ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" грудня 2022 р. Справа №921/183/21

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого судді Галушко Н.А.

суддів Желіка М.Б.

Орищин Г.В.

секретар судового засідання - Олійник Н.

за участю представників учасників процесу:

від позивача: Онищук М.Б.-представник ( в режимі відеоконференції)

від відповідача: не з`явився

розглянув апеляційну скаргу Акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" від 18.10.2021 вих.№1001вих-21-7651 від 18.10.2021 (вх. суду від 20.10.2021 №01-05/3490/21)

на рішення Господарського суду Тернопільської області від 13.09.2021 (суддя Чопко Ю.О., повний текст рішення складено 22.09.2021, м. Тернопіль)

у справі № 921/183/21

за позовом Акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ", м. Київ,

до відповідача Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільгаз", м.Тернопіль,

про стягнення 3 246 956,35 грн.

Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції.

У березні 2021року АТ "Укртрансгаз" звернулося до Господарського суду Тернопільської області з позовом до ПрАТ по газопостачанню та газифікації "Тернопільгаз" про стягнення 3 246 956,35 грн, з яких 2 744 052,99 грн заборгованості з оплати перевищення замовленої потужності, 361 131,34 грн пені, 88 604,34 грн 3%річних та 53 167,04 грн інфляційних втрат.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що відповідач не здійснив своєчасної оплати рахунків за перевищення договірної потужності у травні грудні 2019 року на загальну суму 2 898 452,70 грн, чим порушив умови пунктів 2.5, 8.4 договору транспортування природного газу від 19.09.2019 № . У зв`язку із простроченням виконання грошового зобов`язання позивачем на підставі пункту 13.5 вказаного договору та частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України нараховано відповідачу пеню, 3% річних та інфляційні втрати.

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 13.09.2021 у справі №921/183/21 у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що умовами пункту 2.3 договору транспортування природного газу сторони передбачили, що обсяги наданих послуг за договором визначаються у відповідних додатках №1(розподіл потужності) та/або додатку № 2 (розподіл потужності з обмеженням), які сторони не підписали. Окрім того, суд зазначив про відсутність підстав для висновку, що оператор надавав послуги в спірний період безоплатно, так як предметом спору в цій справі є застосування підвищеного, по суті, штрафного тарифу на послуги транспортування природного газу. Відтак оскільки умовами пункту 7.1 договору транспортування природного газу передбачена оплата послуг транспортування газу по тарифам, встановленим регулятором, саме ці тарифи і повинні застосовуватись.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 29.03.2022 рішення Господарського суду Тернопільської області від 13.09.2021 у справі № 921/183/21 змінено, шляхом викладення мотивувальної частини рішення в редакції цієї постанови. Резолютивну частину рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Постановою Верхового Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 26.07.2022 у справі №921/183/21 скасовано постанову Західного апеляційного господарського суду від 29.03.2022 (головуючий суддя Бонк Т.Б., судді Матущак О.І., Якімець Г.Г.), вказану справу направлено до Західного апеляційного господарського суду на новий розгляд.

Скасовуючи постанову суду апеляційної інстанції, судова колегія зазначила, що, звертаючись із даним позовом, Акціонерне товариство "УКРТРАНСГАЗ" визначило його предмет, а саме, стягнення з відповідача 2 744 052,99 грн заборгованості з оплати перевищення замовленої потужності, 361 131,97 грн пені, 88 604,34 грн 3%річних та 53 167,04 грн інфляційних втрат, що разом становить 3 246 955,12 грн (2 744 052,99 грн + 361 131,97 грн + 88 604,34 грн + 53 167,04 грн).

У той же час, як зазначив суд апеляційної інстанції, він здійснивши перевірку розрахунків позивача, дійшов висновку про те, що позивачем правомірно нараховані відповідачу 361 131,34 грн пені, 88 604,34 грн 3% річних та 53 167,04 грн інфляційних втрат, тому позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 3 981 118,48 грн є правомірними. Такі висновки суду апеляційної інстанції здійснено без жодного мотивування (зазначення відповідних розрахунків).

Судова колегія вважає, що такі розбіжності щодо заявлених позивачем вимог і висновків суду апеляційної інстанції свідчать про порушення апеляційною інстанцією вимог статей 86, 236, 237, 282 Господарського процесуального кодексу України щодо здійснення перевірки правильності розрахунку заявлених до стягнення сум, з урахуванням меж позовних вимог. У новому розгляді справи суду необхідно врахувати викладене у даній постанові, дослідити зібрані у справі докази, надати їм належну правову оцінку, повно та всебічно перевірити обставини справи, зокрема перевірити правильність нарахування позивачем заборгованості та розрахунки, і залежно від встановленого вирішити спір відповідно до закону.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги на відзиву на апеляційну скаргу.

АТ «Укртрансгаз» подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Тернопільської області від 13.09.2021 у даній справі та задоволити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на те, що рішення прийняте без дослідження та врахування фактичних обставин справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, судом при прийнятті рішення порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права.

Зокрема, скаржник вважає, що суд першої інстанції неправомірно застосував умови договору у редакції до 01.05.2019, оскільки постановою НКРЕКП №580 від 22.04.2019 змінена типова форма договору транспортування природного газу, на виконання якої сторони уклали додаткову угоду №4.

Скаржник вважає, що оскільки за укладеним договором (в первісній його редакції) від моменту його підписання відповідачу не надавались послуги з розподілу замовленої потужності в точках входу та виходу до газотранспортної системи та послуги фізичного транспортування газу на підставі підтверджених номінацій, які входять до комплексу послуг з транспортування, підстав для підписання сторонами додатків №1 та №2 не було.

На думку скаржника, умовами пунктів 2.3,2.7,6.1 договору сторони погодили, що надання доступу до потужності на період однієї газової доби та отримання плати у разі перевищення розміру договірної потужності не обумовлюється підписаннями додатків №1 та №2. Додаток№1 є необов`язковим у випадку не замовлення потужності на гарантованій (постійній) та/або переривчатій основі на річний, квартальний або місячний період, а доступ до потужності з обмеженнями (у випадку надання якого підписується додаток№2) не використовується відповідачем у його господарській діяльності.

