РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

19.12.2022Справа № 910/10815/22

Господарський суд міста Києва у складі судді Бондарчук В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження

позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Просто-страхування», м. Київ

до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія "Ю.Ес.Ай."», м. Київ

про стягнення 9 203,32 грн,

Без повідомлення (виклику) сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «Просто-страхування» (далі - ПрАТ «Просто-страхування»/позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія "Ю.Ес.Ай."» (далі - ТзДВ «СК "Ю.Ес.Ай."»/відповідач) про стягнення 9 203,32 грн страхового відшкодування.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує виплатою потерпілій особі страхового відшкодування згідно договору добровільного страхування наземних транспортних засобів №PKS 2101368 від 29.10.2021, внаслідок чого до позивача перейшло право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 24.10.2022 прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач відзиву на позовну заяву не надав, при цьому, був належним чином повідомлений про відкриття провадження у справі, однак, 08.11.2022 до суду повернувся поштовий конверт з ухвалою суду від 24.10.2022 з відміткою: «адресат відсутній за вказаною адресою».

Отже, за висновком суду, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

29.10.2021 між Приватним акціонерним товариством «Просто-страхування» та ОСОБА_1 укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів №PKS 2101368, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом Skoda Octavia Tour, номерний знак НОМЕР_1 .

Строк дії договору: з 30.10.2021 по 29.10.2022.

Як вбачається з матеріалів справи, 07.11.2021 о 15:40 год. на дор. Іллічівська, 1 в м. Одесі ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Nissan, номерний знак НОМЕР_2 порушив вимоги п. 13.1. «Правил дорожнього руху України», не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем Skoda, номерний знак НОМЕР_1 .

Від дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 17.12.2021 у справі №947/37506/21 визнано ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Так, положеннями ст. 988 Цивільного кодексу України встановлено, що страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування», страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до калькуляції «AUDATEX» №157124 від 09.12.2021 вартість відновлювального ремонту автомобіля Skoda Octavia Tour, номерний знак НОМЕР_1 склала 11 103,32 грн.

15.12.2021 позивачем складено страховий акт №157124, згідно якого сума страхового відшкодування із врахуванням франшизи (900,00 грн) становить 10 203,32 грн.

Відповідно до зазначеного страхового акту, позивачем виплачено страхове відшкодування у розмірі 10 203,32 грн, що підтверджується платіжним дорученням №22725 від 15.12.2021.

Обґрунтовуючи свої вимоги, ПрАТ «Просто-страхування» зазначає, що у зв`язку із виплатою страхового відшкодування страхувальнику пошкодженого автомобіля Skoda Octavia Tour, номерний знак НОМЕР_1 , позивач відповідно до ст.ст. 993, 1191 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування» набув право зворотної вимоги до осіб, відповідальних за завдану шкоду.

Цивільно-правова відповідальність за шкоду перед третіми особами, завдану внаслідок експлуатації транспортного засобу Nissan, номерний знак НОМЕР_2 , застрахована у ТзДВ «СК "Ю.Ес.Ай."» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР201962669 (ліміт відповідальності за шкоду майну - 130 000,00 грн, франшиза - 1 000,00 грн).

14.01.2022 позивач звернувся до відповідача із заявою від 11.01.2022 за вих. № 04-63 про відшкодування шкоди у розмірі 10 203,32 грн. Проте, ця заява залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

За таких обставин, у зв`язку із настанням страхового випадку - пошкодженням ОСОБА_2 автомобіля Skoda Octavia Tour, номерний знак НОМЕР_1 , у відповідача виник обов`язок відшкодувати позивачу витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу.

Разом з тим, як встановлено судом вище, вартість страхового відшкодування автомобіля Skoda Octavia Tour, номерний знак НОМЕР_1 , сплачено ПрАТ «Просто-страхування» на підставі договору добровільного страхування наземних транспортних засобів №PKS 2101368 від 29.10.2021 та страхового акту №157124 від 15.12.2021.

Згідно ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

З матеріалів справи вбачається, що 14.01.2022 позивач звернувся до відповідача із заявою від 11.01.2022 за вих. № 04-63 про відшкодування шкоди у розмірі 10 203,32 грн.

Проте, ТзДВ «СК "Ю.Ес.Ай."» відповіді на вказану заяву не надало, страхове відшкодування не сплатило.

Тож, ураховуючи наведене вище, з огляду на те, що позивач виплатив страхове відшкодування застрахованого автомобіля Skoda Octavia Tour, номерний знак НОМЕР_1 , у нього виникло право вимоги до особи, відповідальної за заподіяну шкоду, тобто, у даному випадку до ТзДВ «СК "Ю.Ес.Ай."» у розмірі 9 203,32 грн (за вирахуванням франшизи 1 000,00 грн).

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до вимог ст. 76, ст. 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Таким чином, ураховуючи встановлене вище, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позивачем позовних вимог про стягнення з відповідача страхового відшкодування в сумі 9 203,32 грн, відповідно вимоги ПрАТ «Просто-страхування» підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно статті 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Щодо заявлених позивачем до стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000,00 грн, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За змістом ч. 1, ч. 3 ст. 124 ГПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Статтею 126 ГПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

В частині 5 ст. 129 ГПК України встановлено, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує, в тому числі чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Як вбачається з позовних матеріалів позивачем заявлено до стягнення 6 000,00 грн витрат на правову допомогу.

На підтвердження понесення цих витрат, позивачем надано: договір про надання правової допомоги №1 від 02.01.2020, укладений між адвокатським бюро «Синюк та партнери» та ПрАТ «Просто-страхування»; додаток №1 від 01.09.2022 «Реєстр справ», за якими АБ «Синюк та партнери» представляє інтереси позивача, додаток №2 від 23.09.2022 «Акт виконаних робіт», в тому числі у цій справі на 6 000,00 грн, платіжне доручення № 10762 від 01.09.2022, детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних для надання правової допомоги від 23.09.2022 на суму 6 000,00 грн.

З наведеного вбачається, що позивачем надано суду докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу в сумі 6 000,00 грн, що має наслідком задоволення цієї вимоги.

Керуючись ст. ст. 74, 76, 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 254 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства «Просто-страхування» задовольнити.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія "Ю.Ес.Ай."» (04210, місто Київ, проспект Героїв Сталінграда, будинок 4, корпус 6А; ідентифікаційний код 32404600) на користь Приватного акціонерного товариства «Просто-страхування» (04050, місто Київ, вулиця Герцена, будинок 10; ідентифікаційний код 24745673) суму страхового відшкодування у розмірі 9 203 (дев`ять тисяч двісті три) грн 32 коп., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000 (шість тисяч) грн 00 коп. та судовий збір у сумі 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) грн 00 коп.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів в порядку, передбаченому ст.ст. 253-259, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Суддя В.В. Бондарчук