ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
ДОДАТКОВЕ СУДОВЕ РІШЕННЯ
20.12.2022 Справа № 905/379/21
Господарський суд Донецької області у складі судді Чернової О.В., за участю секретаря судового засідання Парахотіна Ю.А., розглянувши матеріали заяви представника Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча», м. Маріуполь Донецької області б/н від 12.12.2022 про ухвалення додаткового рішення у справі
за позовом: Фізичної особи ОСОБА_1 , м. Маріуполь Донецької області
до відповідача 1: Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча», м. Маріуполь Донецької області,
відповідача 2: Барленко ЛТД (BARLENСO LTD), Нікосія, Кіпр,
про визнання рішення наглядової ради №313 від 14.03.2018 недійсним, визнання правочину недійсним та витребування акцій,
за участю уповноважених представників сторін:
від позивача: не з`явився;
від відповідача 1: не з`явився;
від відповідача 2: не з`явився;
У провадженні судді Господарського суду Донецької області Чернової О.В. знаходиться справа №905/379/21 за позовом Фізичної особи ОСОБА_1 , м. Маріуполь Донецької області до відповідача 1: Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча», м. Маріуполь Донецької області, відповідача 2: Барленко ЛТД (BARLENСO LTD), Нікосія, Кіпр, про визнання рішення наглядової ради №313 від 14.03.2018 недійсним, визнання правочину недійсним та витребування акцій.
Рішенням Господарського суду Донецької області від 07.12.2022 у задоволенні позовних вимог Фізичної особи ОСОБА_1 , м. Маріуполь Донецької області до Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча», м. Маріуполь Донецької області та Барленко ЛТД (BARLENСO LTD), Нікосія, Кіпр про визнання рішення наглядової ради №313 від 14.03.2018 недійсним, визнання правочину недійсним та витребування акцій відмовлено.

13.12.2022 через підсистему «Електронний суд» до суду від представника відповідача 1 надійшла заява про ухвалення додаткового рішення за змістом якого останній просить винести додаткове рішення про стягнення з позивача судових витрат на судово-економічну експертизу у сумі 40156,74грн та судових витрат на професійну правничу допомогу у сумі 36612,00грн.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 13.12.2022 призначено до розгляду заяву представника Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча», м. Маріуполь Донецької області б/н від 12.12.2022 про ухвалення додаткового рішення в судовому засіданні на 20.12.2022 об 11:00год.

19.12.2022 електронною поштою до суду від представника позивача надійшли заперечення проти задоволення заяви про розподіл судових витрат, за змістом яких останній просить відмовити у задоволенні судових витрат у повному обсязі.

У судове засідання представники сторін не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Відповідно до ст. 221 Господарського процесуального кодексу України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу (ч.2, 3 ст.221 Господарського процесуального кодексу України).

Судом встановлено, що за змістом рішення від 07.12.2022 у справі №905/379/21 не вирішено питання про розподіл судових витрат позивача на професійну правничу допомогу.

Розглянувши матеріали заяви представника Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча», м. Маріуполь Донецької області б/н від 12.12.2022 про ухвалення додаткового рішення, суд зазначає про таке.

Відповідно до пунктів 1-2 ч. 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Пунктом 2 ч. 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Згідно з ч.6, 7 статті 127 Господарського процесуального кодексу України у разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на оплату послуг експерта, спеціаліста, перекладача, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонами.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 09.06.2021 у справі №905/379/21 призначено судову економічну експертизу.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідно до платіжних доручень № від 03.09.2021 та № від 29.04.2022 відповідач 1 сплатив судові витрати на судово-економічну експертизу у загальному обсязі 40156,74грн.

Сторона позивача заперечує покладання витрат на проведення судової економічної експертизи на позивача, в обґрунтування своїх заперечень представник позивача зазначає, що перевірка арифметичного розрахунку, яка фактично наведена у висновку експерта, не може вважатися висновком експерта, а вартість таких арифметичних розрахунків є явно завищеною. Також, сторона позивача зазначає, що необхідність проведення експертизи не виникла б у випадку залучення відповідачем 1 кваліфікованого оцінювача для надання ґрунтовного і об`єктивного висновку про оцінку майна (акцій).