Скаржник також вважає помилковими висновки суду про штрафний характер тарифу, застосованого при обрахунку вартості перевищення замовленої потужності, оскільки такий відповідає принципам встановленим ч. 6 ст. 4 Закону України Про ринок природного газу та покликаний врахувати економічно обгрунтовані та прозорі витрати оператора газотранспортної системи.

ПАТ "Тернопільгаз" у відзиві на апеляційну скаргу рішення суду просить залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на те, що судом першої інстанції вірно встановлено усі обставини справи з врахуванням наявних документів та прийнято законне та обгрунтоване рішення, апеляційна скарга є необгрунтованою.

Зокрема, відповідач зазначає, що згідно з положеннями п. 1 Глави 7 розділу ІХ Кодексу газотранспортної системи (далі-Кодексу ГТС) доступ до потужності точок входу/виходу на добу наперед надається на підставі договору транспортування та підтвердженої оператором ГТС номінації, а доступ до потужності точок входу/виходу протягом доби-на підставі договору транспортування та підтвердженої оператором ГТС реномінації. Однак, ПрАТ Тернопільгаз не подавало, а АТ Укртрансгаз не підтверджувало жодних номінацій чи реномінацій на газову добу протягом спірного періоду, що, на думку відповідача, виключає замовлення та надання послуги з розподілу потужності на добу наперед, розподілу потужності протягом доби.

Також відповідач вказує, що обсяги перевищення замовленої потужності є фактично обсягами небалансів за відповідні місяці (різницею між обсягами газу, поданими замовником для транспортування на точці входу, та відібраними замовником з газотранспортної системи на точці виходу, що визначається відповідно до алокації). Відповідач зазначає, що фактично протягом спірного періоду мав місце негативний небаланс (перевищення обсягів відібраного газу над обсягами переданого), щомісячні обсяги якого для відповідача є обсягами виробничо-технологічних витрат та втрат природного газу в газорозподільній системі, які визначаються за підсумками місяця та не можуть мати остаточного результату за підсумками доби і не можуть передбачатись, що виключає замовлення послуги розподілу потужності на період однієї газової доби чи на добу наперед, як вказує скаржник.

Також, в матеріалах справи знаходяться пояснення відповідача від 14.12.2021 та від 04.11.2022, в яких, зокрема, зазначає, що сторони не уклали необхідних для можливості визначення замовленої потужності додатків №1 та №2, не погодили в договорі передбачених п.2 гл.2 розділу ІХ Кодексу ГТС обов`язкових умов щодо точки входу/виходу, обсяг розподіленої (договірної) потужності, період (річний, квартальний, місячний), тип потужності(гарантована чи переривчаста, потужність з обмеженнями), що позбавляє можливості встановити на який саме період наданий доступ до потужності та в яких точках входу/виходу, з якими технічними характеристиками цих точок. В долучених позивачем доказах відсутні алокації відборів та подач замовника, на підставі яких відповідно до п.8.4 договору має здійснюватись розрахунок вартості плати за перевищення договірної потужності, та відсутні формули та розрахунки перевищення замовленої потужності, що позбавляє можливості здійснити правильність їх нарахувань.

Також, відповідач зазначає, що ПрАТ «Тернопільгаз» є підприємством, що має стратегічне значення та суспільну значущість для споживачів Тернопільської області, оскільки забезпечує розподіл природного газу споживачам природного газу на ліцензованій території. Товариство належить до підприємств, що обслуговують об`єкти критичної інфраструктури. Відповідач вважає, що позивачем не надано доказів понесення ним збитків внаслідок неналежного виконання зобов`язань за договором або погіршення матеріального стану підприємства, саме у зв`язку з порушенням відповідачем умов договору. З огляду на викладене відповідач просить, керуючись ст. 551 ЦК України, ст. 233 ГК України, п. 3. ст. 83 ГПК України, з врахуванням ст.3 ЦК України, зменшити розмір пені, штрафу, 3% річних та інфляційних на 90 % від заявлених позивачем згідно позовних вимог.

Процесуальні дії у справі.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.08.2022 справу №921/183/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Галушко Н.А., судді Желік М.Б., Орищин Г.В.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 11.08.2022 призначено розгляд апеляційної скарги АТ "УКРТРАНСГАЗ" у справі №921/183/21 на 06.09.2022.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 06.09.2022 відкладено розгляд справи на 11.10.2022.

У зв`язку із довготривалою повітряною тривогою по всій території України, ракетними обстрілами, задля убезпечення відвідувачів, суддів та працівників апарату Західного апеляційного господарського суду судове засідання 11.10.2022 не відбулося.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 11.10.2022 призначено розгляд справи № 921/183/21 на 08.11.2022 та в судовому засіданні оголошено перерву до 06.12.2022

Представник позивача в судовому засіданні виклав доводи апеляційної скарги.

На електронну адресу суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи б/н б/д (вх.ЗАГС 01-04/6886/21 від 05.12.2022) у зв`язку із неможливістю забезпечити явку уповноваженого представника в судове засідання.

Представник скаржника в судовому засіданні заперечив проти задоволення зазначеного клопотання.

Щодо наведеного судова колегія зазначає таке.

За змістом частини 1, пункту 1 частини 2 статті 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з підстав, зокрема неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання.

За змістом статті 43 ГПК учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

Явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов`язок сторони, і відповідно до положень статті 202 ГПК України справа, за умови належного повідомлення сторони про дату, час і місце судового засідання, може розглядатися без їх участі, якщо нез`явлення цих представників не перешкоджає розгляду справи по суті.

