврилюка О.М.

Зубець Л.П.

при секретарі судового засідання Алчієвій І.В.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь"

на рішення Господарського суду міста Києва від 19.08.2022

у справі № 910/4187/22 (суддя: Паламар П.І.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь"

до Акціонерного товариства "Українська залізниця"

про стягнення 369 212,80 грн

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Металургійний комбінат "Азовсталь" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення 369212,80 грн неустойки.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у листопаді 2021 року зі станцій відправлення Рясна ІІ, Тернопіль, Дубно, Стрій, Рівне, Микулинці-Струсів, Сарни, Луцк, Кольчино, Івано-Франківськ, Сихів, Хриплин, Дубляни-Львівські Львівської залізниці до станції призначення Сартана Донецької залізниці відповідач здійснював перевезення належних ПрАТ «Металургійний комбінат «Азовсталь» 43 залізничних вагонів, але після прибуття на станцію призначення позивачем було встановлено несвоєчасність доставки вантажів.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.08.2022 у справі № 910/4187/22 позов Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь" м. Запоріжжя задоволено частково. Стягнуто з Акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь" 180443,70 грн. штрафу, 5413,31 грн. витрат по оплаті судового збору. У позові в іншій частині відмовлено.

Приймаючи рішення у даній справі, місцевий господарський суд зазначив, що обставини несвоєчасності доставки вантажу на станцію призначення Сартана Донецької залізниці підтверджуються поясненнями позивача та наявними у матеріалах справи залізничними накладними. Зауважив, що поданий позивачем розрахунок штрафу у розмірі 8325,40 грн. за несвоєчасно доставлений відповідачем у листопаді 2021 року залізничний вагон № 65378838 є необґрунтованим, оскільки відповідачем здійснювалось зважування та встановлено невідповідність маси вантажу (менше перевізного документа на 8650 кг) та відсутність ознак втрати вантажу. На підставі ст. 233 ГК України та ст. 616 ЦК України прийшов до висновку про можливість зменшення розміру належного до стягнення з відповідача на користь відповідача штрафу до 180443,70 грн.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ПАТ "Металургійний комбінат "Азовсталь" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 19.08.2022 у справі № 910/4187/22 скасувати у повному обсязі та прийняте нове рішення, яким стягнути з АТ "Українська залізниця" на користь ПрАТ "МК "Азовсталь" штраф за несвоєчасну доставку вантажу у розмірі 369 212,80 грн.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення Господарського суду міста Києва від 19.08.2022 не відповідає ст. 129 Конституції України, тобто не є законним, оскільки суперечить нормам як матеріального, так і процесуального права України, що є підставою для його скасування в порядку ст. 277 ГПК України. Зокрема скаржник вважає, що відповідачем не було надано до матеріалів справи жодного доказу на підтвердження того, що затримка виникла з вини відправника або одержувача, або не з вини залізниці. Наголошує, що відповідач не довів суду поважності причин невиконання зобов`язань, що унеможливлює звільнення або зменшення його відповідальності за вчинені правопорушення, у зв`язку з чим у задоволенні клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій повинно бути відмовлено у повному обсязі.

Крім того, скаржником подано клопотання про відстрочення сплати судового збору до дати розгляду даної апеляційної скарги.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.09.2022 апеляційна скарга у справі № 910/4187/22 передана на розгляд колегії суддів у складі: Алданова С.О. (головуючий), Гаврилюк О.М., Зубець Л.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.09.2022 вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги ПрАТ "МК "Азовсталь" на рішення Господарського суду міста Києва від 19.08.2022 відкладено до надходження матеріалів справи № 910/4187/22 до Північного апеляційного господарського суду; витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/4187/22.

