ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

15.12.2022 р. Справа№914/3165/22

Господарський суд Львівської області у складі судді Долінської О.З.,

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Консольлайн», м. Одеса

про вжиття заходів забезпечення позову за вх. №4091/22 від 13.12.2022 р.

у справі № 914/3165/22

особи, які можуть отримати статус учасника справи (відповідача)

Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтерс Ойл Енд Транс», м. Полтава

Без повідомлення учасників справи.

ВСТАНОВИВ:

13.12.2022 р. на адресу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Консольлайн» разом із позовною заявою надійшла заява про забезпечення позову за вх. №4091/22.

Особами, які можуть отримати статус учасника справи відповідача, заявник визначив: Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтерс Ойл Енд Транс», м. Полтава.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу судувід 13 грудня 2022 року, заяву ТзОВ «Консольлайн» про забезпечення позову за вх. №4091/22 від 13.12.2022 р., передано на розгляд судді Долінській О.З.

Згідно з ч.2 ст.136 ГПК України, забезпечення позову допускається, як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У відповідності до ч.ч. 1, 3 ст. 138 ГПК України, заява про забезпечення позову до подання позовної заяви подається за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо. У разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви, заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів.

У поданій заяві за вх. №4091/22 від 13.12.2022 р., ТзОВ «Консольлайн» просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю «Інтерс Ойл Енд Транс», а також на грошові кошти, що належать ТзОВ «Інтерс Ойл Енд Транс» і перебувають на банківських рахунках та інших фінансових установах (крім коштів на рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), відкритих на ім`я ТОВ «Крамар Лтд» або ТОВ «Інтерс Ойл Енд Транс», у межах суми заборгованості 1 220 808,51 грн.

Згідно ч.1 ст.140 ГПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву ТзОВ «Консольлайн» про вжиття заходів забезпечення за вх. №4091/22 від 13.12.2022 р., суд дійшов висновку про повернення її заявнику, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 139 Господарського процесуального кодексу України до заяви про забезпечення позову додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Як доказ сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову, заявником долучено платіжне доручення № 8702 від 05.12.2022 р. на суму 1 240,50 грн.

Із вказаного платіжного доручення № 8702 від 05.12.2022 р. на суму 1 240,50 грн. вбачається, що у Призначенні платежу зазначено *;101;42289205; Судовий збір за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Консольлайн», Господарський суд Львівської області.

У вказаному платіжному дорученні не зазначено, що судовий збір сплачено саме за подання заяви про забезпечення позову, адже у призначенні платежу зазначено: Судовий збір за позовом.

Верховний Суд у постанові від 13.02.2020 у справі № 910/4557/18 вказав, що відповідно до ч.ч.1, 2 статті 9 Закону України "Про судовий збір", судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. Судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі, в тому числі з використанням платіжних систем через мережу Інтернет у режимі реального часу (ч. 1 ст. 6 згаданого Закону). Постановою Правління Національного банку України № 22 від 21.01.2004 затверджено Інструкцію про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті (далі - Інструкція), якою встановлено загальні правила, види і стандарти розрахунків клієнтів банків та банків у грошовій одиниці України на території України, що здійснюються за участю банків. Положеннями Інструкції встановлено вимоги про заповнення розрахункових документів. Відповідно до п. 3.1 Інструкції платіжне доручення оформляється платником за формою, наведеною в додатку 2 до цієї Інструкції, згідно з вимогами щодо заповнення реквізитів розрахункових документів, що викладено в додатку 8 до цієї Інструкції, та подається до банку, який обслуговує його, у кількості примірників, потрібних для всіх учасників безготівкових розрахунків. Згідно з додатками 2, 8 до Інструкції одним із реквізитів платіжного доручення є "Призначення платежу", який заповнюється з урахуванням вимог, установлених главою 3 Інструкції. Положеннями п. 3.8. Інструкції визначено, що реквізит Призначення платежу платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України. Платник відповідає за дані, які зазначено в реквізиті платіжного доручення "Призначення платежу". Платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 30.03.2018 у справі №914/1542/17, від 16.01.2019 у справі №905/1057/18, від 10.05.2018 у справі №613/372/16-ц, та ухвалах Верховного Суду від 26.03.2018 у справі №907/892/15, від 16.04.2018 у справі №922/3137/17, від 20.04.2018 у справі №910/12031/17, від 21.02.2019 у справі №910/8880/18.

Відтак, неможливо достеменно встановити, що судовий збір сплачено саме за розгляд заяви про забезпечення позову, і відповідно, прийняти долучене платіжне доручення, як доказ, що підтверджує сплату заявником судового збору у встановленому порядку за розгляд заяви про забезпечення позову.