Разом із тим необхідно зазначити, що праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (рішення Європейського суду з прав людини від 07.07.1989 у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Як зазначалося вище, апеляційне провадження у справі відкрито 11.08.2022 та призначено апеляційну скаргу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 06.09.2022; у подальшому за клопотанням відповідача розгляд справи відкладався та в судовому засіданні оголошувалась перерва до 06.12.2022.

Судом при вирішенні клопотання відповідача враховано принцип ефективності судового процесу, який діє у господарському судочинстві і направлений на недопущення затягування процесу, а також положення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за змістом якої, зокрема, справа має бути розглянута судом у розумний строк.

З огляду на викладене, судова колегія вважає, що відповідно до норм процесуального закону сторона має вживати заходів для скорочення періоду судового провадження.

Ураховуючи положення статті 202 ГПК, наявність відомостей про направлення учасникам справи ухвал з повідомленням про дату, час і місце судового засідання, що підтверджено матеріалами справи, з огляду на обізнаність сторін про дату, час і місце судового засідання, про що також свідчить зміст клопотання відповідача, висновки Європейського суду з прав людини у справі «В`ячеслав Корчагін проти Росії», також те, що явка учасників справи не визнавалася судом обов`язковою, а участь у засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, судова колегія дійшла висновку, в силу положень ч.12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, про можливість розгляду апеляційної скарги по суті за відсутності зазначеного представника.

Відповідно до ст.240 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 06.12.2022 оголошено вступну та резолютивну частини постанови Західного апеляційного господарського суду.

Обставини справи.

Акціонерне товариство "Укртрансгаз" (оператор) та ПрАТ по газопостачанню та газифікації "Тернопільгаз" (замовник) уклали договір транспортування природного газу № від 19.09.2018, відповідно до п.2.1 якого оператор надає замовнику послуги транспортування природного газу на умовах, визначених цим договором, а замовник сплачує оператору встановлену в цьому договорі вартість таких послуг(том 1, а.с. 6-16).

Послуги надаються на умовах, визначених у Кодексі газотранспортної системи, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2493 від 30.09.2015 (далі Кодекс ГТС), з урахуванням особливостей, передбачених цим договором (п. 2.2 договору).

Положеннями п. 2.3 договору визначено, що послуги, які можуть бути надані замовнику за цим договором: послуга замовленої потужності в точках входу та виходу до/з газотранспортної системи (далі - розподіл потужності); послуги фізичного транспортування природного газу газотранспортною системою на підставі підтверджених номінацій (далі - транспортування); послуги балансування обсягів природного газу, які подаються до газотранспортної системи і відбираються з неї (далі - балансування).

Відповідно до п. 2.4 договору обсяг послуг, що надаються за цим договором, визначається підписанням додатка 1 (розподіл потужності) та/або додатка 2 (транспортування) до цього договору.

Згідно п. п. 2.6 та 2.7 договору сторони погодили, що замовник має виконувати вимоги, визначені в кодексі, подавати газ в точках входу та/або приймати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим договором, протягом погоджених термінів, а також планувати послуги на умовах, зазначених у договорі. Оператор має виконувати вимоги, визначені в Кодексі, приймати газ в точках входу та/або передавати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим договором, протягом погоджених термінів (аналогічні положення містяться у п.п.2.5 та 2.6 додаткової угоди №1 до договору).

У пункті 2.8 договору встановлено, що додатки 1, 2, 3 є невід`ємною частиною цього договору. При цьому додаток 3 укладається у випадку, коли замовником послуг є оператор газорозподільної системи, прямий споживач, газодобувне підприємство або виробник біогазу.

Відповідно до п. 3.2 договору оператор має право стягувати із замовника додаткову плату у разі перевищення розміру договірної потужності та/або за недотримання вимог щодо якості газу, який передається ним в газотранспортну систему, та/або плату за зміну умов (обмежень) користування потужністю з обмеженнями в порядку, визначеному договором.

Згідно із п. 6.1 та п. 6.2 договору оператор забезпечує наявність відповідних потужностей в точках входу до газотранспортної системи або в точках виходу з газотранспортної системи згідно з додатком 1 до цього договору (розподіл потужності). Розподіл потужності здійснюється в порядку, передбаченому положеннями Кодексу.

Відповідно до п. 7.1 договору вартість послуг розраховується: розподіл потужності за тарифами, які встановлюються регулятором; транспортування - за тарифами, які встановлюються регулятором; балансування - за фактичною вартістю, яка визначається відповідно до порядку, встановленого кодексом.

Пунктом 8.1 цього договору встановлено, що величина договірної потужності замовника визначається згідно з величиною потужностей, визначених у додатку 1 до цього договору. Величина договірної потужності замовника визначається відповідно до розподілу потужності, який здійснюється в порядку, передбаченому положеннями Кодексу та оформлюється додатком 1 до цього договору.

Відповідно до п. 11.1 договору послуги, які надаються за цим договором, за винятком послуг балансування, оформлюються оператором і замовником актами наданих послуг.

У п. 11.2 договору визначено, що оператор до п`ятнадцятого числа місяця, наступного за звітним, направляє замовнику два примірники акта наданих послуг за газовий місяць, підписані уповноваженим представником та скріплені печаткою оператора.

Замовник протягом 2-х днів з дати одержання акта наданих послуг зобов`язується повернути оператору один примірник оригіналу акта наданих послуг, підписаного уповноваженим представником та скріпленого печаткою замовника, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта наданих послуг. У випадку відмови від писання акта наданих послуг розбіжності підлягають урегулюванню відповідно до умов цього договору або в судовому порядку.

Відповідно до п. 13.1 договору, у випадку невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством та цим договором. Так у разі порушення замовником строків оплати, передбачених цим договором, замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу ( п. 13.5 договору).

В подальшому до договору сторонами укладено додаткові угоди, а саме 28.08.2018 укладено додаткову угоду № 1, 30.11.2018 додаткову угоду № 2, 28.12.2018 додаткову угоду № 3, 01.05.2019 додаткову угоду № 4.

Додатковою угодою № 4 від 01.05.2019 сторони вирішили викласти розділи ІІ-ХІІ договору в наступній редакції.