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, з огляду на предмет позову та характер спірних правовідносин, та враховуючи, що на міноритарного акціонера, який не має можливості вплинути на визначення ціни акцій, покладається непропорційний тягар у зв`язку з примусовим відчуженням належних йому акцій, суд вважає, що саме на відповідача 1 покладено обов`язок доведення факту справедливості та правильності визначення ціни акцій, за якою здійснювався викуп акцій, передбаченими процесуальним законодавством засобами доказування, у тому числі, шляхом залучення судового експерта.

Крім того, суд також звертає увагу, що сторонами не оскаржувалося призначення експертизи у справі, тому сторони у повній мірі усвідомлювали наслідки проведення експертизи у справі незалежно від результату розгляду справи.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що справедливим буде покладення на позивача та відповідача 1 судових витрат на проведення експертизи у рівних частинах, відтак, на користь відповідача 1 стягненню підлягають судові витрати на проведення експертизи у розмірі 20078,37грн.

Як вбачається зі матеріалів відзиву на позовну заяву, за попереднім розрахунком відповідач очікує понести витрати на професійну правову допомогу у загальному розмір 39025,47грн.

Судом встановлено, що 30.03.2018 Адвокатське об`єднання «ВЕУКРАЇНСЬКА АДВОКАТСЬКА ДОПОМОГА» (далі Адвокатське об`єднання) та Приватне акціонерне товариства «»Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (далі - Клієнт) уклали договір №845 про надання юридичних послуг (правової допомоги), відповідно до п.1.1. якого Клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання бере на себе зобов`язання надавати Клієнту правову допомогу (юридичні послуги) з питань, що виникають у процесі господарської діяльності Клієнта в порядку та на умовах, визначених цим Договором.

Зміст, умови та строки виконання покладених Клієнтом на Адвокатське об`єднання завдань узгоджується сторонами шляхом укладення додаткових угод до цього Договору (п. 1.2. Договору).

Для виконання покладених Клієнтом на Адвокатське об`єднання завдань Клієнт надає Адвокатському об`єднання повноваження, що є дійсними та реалізуються адвокатським об`єднанням виключно на підставі окремих довіреносте, виданих Клієнтом для представництва його інтересів окремими адвокатами, що є учасниками Адвокатського об`єднання (п.2.1.Договору).

Відповідно до п.5.1. Договору Загальна вартість послуг по цьому Договору не перевищує 200000,00грн. Вартість послуг за виконання покладених Клієнтом на Адвокатське об`єднання завдань складає 5000,00грн без ПДВ на місяць. Сторони мають право шляхом укладення додаткових угод до цього Договору узгодити виконання Адвокатським об`єднанням додаткових завдань за додаткову оплату, розмір якої узгоджується сторонами в даній додатковій угоді.

19.03.2021 Сторони підписали Додаткову угоду №248/1 до Договору про надання юридичних послуг (правової допомоги) №845 від 30.03.2018, відповідно до п.1 якої Додаткова угода визначає порядок оплати юридичних послуг (гонорару) Адвокатського об`єднання за надання юридичних послуг (правової допомоги) у спорі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» в межах справи №905/379/21.

Пунктом 1 Додаткової угоди визначено вартість послуг: усна консультація Клієнта, узгодження правової позиції 1051грн за годину; збір доказів (підготовка письмових документів: листи, запити) 1051грн за годину; складання процесуальних документів (клопотання, заяви, скарги, відзив, пояснення, заперечення) 1051грн за годину; участь у судових засідання суду першої інстанції 4000,00грн за одне судове засідання; гонорар за складність справи 1% від ціни позову 107,47грн.

Правова допомога вважається наданою після підписання Акту наданих послуг (Акту прийому-передачі наданих послуг), який підписується Сторонами та скріплюється печатками. Адвокатське об`єднання надає клієнту Акт надання послуг (Акт прийому-передачі наданих послуг), в я кому визначається зміст наданої правової допомоги, розмір гонорару, який підлягає сплаті відповідно до умов Договору, додаткові витрати, які були понесені Адвокатським об`єднанням понад узгоджену суму гонорару (якщо такі мали місце) (п.п.6.1-6.2. Договору).

Договір та Додаткова угода підписані уповноваженим представниками сторін.