До Північного апеляційного господарського суду з Господарського суду міста Києва на виконання вимог ухвали апеляційного суду від 12.09.2022 надійшли матеріали справи № 910/4187/22.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.10.2022 задоволено клопотання ПАТ "Металургійний комбінат "Азовсталь" про відстрочення сплати судового збору до дати винесення судового рішення у даній справі; відстрочено ПАТ "Металургійний комбінат "Азовсталь" сплату судового збору за подання апеляційної скарги до дати винесення судового рішення у даній справі; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПАТ "Металургійний комбінат "Азовсталь" на рішення Господарського суду міста Києва від 19.08.2022 у справі № 910/4187/22; розгляд апеляційної скарги ПАТ "Металургійний комбінат "Азовсталь" на рішення Господарського суду міста Києва від 19.08.2022 у справі № 910/4187/22 призначено на 07.11.2022; запропоновано учасникам судового процесу подати відзив, заперечення на апеляційну скаргу та інші заяви/клопотання протягом 10 днів з дня отримання даної ухвали.

12.10.2022 на адресу суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому АТ «Українська залізниця» просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Свої доводи обґрунтовує тим, що суд першої інстанції обґрунтовано і правомірно застосував п. 2.9 Правил обчислення термінів доставки та відмовив в стягненні штрафу за накладною № 39863253 по вагону № 65378838 в сумі 8325,40 грн. на підставі наданих сторонами доказів. Підкреслює, що враховуючи майновий стан відповідача, зважаючи на те, що порушення зобов`язання зі сторони АТ «Укрзалізниця» не завдало збитків позивачу, а зобов`язання були виконані в повному обсязі, суд першої інстанції відповідно до ст.. 233 ГК України та ч. 3 ст. 551 ЦК України правомірно і обґрунтовано застосував свої повноваження щодо зменшення суми штрафу.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.11.2022 розгляд апеляційної скарги ПАТ "Металургійний комбінат "Азовсталь" на рішення Господарського суду міста Києва від 19.08.2022 у справі № 910/4187/22 призначено в режимі відеоконференції на 05.12.2022.

Представник позивача в судовому засіданні 05.12.2022 просив апеляційну скаргу задовольнити повністю, а рішення суду першої інстанції - скасувати.

Представик відповідача в судове засідання 05.12.2022 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся засобами електронного зв`язку.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 120 ГПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Також Північним апеляційним господарським судом враховано, що за змістом ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Ухвалу від 07.11.2022 було оприлюднено у Єдиному державному реєстрі судових рішень 10.11.2022 (http://www.reyestr.court.gov.ua), тобто усі учасники справи, користуючись відкритим безоплатним цілодобовим доступом до реєстру, мали можливість ознайомитися зі змістом вказаної ухвали.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Разом з цим, застосовуючи згідно з ч. 1 ст. 4 ГПК України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів зазначає, що з правом особи на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989) (аналогічне застосування прецедентної практики Європейського суду з прав людини викладено в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.09.2019 у справі № 908/98/18; від 13.09.2019 у справі № 904/4105/18).

Суд апеляційної інстанції з метою дотримання прав сторін на судовий розгляд справи упродовж розумного строку, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, враховуючи те, що явка представників сторін обов`язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, зважаючи на відсутність обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника відповідача, який повідомлений про судовий розгляд справи в апеляційному порядку, та висловив свою правову позицію у відзиві на апеляційну скаргу.

Відповідно до ст. 269, ч. 1 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, заслухавши пояснення представника позивача, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Як було вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, у листопаді 2021 року відповідач здійснював перевезення належних позивачу 43 залізних вагонів №№ 67881086, 67397273, 68622034, 68605468, 67186171, 65290058, 66168816, 66765256, 67898619, 61836268, 67347955, 66782905, 66238916, 65888406, 65882615, 61539409, 60627866, 65287187, 60652443, 65378838, 65243818, 61771762, 66935958, 68621804, 67177949, 61831046, 63017743, 67153650, 62939707, 63399026, 60663986, 63196687, 62532809, 63540025, 67677625, 65283087, 60408077, 60229259, 61812343, 67176289, 67869347, 63404420, 63028419 зі станцій відправлення: Рясна ІІ, Тернопіль, Дубно, Стрій, Рівне, Микулинці-Струсів, Сарни, Луцк, Кольчино, Івано-Франківськ, Сихів, Хриплин, Дубляни-Львівські Львівської залізниці до станції призначення Сартана Донецької залізниці.