Згідно з пунктом 2.1 договору оператор надає замовнику послугу транспортування природного газу (далі - послуга) на умовах, визначених у цьому договорі, а замовник сплачує оператору встановлені в цьому договорі вартість такої послуги та плат (за їх наявності), які виникають при його виконанні (п. 2.1 договору).

Послуги надаються на умовах, визначених у Кодексі газотранспортної системи, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, № 2493 від 30.09.2015 (далі - Кодекс), з урахуванням особливостей, передбачених цим договором.

Замовник погоджується з тим, що обов`язковою умовою надання послуги є доступ Замовника до інформаційної платформи на підставі Правил надання доступу до інформаційної платформи, розміщених на вебсайті оператора. Підписанням цього договору замовник підтверджує, що він ознайомлений із Правилами надання доступу до інформаційної платформи, розміщеними на вебсайті оператора, та надає згоду на їх застосування та дотримання. Замовник усвідомлює, що порушення ним зазначених Правил позбавляє його права пред`являти претензії до оператора з приводу якості послуги та покладає на нього зобов`язання з відшкодування оператору шкоди або збитків, завданих такими діями або бездіяльністю замовника (пункт 2.2 договору).

Обсяг послуги, що надається за цим договором, визначається підписанням додатка № 1 до цього договору (розподіл потужності) та/або додатка № 2 (розподіл потужності з обмеженнями), крім надання доступу до потужності на період однієї газової доби (пункт 2.3 договору).

Приймання-передача газу, документальне оформлення та подання звітності Оператору здійснюються відповідно до вимог Кодексу (пункт 2.4 договору).

Згідно з пунктом 2.5 договору замовник має виконувати вимоги, визначені в Кодексі, подавати газ в точках входу та/або приймати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим договором, протягом погоджених термінів, а також оплачувати Послуги на умовах, зазначених у договорі.

Оператор має виконувати вимоги, визначені в Кодексі, приймати газ в точках входу та/або передавати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим Договором, протягом погоджених термінів (пункт 2.6 договору).

Умовами пункту 2.7 договору передбачено, що: додаток № 1 є невід`ємною частиною цього договору у випадку, коли Замовнику надається право використання гарантованої та/або переривчастої потужності, крім випадку замовлення потужності на добу наперед; додаток № 2 є невід`ємною частиною цього договору у випадку, коли замовнику надається право використання потужності з обмеженнями, крім випадку замовлення потужності на добу наперед; додаток № 3 є невід`ємною частиною цього договору у випадку, коли замовником є оператор газорозподільної системи, прямий споживач, газовидобувне підприємство або виробник біогазу.

Згідно з пунктом 2.8 договору взаємовідносини між замовником та оператором при забезпеченні (замовленні, наданні, супроводженні) послуг транспортування за цим договором здійснюються сторонами через інформаційну платформу оператора відповідно до вимог Кодексу. Замовник набуває права доступу до інформаційної платформи з моменту підписання цього договору, а його уповноважені особи з моменту їх авторизації, що оформлюється наданим Замовником повідомленням на створення облікового запису уповноважених осіб користувача платформи за формою, визначеною Кодексом. Після набуття права доступу до інформаційної платформи Замовник зобов`язується дотримуватися порядку взаємодії з інформаційною платформою, визначеного Кодексом.

Відповідне до пункту 3.2 договору оператор має право стягувати із замовника додаткову плату у разі перевищення розміру договірної потужності та/або за недотримання вимог щодо якості газу, який передається ним в газотранспортну систему, та/або плату за зміну умов (обмежень) користування потужністю з обмеженнями в порядку, визначеному цим договором.

Умовами пункту 4.1 договору визначено обов`язки замовника, зокрема: своєчасно та в повному обсязі оплачувати вартість наданих йому послуг; дотримуватися обмежень, встановлених цим договором та Кодексом; не перевищувати замовлені потужності, визначені в цьому договорі; здійснити своєчасну та повну оплату додаткової плати оператору у разі перевищення розміру замовленої потужності та/або плати за зміну умов (обмежень) користування потужністю з обмеженнями, та/або недотримання параметрів якості природного газу, який передається ним у газотранспортну систему, у порядку, визначеному цим договором та Кодексом; здійснити своєчасну та повну оплату за перевищення розміру договірної потужності, додаткову плату за зміну умов (обмежень) використання потужності з обмеженнями, плату за добовий небаланс, плату за нейтральність балансування, додаткову плату у разі недотримання параметрів ФХП газу та плату за несанкціонований відбір природного газу з газотранспортної системи в порядку, визначеному Кодексом та цим Договором; здійснити у термін до 5 робочих днів з дня виставлення рахунка оплату вартості добових небалансів, якщо загальна вартість щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця перевищує загальну вартість щодобових позитивних небалансів Замовника протягом звітного газового місяця.

Згідно з пунктом 6.1 договору оператор забезпечує наявність відповідних потужностей у точках входу до газотранспортної системи або в точках виходу з газотранспортної системи в обсязі, визначеному згідно з додатком № 1 (розподіл потужності) та/або додатком № 2 (розподіл потужності з обмеженнями), та/або в обсязі підтвердженої номінації у випадку замовлення потужності на період однієї газової доби.

Відповідно до пункту 8.1 договору вартість послуг договірної потужності визначається виходячи з обсягу замовленої потужності замовника згідно з додатком № 1 до цього договору (розподіл потужності) та/або додатком № 2 до цього договору (розподіл потужності з обмеженнями) та/або обсягу підтвердженої номінації у випадку замовлення потужності на період однієї газової доби.

Вартість договірної потужності замовника на період газового місяця визначається як сума вартості договірних потужностей за кожен день газового місяця (пункт 8.2 договору).

Відповідно до пункту 8.4 договору вартість замовленої потужності замовника на період газового місяця визначається як сума вартості замовлених потужностей за кожен день газового місяця.