Отже, з огляду на викладене, в контексті даних обставин справи, додане до заяви про забезпечення позову, платіжне доручення № 8702 від 05.12.2022 р. на суму 1 240,50 грн. не є належним доказом сплати судового збору за подання даної заяви про забезпечення позову (вх. №4091/22 від 13.12.2022 р.) у встановлених порядку та розмірі.

Відтак, заявник не дотримався зазначених вище вимог Закону і ТзОВ «Консольлайн» не долучено доказів сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову у встановлених порядку і розмірі.

Суд зазначає також, що заяву про забезпечення позову за вх. №4091/22 від 13.12.2022 р. підписано представником ТзОВ «Консольлайн» адвокатом Фещенко І.С. Оскільки заяву про забезпечення позову підписано представником, то відповідно до ч. 5 ст. 164 ГПК України, до заяви повинно бути додано довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника.

Згідно з ч. 4 ст. 60 ГПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Крім того, згідно з ч. 9 ст. 60 ГПК України, у разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання.

Як вбачається з матеріалів заяви про забезпечення позову, вказану заяву підписано представником ТзОВ «Консольлайн» адвокатом Фещенко І.С., на підтвердження повноважень якої долучено ордер серії АА № 1251330 від 01.12.2022 р. та свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії КВ № 000862 від 24.02.2020 р. В ордері вказано, що останній виданий на підставі договору про надання правової допомоги/доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги № 13062022 від 13.06.2022 р., проте копії договору про надання правової допомоги, на виконання якого був виписаний вказаний ордер, до матеріалів заяви про забезпечення позову не додано.

За відсутності в матеріалах заяви про забезпечення позову копії договору про надання правової допомоги № 13062022 від 13.06.2022 р., суд позбавлений можливості достеменно встановити, що адвокат, що діє за ордером серії АА № 1251330 від 01.12.2022 р., наділений повноваженнями, перелік яких визначений ст. 20 Про адвокатуру та адвокатську діяльність.

Суд зазначає, що стаття 20 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність не визначає серед професійних прав адвоката права підпису заяви про забезпечення позову, вказана норма наділяє адвоката повноваженнями лише щодо складання заяв та їх подання, при цьому відсутні підстави ототожнювати наведене формулювання із наданням адвокату права підписувати заяви про забезпечення позову.

Відтак, в матеріалах заяви про забезпечення позову за вх. №4091/22 від 13.12.2022 р. відсутнє підтвердження повноважень адвоката Фещенко І.С. на її підписання від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Консольлайн» до суду.

Крім того, суд звертає увагу на те, що Господарський процесуальний кодекс України (в редакції з 15.12.2017) запровадив чимало нових процесуальних інститутів, які покликані удосконалити правове регулювання процесуальних відносин, збалансувати права учасників судового процесу та унеможливити зловживання процесуальними правами. До таких нових категорій належить зустрічне забезпечення.

Законодавець, урівноважуючи можливості реалізації та захисту прав сторін, на підставі принципу диспозитивності, зобов`язав особу, яка бажає забезпечити позов, запропонувати власний спосіб зустрічного забезпечення. Так, Господарський процесуальний кодекс України у пункті 6 частини 1 статті 139 встановлює, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення. Зазначене вище положення закону є імперативним та не допускає подвійного тлумачення.

Натомість позивач не подав пропозицій щодо зустрічного забезпечення у поданій заяві про забезпечення позову за вх. №4091/22 від 13.12.2022 р.

З приводу зазначеного необхідно наголосити, що саме суд, а не позивач, визначає вірогідність завдання відповідачу збитків у зв`язку з забезпеченням позову. Зокрема, згідно з положеннями частин 1, 3 та 4 статті 141 Господарського процесуального кодексу України, суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову.

Підсумовуючи зазначене, пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення обов`язково повинні міститися у заяві про забезпечення позову на підставі пункту 6 частини 1 статті 139 Господарського процесуального кодексу України. Водночас, питання щодо застосування чи незастосування таких пропозиції щодо зустрічного забезпечення, вирішується судом, на підставі положень статті 141 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, вказана вище заява ТзОВ «Консольлайн» про забезпечення позову, подана без дотримання вимог ст. 139 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 7 статті 140 Господарського процесуального кодексу України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 139 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи викладене, заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Консольлайн» про забезпечення позову за вх. №4091/22 від 13.12.2022 р., підлягає поверненню.

Керуючись статтями 139, 140, 141, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Консольлайн» про забезпечення позову за вх. №4091/22 від 13.12.2022 р. повернути заявнику.

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до Господарського суду Львівської області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку відповідно до розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - lv.arbitr.gov.ua/sud5015/.

Додаток:

Заява ТзОВ «Консольлайн» про забезпечення позову з доданими до неї додатками на 57 арк.

Суддя Долінська О.З.