Згідно вимог п.п. 1.1, 2.4 Правил обчислення термінів доставки вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21 листопада 2000 р. залізниці зобов`язані доставити вантаж за призначенням вагонними відправками та відправками у великотоннажних контейнерах з вантажною швидкістю з розрахунку 200 км на кожну повну та не повну добу. Терміни доставки вантажів збільшуються на одну добу на операції, пов`язані з відправленням і прибуттям вантажу.

Після прибуття на станцію призначення Сартана Донецької залізниці встановлено несвоєчасність доставки вантажів за вищевказаними вагонами.

Вказані обставини підтверджуються поясненнями позивача, наявними у матеріалах справи залізничними накладними №№ 39690664, 39702261, 39690672, 39702279, 39690649, 39840624, 39840673, 39864194, 39827514, 39922166, 39701628, 39840723, 39863469, 39917935, 39863428, 39829155, 39829163, 39863253, 39897442, 39942313, 39942461, 35011766, 39789979, 39991898, 39991724, 39982301, 39961289, 39989637, 39967799, 39890850, 39882543, 39941612, 39989835, 39969852, 35006071, 39969795, 35006147, 35006006, 35008408, 39882568, 39882550.

Відповідно до вимог ст. 116 Статуту за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі: 10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби, 20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби, 30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб.

Згідно з твердженнями позивача, викладеними у позовній заяві, поданим ним розрахунком штрафу за прострочення доставки вантажу у листопаді 2021 року розмір штрафу складає 369212,80 грн.

Відповідно до вимог ст. 908 ЦК України перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення; загальні умови визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Статтею 307 ГК України передбачено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до п. 2 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 457 від 6 квітня 1998 р., Статут залізниць України (далі - Статут) визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.

Згідно ст. 5 Статуту, на підставі цього Статуту Мінтранс затверджує: Правила перевезення вантажів; Технічні умови навантаження і кріплення вантажів; Правила перевезення пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України; інші нормативні документи.

Статтею 6 Статуту визначено, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Відповідно до ст. 22 Статуту за договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов`язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов`язується сплатити за перевезення встановлену плату.

Частинами 1, 2, 5 ст. 23 Статуту передбачено, що відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем. Форма накладної і порядок її заповнення, а також форма квитанції затверджуються Мінтрансом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині стягнення штрафу у розмірі 8325,40 грн. за несвоєчасно доставлений відповідачем у листопаді 2021 року залізничний вагон № 65378838, суд першої інстанції вказав на те, що за результатами перевірки маси вантажу у вагоні № 65378838 було складено комерційний акт, яким встановлено невідповідність маси вантажу (менше перевізного документа на 8650 кг) та відсутність ознак втрати вантажу, що підтверджується наявними в матеріалах справи залізничною накладною № 39863253, актами загальної форми по даним Книги ф. ГУ-78 від 23.11.2021, комерційним актом № 486202/424/1255 від 29.05.2020.

Відповідно до пункту 2.9 Правил у разі затримки вантажу в процесі перевезення термін доставки збільшується на термін: виконання митних та інших адміністративних правил; тимчасової перерви в перевезенні, яка трапилася не з вини залізниці; необхідний для ветеринарного огляду та напування тварин; вивантаження зайвої маси, виправлення навантаження або упаковки, а також на перевантаження, які трапилися з вини відправника; інших затримок, які трапились з вини відправника чи одержувача.

Про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, та тривалість цієї затримки повинна бути зроблена відмітка в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції.

Водночас слід відзначити, що перелік причин затримки, визначених у пункті 2.9 Правил, не є вичерпним.