Абзацом 4 зазначеного пункту передбачено, що у випадку якщо розрахунковий обсяг використання потужності замовником, визначений Оператором ГТС на підставі остаточної алокації, перевищує обсяг договірної потужності, замовник послуг транспортування зобов`язаний здійснити оплату вартості перевищення договірної потужності за кожен день такого перевищення до 20-го числа місяця, наступного за звітним, відповідно до звіту використання договірної потужності та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

У абзаці 5 цього ж пункту визначена формула, за якою розраховується вартість перевищення замовленої потужності за кожний день газового місяця (однією з складових формули є кількість замовлених точок входу і точок виходу, зазначених у додатку № 1). Звіт оператора про використання замовленої потужності замовником, який надається до 14-го числа місяця, наступного за газовим місяцем, на його електронну адресу, містить розрахунок перевищення розміру договірних потужностей та рахунок на оплату.

Послуги, які надаються за цим договором, за винятком послуг балансування, оформляються оператором і замовником актами наданих послуг (пункт 11.1 договору).

Умовами пунктів 11.2, 11.3 договору передбачено, що оператор до 15-го числа місяця, наступного за звітним, направляє замовнику два примірники акта наданих послуг за газовий місяць. Замовник протягом 2 днів з дати одержання акта наданих послуг зобов`язується повернути оператору один примірник оригіналу, підписаного уповноваженим представником, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта наданих послуг.

В матеріалах справи відсутні докази укладення сторонами додатків № 1(розподіл потужності) та № 2 (розподіл потужності з обмеженнями) до договору, наявний додаток № 3 з переліком комерційних вузлів обліку газу.

Позивач на підтвердження виконання ним умов договору надав: акти наданих послуг, відповідно до яких оператор надав, а замовник отримав послуги перевищення замовленої (договірної) потужності в точках входу/виходу до/з газотранспортної системи на загальну суму 2 898 452,70 грн:

акт № 05-2019-/1000519 за травень 2019 року на суму 680 280,47 грн;

акт № 06-2019-/1000619 за червень 2019 року на суму 214 243,68 грн;

акт № 07-2019-/1000719 за липень 2019 року на суму 254 399,71 грн;

акт № 08-2019-/1000819 за серпень 2019 року на суму 304 126,43 грн;

акт № 09-2019-/1000919 за вересень 2019 року на суму 242 212,50 грн;

акт № 10-2019-/1001019 за жовтень 2019 року на суму 202 595,52 грн;

акт № 11-2019-/1001119 за листопад 2019 року на суму 419 109,72 грн;

акт № 12-2019-/1001219 за грудень 2019 року на суму 581 484,67 грн.

Вказані акти підписані представником замовника та скріплені його печаткою; рахунки за перевищення замовленої (договірної) потужності, в яких зазначений обсяг перевищення замовленої потужності тис. куб. м/добу (сумарний за місяць) і відповідний тариф, а також звіти про використання замовленої потужності за травень-грудень 2019 року, в яких зазначено: ІЦЕС - код точки входу/виходу - 56ZG-DSO-3100003, щодобові обсяги фактично використаної потужності, та замовлена (договірна) потужність за добу в обсязі - 0,00000 тис. куб. м/добу, та які відповідно до реєстру відправлених файлів з інформаційної платформи оператора направлені замовнику.

Згідно з долученими позивачем копіями банківських виписок від 29.09.2019 та від 30.08.2019 замовник перерахував оператору 154 399,71 грн з призначенням платежу "перевищення замовленої потужності договір № від 19.09.2018 згідно з рахунком № 07-2019-/1000719 від 31.07.2019".

Вищенаведені обставини, а також, те, що досягти згоди щодо сплати існуючої заборгованості сторонам у досудовому порядку не вдалося, АТ "Укртрансгаз" звернулося до Господарського суду Тернопільської області із позовом про примусове стягнення з ПАТ "Тернопільміськгаз" 3 246 956,35 грн, з яких:

- 2 744 052,99 грн заборгованості з оплати перевищення замовленої потужності, нарахованої за період травня-грудня 2019року,

-361 131,34 грн пені, яка нарахована за період 20.06.2019 по 03.11.2020

-88 604,34 грн 3%річних, які нараховані за період з 20.06.2019 по 03.11.2020;

-53 167,04 грн інфляційних втрат, нарахованих за зобов`язання травня-грудня 2019року.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови. Висновки суду апеляційної інстанції.

Предметом позову у цій справі є матеріально-правова вимога про стягнення оплати за перевищення договірної потужності за травень-грудень 2019 року, підставою заявленого позову є неналежне виконання відповідачем зобов`язань з оплати перевищення замовленої (договірної) потужності згідно з укладеним договором транспортування природного газу № від 19.09.2018.

Відповідно до ч.1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно із ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до вимог ч. 1 та ч. 7 ст. 193 ГК України, які кореспондуються з вимогами статті 526 ЦК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що в певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором (частина 2 статті 193 ГК України).

Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України)

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

За змістом частин 1, 2 статті 32 Закону України Про ринок природного газу транспортування природного газу здійснюється на підставі та умовах договору транспортування природного газу в порядку, передбаченому Кодексом ГТС та іншими нормативно-правовими актами. За договором транспортування природного газу оператор газотранспортної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги транспортування природного газу на період та умовах, визначених у договорі транспортування природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газотранспортної системи встановлену в договорі вартість послуг транспортування природного газу. Типовий договір транспортування природного газу затверджується Регулятором.

Відповідно до постанови НКРЕКП від 30.09.2015 № 2497 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) Типовий договір транспортування природного газу містить додатки до нього, а саме: додаток 1 розподіл потужності, додаток 2 розподіл потужності з обмеженнями, додаток 3 перелік комерційних вузлів обліку газу, фактично встановлених у пунктах приймання-передачі газу.

Натомість відповідно до ч.1 ст. 307 ГК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Взаємовідносини, які виникають у процесі укладення договорів транспортування природного газу, регулюються Законом України Про ринок природного газу, Кодексом ГТС та Типовим договором транспортування природного газу.