Відповідно до наданого розрахунку розміру винагороди від 13.11.2022 за Додатковою угодою №248/1 від 19.03.2021 до Договору про надання юридичних послуг (правової допомоги) №845 від 30.03.2018 розмір винагороди становить 36612,00грн, з яких підготовка, перевірка відзиву №09/34 від 31.03.2021 (10 годин роботи на 10 сторінок відзиву, 1 година на перевірку) 11561,00грн; участь у судовому засіданні (6 судових засідань) 24000,00грн; підготовка, перевірка письмових пояснень щодо витребування фінансової звітності станом на 02.03.2018 вих.№08/09/21/А від 08.09.2021 (0,5 годин підготовки 2 сторінок заяви, 0,5 годин на перевірку) 1051,00грн.

13.11.2022 Сторони підписали Акт №1 приймання-передачі наданих послуг до Додаткової угоди №248/1 від 19.03.2021 до Договору про надання юридичних послуг (правової допомоги) №845 від 30.03.2018 на загальну вартість послуг у розмірі 36612,00грн.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.1, 2 ст.126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 цього Кодексу).

Згідно зі ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

За змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання наведених вимог суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята, шоста статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Відтак, у разі наявності заперечень відповідача щодо співрозмірності заявленої суми компенсації також має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а їх розмір є розумний та виправданий. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).

Відповідно до положень ч.9 ст.129 Господарського процесуального кодексу України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Так, у своїх запереченнях сторона позивача посилається на те, що вартість витрат на адвокатські послуги є явно завищеними на відміну від ціни акцій у розмірі 10746,00грн з 134335шт. акцій, та така диспропорція свідчить про неочевидну не співмірність реальної вартості майна. Також, відповідачем 1 не наведено жодних обставин, які б свідчили про псування репутації останнього.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до надано до відзиву на позовну заяву відповідачем розрахованку гонорар за складність справи 1% від ціни позову у розмірі 10746,80грн, та виходячи із принципу пропорційності та співрозмірності, судові витрати на професійну правову допомогу у розмірі 36612,00грн є явно завищеними.

Крім того, судом враховано, що фактично час судових засідань становив відповідно до протоколів судових засідань: 05.05.2021 близько 15 хвилин; 18.05.2021 1 годину; близько 5 хвилин; 09.09.2021 (в режимі відеоконференції) близько 30 хвилин, 23.09.2021 (в режимі відеоконференції) близько 15 хвилин; 15.11.2021 (в режимі відеоконференції) - близько 20 хвилин; 12.01.2022 (в режимі відеоконференції) близько 40 хвилин; 25.11.2022 (в режимі відеоконференції) близько 15 хвилин; 07.12.2022 (в режимі відеоконференції) близько 20 хвилин.

Таким чином, фактично загальна кількість годин участі у судових засіданнях представників відповідача 1 становить менше 4х годин, судом також враховано, що більшість судових засідань проводилося в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 ст.129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правничу допомогу.

Суд звертає увагу, що основною підставою для відмови у позовних вимог є обрання неналежного способу захисту позивачем.

Крім того, Верховний Суд неодноразово зазначав, що акціонер є слабкою стороною у відносинах, які виникають при реалізації процедури сквіз-аут та умови компенсацій не повинні створювати непропорційний тягар для міноритарних акціонерів (Постанова Верховного Суду від 15.06.2022 у справі №905/671/19).

Разом з тим, суд враховує час, протягом якого здійснювалося судове провадження у справі №905/379/21 та представництво інтересів відповідача 1, кількість заявлених стороною позивача заяв та клопотань, а відтак, необхідність сторони відповідача 1 надавати до суду додаткові пояснення та заперечення, та результат вирішення спору.

На підставі викладеного, враховуючи принцип співрозмірності судових витрат та керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 ст.129 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про часткове стягнення з позивача судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 50% від заявленої вартості таких витрат, а саме в розмірі 18306,00грн.

Керуючись ст.ст. 126, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву представника Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» б/н від 12.12.2022 про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи ОСОБА_1 , м. Маріуполь Донецької області ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (69008, Запорізька обл., місто Запоріжжя, Південне шосе, будинок 80, кабінет 9, ідентифікаційний код 00191129) судові витрати на проведення експертизи у розмірі 20078,37грн та судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 18306,00грн.

Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

В іншій частині відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено у Східний апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення в порядку, передбаченому розділом ІV Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.В. Чернова

Повний текст додаткового рішення складено та підписано 20.12.2022.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/.