Відповідно до пункту 3 Правил складання актів акти загальної форми складаються для засвідчення обставин, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу та вантажобагажу і можуть бути підставою для матеріальної відповідальності: утрати документів, прикладених відправником до накладної; затримки вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вивантаження (перевантаження) з причин, що залежать від одержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства; неочищення вагонів від залишків вантажу та сміття після вивантаження засобами одержувача; неочищення зовнішньої поверхні цистерн та бункерних напіввагонів після наливу і зливу; подачі залізницею неочищених вагонів під завантаження засобами відправника, порту, пристані; відсутності пломб, запірно-пломбувальних пристроїв (далі - ЗПП) на вагоні (контейнері), якщо в перевізних документах є відмітка про пломби (ЗПП), пошкодження пломб (ЗПП) або заміни їх, а також виявлення в процесі перевезення або на станції призначення пломб (ЗПП) на вагонах (контейнерах) з нечіткими відбитками; пошкодження або втрата наданих залізницею перевізних пристосувань; відмови вантажовласника від підписання: облікової картки виконання плану перевезень вантажів, накопичувальної картки, відомості плати за користування вагонами (контейнерами); самовільного зайняття залізницею вагонів і контейнерів, що належать підприємствам, організаціям, установам або орендовані ними; затримки вагонів (контейнерів), пов`язаної з митним оформленням вантажу, а також затримки через недодання чи неналежне оформлення відправником документів, необхідних для виконання митних, санітарних та інших правил; в інших випадках для засвідчення обставин, які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, якщо при цьому не потрібне складання комерційного акта.

Згідно пункту 4 Правил складання актів комерційні акти складаються на місцях загального користування - у день вивантаження або в день видачі вантажу одержувачу; при вивантаженні на місцях незагального користування - у день здачі вантажу одержувачу, у цьому разі перевірка повинна здійснюватись до вивантаження або в процесі вивантаження чи зразу ж після нього. У разі перевірки маси вантажу зважуванням на вагонних вагах, якщо маса тари приймається за трафаретом на вагоні, комерційний акт складається в день зважування вагона з вантажем; якщо маса тари вагона визначається зважуванням його після вивантаження, комерційний акт складається в день зважування порожнього вагона; на вантаж, що перебуває у дорозі - у день виявлення обставин, що підлягають оформленню комерційним актом. У разі неможливості скласти комерційні акти в указані терміни вони складаються у всіх випадках не пізніше наступної доби.

Отже вищевказані норми покладають обов`язок на відповідача у разі настання обставин, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, скласти комерційні акти чи акти загальної форми, в залежності від обставин, та внести про даний факт відповідні відомості до накладної, незалежно від стану перевізного процесу.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.03.2020 у справі № 905/912/19.

Як вбачається зі змісту наявних в матеріалах справи актів загальної форми (а.с. 124-127) обставиною, що викликала складання акту стала підозра на завантаження вагону понад його вантажопідйомність. Однак, за результатами контрольного зважування виявлено фактичну вагу нетто 54350 кг, що менше зазначеної в документах на 8650 кг.

Таким чином, посилання відповідача на перевірку маси вантажу у вагоні № 65378838, як на підставу для збільшення терміну поставки, колегією суддів оцінюється критично, оскільки відповідачем не наведено та не доведено суду належними та допустимими доказами того, що такі дії вчинялись Залізницею з вини позивача, тоді як вантаж у вагоні № 65378838 за залізничною накладною №39863253 Залізницею прийнятий без зауважень.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити і те, що наявність відмітки у перевізних документах про затримку вантажу, не звільняє відповідача від обов`язку довести ті обставини, на які останній посилається у підтвердження своїх заперечень проти позову, у даному випадку, обставини наявності підстав у розумінні пункту 2.9 Правил обчислення термінів доставки вантажу для збільшення терміну доставки вантажу.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 02.12.2019 у справі № 910/3745/19.