Кодекс ГТС є регламентом функціонування ГТС України та визначає правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування ГТС України. Дія цього Кодексу поширюється на всіх суб`єктів ринку природного газу України: операторів суміжних систем, газовидобувні підприємства, замовників, споживачів та постачальників природного газу незалежно від підпорядкування та форми власності.

Пункт 5 глави 1 розділу І Кодексу ГТС визначає договір транспортування як договір, укладений між оператором ГТС та замовником послуг транспортування природного газу на основі типового договору транспортування природного газу, затвердженого Регулятором, згідно з яким оператор ГТС надає замовнику одну чи декілька складових послуг транспортування природного газу (замовлення розподілу потужності, замовлення транспортування природного газу, послуга балансування) на період та умовах, визначених у такому договорі, а замовник послуг транспортування оплачує оператору ГТС вартість отриманих послуг (послуги).

Закон України При ринок природного газу та Кодекс ГТС визначають предмет договору транспортування як надання послуг, які можуть включати:

надання доступу до потужності (розподіл потужності);

послуги транспортування;

послуги балансування.

Кодекс ГТС встановлює, що одержання доступу до потужності, надання послуг із транспортування, у тому числі послуг балансування системи, є складовими послуги транспортування природного газу та здійснюються виключно на підставі договору транспортування (абзац перший пункту 1 глави 1 розділу VIII).

Відповідно до ч.7 ст. 179 ГК України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Норми ЦК України та ГК України можуть застосовуватися до договору транспортування газу (як загальні норми) лише в частині, в якій вони не змінені спеціальним регулюванням, встановленим законодавством про ринок природного газу.

Отже, договір транспортування природного газу є договором, який передбачає надання трьох видів послуг, а його істотні умови визначені статтею 901 ЦК України та спеціальним законодавством Законом Про ринок природного газу, Кодексом ГТС, Типовим договором." (зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 26.07.2022 у даній справі).

Згідно з ч.1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Господарським кодексом України у статті 180 деталізовано істотні умови господарського договору. Так, за приписами частин 1, 3 цієї статті зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору. Умови про предмет у господарському договорі повинні визначати найменування (номенклатуру, асортимент) та кількість продукції (робіт, послуг), а також вимоги до їх якості.

Ціна у господарському договорі визначається в порядку, встановленому цим Кодексом, іншими законами, актами Кабінету Міністрів України. За згодою сторін у господарському договорі може бути передбачено доплати до встановленої ціни за продукцію (роботи, послуги) вищої якості або виконання робіт у скорочені строки порівняно з нормативними (частина 2 статті 180 Господарського кодексу України).

Як вбачається із матеріалів справи, обсяг послуг, що надаються за цим договором, визначається з підписанням додатка № 1 до цього договору (розподіл потужності) та/або додатка № 2 (розподіл потужності з обмеженнями), які згідно з пунктом 2.7 договору є його невід`ємною частиною. При цьому додаток № 3 укладається у випадку, коли замовником послуг є оператор газорозподільної системи, прямий споживач, газодобувне підприємство або виробник біогазу.

В матеріалах справи відсутні докази укладення сторонами додатків № 1 (розподіл потужності) та № 2 (розподіл потужності з обмеженнями) до договору, однак наявний додаток № 3 з переліком комерційних вузлів обліку газу.

Відсутність відповідних додатків, які самі сторони в договорі визнали його невід`ємною частиною, тобто такими що за змістом є обов`язковими, а отже, й істотними в контексті предмета договору, за звичайних обставин мала б свідчити про неукладеність договору. До того ж обов`язковість названих додатків до договору транспортування, виходячи з наведених приписів законодавства, передбачена й безпосередньо законом.

Водночас не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами. Якщо дії сторін свідчать про те, що договір фактично був укладений, суд має розглянути по суті питання щодо відповідності цього договору вимогам закону (пункт 49 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17).

Фактичне виконання сторонами спірного договору виключає кваліфікацію цього договору як неукладеного. Зазначена обставина також виключає можливість застосування до спірних правовідносин приписів частини восьмої статті 181 ГК України, за змістом якої визнання договору неукладеним (таким, що не відбувся) може мати місце на стадії укладення господарського договору, якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних його умов (подібний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 11.10.2018 зі справи № 922/189/18).

Судовою колегією встановлено, що сторонами вчинялися дії, спрямовані на виконання договору, зокрема: сторонами підписувалися акти наданих послуг (перевищення замовленої (договірної) потужності); позивачем надсилались відповідачу звіти про використання замовленої потужності за травень-грудень 2019 року та рахунки за перевищення замовленої (договірної) потужності; відповідачем частково оплачено послуги щодо перевищення замовленої (договірної) потужності.

Так, згідно з пунктами 1, 2, 10 глави 1 розділу IX Кодексу ГТС оператор газотранспортної системи надає право користування потужністю точок входу / виходу на прозорих та недискримінаційних засадах відповідно до положень цього Кодексу та договору транспортування природного газу. Розмір потужності, що надається замовнику послуг транспортування в точці входу / виходу, визначається відповідно до положень цього Кодексу та договору транспортування природного газу. Доступ до потужності надається оператором газотранспортної системи на такі періоди: 1) річний потужність визначеного обсягу, доступна строком на 1 газовий рік, з постійним потоком за кожну газову добу протягом газового року; 2) квартальний потужність визначеного обсягу, доступна строком на 1 газовий квартал, з постійним потоком за кожну газову добу протягом газового кварталу (квартали газового року починаються 01 жовтня, 01 січня, 01 квітня або 01 липня відповідно); 3) місячний потужність визначеного обсягу, доступна строком на 1 газовий місяць, з постійним потоком за кожну газову добу протягом газового місяця (місяці починаються кожного першого дня газового місяця); 4) на добу наперед потужність визначеного обсягу, доступна строком на 1 газову добу, з постійним потоком протягом газової доби, наступної за газовою добою, у якій відбувся розподіл потужності. Потужність віртуальної точки виходу до газорозподільних систем надається замовникам послуг транспортування відповідно до вимог цього Кодексу на гарантованій основі. Загальна потужність кожної віртуальної точки виходу до газорозподільної системи дорівнює сумі технічних потужностей усіх фізичних точок виходу до газорозподільної системи, які вона об`єднує.

Потужність віртуальної точки виходу до газорозподільних систем надається замовникам послуг транспортування відповідно до вимог цього Кодексу на гарантованій основі. Оператори газорозподільних систем для забезпечення транспортування природного газу, необхідного для покриття власних виробничо-технологічних витрат та втрат, замовляють потужність віртуальної точки виходу до газорозподільної системи відповідно до вимог цього Кодексу (пункт 10 глави 1 розділу IX Кодексу ГТС).

Отже, здійснення господарської діяльності відповідачем як оператором ГРМ з розподілу природного газу знаходиться у прямій залежності від того, що з газотранспортної системи позивача мають надходити до газорозподільної системи відповідача обсяги природного газу, які останній розподіляє приєднаним до його мережі споживачам.

У випадку неукладання додатку № 1 відповідачем як замовником послуг транспортування не визначається замовлений обсяг потужності, право користування яким позивач як оператор газотранспортної системи надає на гарантованій (постійній) та/або переривчастій основі на річний, квартальний або місячний період.

Використання гарантованої та/або переривчастої потужності на добу наперед не обумовлюється підписанням вказаного додатку.

Отже, виходячи зі змісту положень пунктів 2.3, 2.7 договору, у випадку надання доступу до потужності на період однієї газової доби додатки № 1 та № 2 до договору не укладаються.

Відповідно до пунктів 17, 18 глави 1 розділу ІХ Кодексу ГТС величина використаних замовником послуг транспортування обсягів потужності точок входу/виходу дорівнює величинам остаточних алокацій щодобових подач та відборів замовника послуг транспортування природного газу у відповідних точках входу/виходу. Відповідальність за перевищення замовлених потужностей несуть замовники послуг транспортування відповідно до договору транспортування природного газу. Оператор газотранспортної системи оприлюднює на своєму вебсайті перелік точок входу / виходу, обсяг технічної, договірної та вільної потужності. Оператор газотранспортної системи зазначає про точки входу / виходу, для яких з точки зору технічних обмежень обсяг та вид потужності може відрізнятись в окремі періоди газового року.

Пунктом 8 глави 1 розділу ХІ Кодексу ГТС передбачено, що якщо замовник послуг з транспортування природного газу не надав номінацію на точку входу / виходу, на яку йому було розподілено потужність на відповідну газову добу, то вважається, що замовником було подано нульову номінацію на відповідну точку входу та/або виходу.

За змістом пункту 2 глави 2 розділу ХV Кодексу ГТС оператор газотранспортної системи вчиняє дії, які дозволяють уникнути можливості виникнення перевантажень, зокрема стягує із замовника послуг транспортування додаткову оплату за перевищення потужності відповідно до договору транспортування.

За умовами пункту 8.4 договору підставою для плати за перевищення замовленої потужності є рахунок на оплату за перевищення замовленої потужності та звіт оператора про використання замовленої потужності замовником, що містить розрахунок перевищення розміру договірних потужностей, які надаються замовнику до чотирнадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, на його електронну адресу. У випадку якщо розрахунковий обсяг використання потужності замовником, визначений оператором на підставі остаточної алокації, перевищує обсяг договірної потужності, замовник зобов`язаний здійснити оплату вартості перевищення договірної потужності за кожен день такого перевищення до двадцятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до звіту використання договірної потужності та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

Відповідно до пункту 8.4 договору вартість замовленої потужності замовника на період газового місяця визначається як сума вартості замовлених потужностей за кожен день газового місяця. Замовник, який є оператором газорозподільної системи, здійснює остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги до 20 числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг. У випадку якщо розрахунковий обсяг використання потужності Замовником, визначений Оператором ГТС на підставі остаточної алокації, перевищує обсяг договірної потужності, Замовник послуг транспортування зобов`язаний здійснити оплату вартості перевищення договірної потужності за кожен день такого перевищення до 20-го числа місяця, наступного за звітним, відповідно до звіту використання договірної потужності та з урахуванням раніше перерахованих коштів. Звіт Оператора про використання замовленої потужності Замовником, який надається до 14 числа місяця, наступного за газовим місяцем, на його електронну адресу, містить розрахунок перевищення розміру договірних потужностей та рахунок на оплату або повідомлення про зарахування надмірно сплачених коштів у рахунок плати за використання договірної потужності на наступні періоди.

Оформлення послуг, які надаються за договором, за винятком послуг балансування здійснюється шляхом підписання сторонами актів наданих послуг відповідно до умов пункту 11.1 Договору.

Суд апеляційної інстанції з`ясував, що позивач за результатами співставлення остаточних алокацій подач/відборів відповідачем природного газу до/з газотранспортної системи за травень грудень 2019 року встановив величину використаних відповідачем обсягів потужності точок входу/виходу.

Як вбачається із звітів про використання замовленої потужності, оскільки відповідач не надав номінації на точку входу/виходу, на яку йому було розподілено потужність на відповідну газову добу, вважається, що замовник подав нульову номінацію на відповідну точку входу та/або виходу, а тому вся потужність, яка була йому надана, є перевищенням замовленої договірної потужності. Відповідні звіти фіксують обсяги перевищення розміру використаної потужності над замовленою подобово.

Сумарні обсяги за результатами місяця (період травень грудень 2019 року) містяться в актах наданих послуг, які підписані сторонами та скріплені відтисками печаток без будь-яких заперечень чи зауважень.

Договір містить розділ VII Тарифи, пункти 7.1, 7.3 якого передбачають, що вартість послуг розраховується, зокрема розподіл потужності, за тарифами, які встановлюються Регулятором. Тарифи, передбачені пунктом 7.1 цього розділу, є обов`язковими для сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо їх встановлення. Визначена на їх основі вартість послуг застосовується сторонами при розрахунках за послуги згідно з умовами цього договору.