З урахуванням наведеного, судова колегія приходить до висновку про те, що внаслідок прострочення доставки вантажу позивач набув права вимагати від відповідача сплати належного відповідно до вимог ст.ст. 624, 923 ЦК України, ст. 116 Статуту залізниць України 369212,80 грн. штрафу.

Щодо доводів апелянта про відсутність правових підстав для зменшеня розміру штрафу, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Штрафними санкціями відповідно до частини першої статті 230 ГК України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 ЦК України).

Згідно з частиною третьою статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Аналогічні приписи наведено у статті 233 ГК України, за змістом якої у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Аналіз приписів статей 551 ЦК України, 233 ГК України дає підстави для висновку про те, що право суду зменшити заявлені до стягнення суми штрафних санкцій пов`язане з наявністю виняткових обставин, встановлення яких вимагає надання оцінки; господарський суд повинен надати оцінку поданим учасниками справи доказам та обставинам, якими учасники справи обґрунтовують наявність підстав для зменшення штрафних санкцій, так і заперечення інших учасників щодо такого зменшення.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки, яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки порівняно з розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причин неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків та ін. При цьому обов`язок доведення існування обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру заявленої до стягнення суми пені, покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання.

Зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки (аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 10.09.2019 зі справи № 904/4685/18 від 21.11.2019 зі справи № 916/553/19).

Водночас слід зазначити, що чинним законодавством не врегульований розмір (відсоткове співвідношення) можливого зменшення штрафних санкцій. Відповідно, таке питання вирішується господарським судом згідно зі статтею 86 ГПК України, тобто за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Колегія суддів звертає увагу на те, що 24.02.2022 розпочато повномасштабні військові дії проти України, у зв`язку з чим з 24.02.2022 згідно з Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX (зі змінами, внесеними Указом від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 № 2119-IX, Указом від 18.04.2022 № 259/2022, затвердженим Законом України від 21.04.2022 № 2212-IX, Указом від 17.05.2022 № 341/2022, затвердженим Законом України від 22.05.2022 № 2263-IX, Указом від 12.08.2022 № 573/2022, затвердженим Законом України від 15.08.2022 № 2500-9IX ) продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб та діє на момент розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про залізничний транспорт» залізничний транспорт є однією з важливих базових галузей економіки України, забезпечує її внутрішні та зовнішні транспортно-економічні зв`язки і потреби населення у перевезеннях. Діяльність залізничного транспорту як частини єдиної транспортної системи країни сприяє нормальному функціонуванню всіх галузей суспільного виробництва, соціальному і економічному розвитку та зміцненню обороноздатності держави, міжнародному співробітництву України.

При цьому, Акціонерне товариство «Українська залізниця» є стратегічним підприємством залізничного транспорту, яке після початку збройної агресії виконує евакуаційні рейси, перевезення військових та військових вантажів по всій Україні, а відповідні рейси є безкоштовними для людей.

Окрім цього, систематично здійснюються ракетні обстріли залізничної інфраструктури та відповідач власними силами, засобами та коштами здійснює відновлення інфраструктури з метою підтримки обороноздатності нашої держави.

Суд враховує, що до повномасштабної військової агресії проти України основним джерелом доходу відповідача було комерційне перевезення вантажів, однак після початку військових дій комерційні перевезення значно скоротились, а в деяких регіонах повністю припинились. Тобто, відповідач, докладаючи всіх зусиль для збереження життів людей та зміцнення обороноздатності країни, наразі несе значні витрати для виконання таких завдань при одночасному значному зменшенні доходу від здійснення своєї основної підприємницької діяльності.

Частиною 3 статті 75 ГПК України передбачено, що обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Загальновідомість фактів військової агресії, виконання відповідачем евакуаційних рейсів, здійснення перевезення для потреб Збройних Сил України, ракетні обстріли об`єктів залізничної інфраструктури підтверджуються органами державної влади та місцевого самоврядування України, безліччю публікацій у національних та міжнародних засобах масової інформації.