Постановою НКРЕКП від 21.12.2018 № 2001 встановлено тимчасові тарифи на послуги транспортування природного газу для внутрішніх точок входу і точок виходу в/з газотранспортну(ої) систему(и) на перший рік другого регуляторного періоду для AT Укртрансгаз, яка в частині застосування тарифу для точок виходу з фізичним розташуванням до газорозподільних систем набрала чинності з 01.05.2019. На послуги транспортування природного газу для внутрішніх точок виходу з фізичним розташуванням до газорозподільних систем в/з газотранспортну(ої) систему(и), встановлено тариф у розмірі 157,19 грн. за 1 000 куб. метрів на добу без ПДВ.

Зазначений тариф затверджено відповідно до Методики визначення та розрахунку тарифів на послуги транспортування природного газу для точок входу і точок виходу на основі багаторічного стимулюючого регулювання, затвердженої постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2517, згідно з пунктом 4 розділу І якої тариф на послуги транспортування природного газу для точок входу і точок виходу виражена у грошовій формі вартість забезпечення у планованому періоді замовнику обсягу замовленої потужності, вираженої в 1 000 м-3 (одиницях енергії) до одиниці часу в точках входу в газотранспортну систему та точках виходу з газотранспортної системи.

Отже, за результатами дослідження актів наданих послуг судова колегія встановила , що тариф, який застосував позивач для розрахунку вартості перевищення замовленої потужності, є тарифом, встановленим регулятором у відповідній точці виходу.

За таких обставин правомірним є висновок суду першої інстанції, що акти наданих послуг перевищення замовленої (договірної) потужності, звіти про використання замовленої потужності та рахунки на оплату за період травня грудня 2019 року, надані позивачем, є належними та допустимими доказами, які підтверджують заявлені позовні вимоги в частині стягнення основної заборгованості в сумі 2 744 052,99 грн.

Здійснивши перевірку розрахунків позивача, апеляційний суд прийшов до висновку, що позивачем правомірно нараховано відповідачу 361 131,34 грн пені, 53 167,04 грн інфляційних втрат та 88 604,34 грн 3% річних у зв`язку із простроченням відповідачем зобов`язань із здійснення оплати перевищення замовленої потужності за травень-грудень 2019 року.

З огляду на вищенаведені обставини справи у сукупності наданих доказів, судова колегія зазначає, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 3 246 955,12 грн є правомірними та такими, що порушують права позивача і підлягають задоволенню.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів даної справи, під час розгляду справи судом першої інстанції відповідач подав заяву про застосування строків позовної давності до вимог АТ «Укртрансгаз», в якій вказав, що за умовами укладеного сторонами договору на транспортування природного газу здійснюється переміщення продукції (природного газу) трубопроводами і така діяльність підпадає під визначення перевезення вантажів, а тому у даному випадку відповідно до приписів ч.5 ст.315 ГК України шестимісячний строк позовної давності для звернення позивача до суду з вимогою про стягнення основної заборгованості за надані послуги сплив.

Однак, з огляду на вищенаведені обставини, а саме те, що, як зазначалось вище, договір транспортування природного газу є договором, який передбачає надання трьох видів послуг, а його істотні умови визначені статтею 901 ЦК України та спеціальним законодавством - Законом «Про ринок природного газу», Кодексом ГТС, Типовим договором, позивачем при заявленні зазначеного позову не пропущено строку позовної давності.

В силу положень статті 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" завданням суду є, зокрема, захист гарантованих Конституцією України і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, прав і свобод, тоді як особливо вузьке тлумачення процесуальних норм суперечить цим завданням.

Пунктами 1, 3 частини 1 статті 129 Конституції України одними з основних засад судочинства визначені рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст.73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із п.1 ст.76 ГПК України суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Ryabykh v.Russia» від 24.07.2003 року, «Svitlana Naumenko v. Ukraine» від 09.11.2014 року зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване частиною 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах Ryabykh v.Russia від 24.07.2003 року, Svitlana Naumenko v. Ukraine від 09.11.2014 року зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване частиною 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Відповідно до частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ч.1 ст.236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

За приписами ст.275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Згідно з ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ч.1 ст.277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на описані вище встановлені обставини, Західний апеляційний господарський суд вважає, що рішення суду винесене з неправильним застосуванням норм матеріального права, відтак, у відповідності до вимог ст.277 ГПК України наявні обгрунтовані підстави для скасування прийнятого у справі судового рішення і ухвалення нового про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст.129 ГПК України судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції та за перегляд рішення в апеляційному порядку покладається на відповідача у справі.

Керуючись ст. ст. 129, 231, 269, 270, 275, 277, 282 ,284 ГПК України,

Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" від 18.10.2021 вих.№1001вих-21-7651 від 18.10.2021 (вх. суду від 20.10.2021 №01-05/3490/21) задоволити.

2. Рішення Господарського суду Тернопільської області від 13.09.2021 у справі №921/183/21 скасувати. Позовні вимоги задоволити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства по газифікації та газопостачанню «Тернопільгаз», м.Тернопіль, вул. Чернівецька, 54 (код 03353503) на користь Акціонерного товариства «Укртрансгаз», м.Київ, Кловський узвіз, 9/1 (код 30019801) 2 744 052,99 грн. основної заборгованості, 361 131,34 грн пені, 53 167,04 грн інфляційних втрат та 88 604,34 грн 3% річних, 48 704, 35 грн судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції та 73 056,53 грн судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Місцевому господарському суду видати наказ..

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки встановлені статтями 287, 288 ГПК України.

Справу скерувати на адресу місцевого господарського суду.

Повний текст постанови складено та підписано 19.12.2022.

Головуючий суддя Галушко Н.А.

Суддя Желік М.Б.

Суддя Орищин Г.В.