Таким чином, наведені факти є загальновідомими обставинами, а отже, в силу приписів частини 3 статті 75 ГПК України не потребують доказування. При цьому, ці обставини (повинні бути) відомі обом сторонам.

Поряд з викладеним, колегія суддів також приймає до уваги той факт, що внаслідок збройної агресії російської федерації проти України місто Маріуполь, в якому знаходиться підприємство позивача, було окуповано, а внасідок обстрілів фактично знищені виробничі потужності підприємства.

Судова колегія враховує, що порушення відповідачем зобов`язань мало місце до початку військової агресії, проте наведене не нівелює права суду за наявності наведених обставин станом на дату розгляду спору зменшити розмір неустойки, оскільки якщо б порушення строків перевезення вантажів мало б місце після 24.02.2022 (тобто, після запровадження військового стану), то підлягав би доведенню сам факт наявності такого порушення з огляду на очевидність причин затримки.

Враховуючи вищевикладене, а також обставин щодо ступеня виконання зобов`язання, характеру вчиненого правопорушення, відсутності доказів понесення позивачем збитків внаслідок порушень відповідачем строків доставки вантажу, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо задоволення клопотання АТ «Українська залізниця» та вважає за необхідне зменшити неустойку на 50% від обґрунтованої суми штрафу, яка підлягає задоволенню, тобто до 184 606,40 грн.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. ч. 1-3 ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься у ч.1 ст. 74 ГПК України.

Отже, за загальним правилом, обов`язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. При цьому доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості. Розподіл між сторонами обов`язку доказування визначається предметом спору.

Змагальність сторін є одним із основних принципів господарського судочинства, зміст якого полягає у тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, тоді як суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, зобов`язаний вирішити спір, керуючись принципом верховенства права.

Згідно ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення, зокрема, є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь" підлягає часткововому задоволенню, а оскаржуване рішення Господарського суду міста Києва від 19.08.2022 у справі № 910/4187/22 - скасуванню в частині відмови у стягненні з відповідача на користь позивача 8325,40 грн.

Доводи апелянта щодо наявності правових підстав для скасування рішення суду першої інстанції в іншій частині підтвердження не знайшли.

Згідно ч. 14 ст. 129 ГПК України якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки суд апеляційної інстанції дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги позивача, то судовий збір згідно приписів ст. 129 ГПК України покладається пропорційно до задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 129, 269, п. 2 ч. 1 ст. 275, ст. ст. 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь" на рішення Господарського суду міста Києва від 19.08.2022 у справі № 910/4187/22 задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 19.08.2022 у справі № 910/4187/22 скасувати в частині відмови у стягненні з відповідача на користь позивача штрафу за прострочення доставки вантажу в розмірі 8325,40 грн.

Пункт 2 резолютивної частини рішення Господарського суду міста Києва від 19.08.2022 у справі № 910/4187/22 викласти у наступній редакції: «Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, 5, код 40075815) на користь Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь" (69008, м. Запоріжжя, Південне шосе, 89, каб. 12, код 00191158) 184 606 (сто вісімдесят чотири тисячі шістсот шість) грн. 40 коп. штрафу, 5538 (п??ять тисяч п?ятсот тридцять вісім) грн. 19 коп. витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви».

3. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь" (69008, м. Запоріжжя, Південне шосе, 89, каб. 12, код 00191158) в дохід Державного бюджету України 8137 (вісім тисяч сто тридцять сім) грн 67 коп. судового збору за подання апеляційної скарги.

4. Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, 5, код 40075815) в дохід Державного бюджету України 187 (сто вісімдесят сім) грн 75 коп. судового збору за подання апеляційної скарги.

5. Доручити Господарському суду міста Києва видати накази на виконання постанови Північного апеляційного господарського суду.

6. Справу No 910/4187/22 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, що передбачені ст.ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 26.12.2022.

Головуючий суддя С.О. Алданова

Судді О.М. Гаврилюк

Л.П. Зубець