ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" листопада 2022 р. Справа№ 910/17433/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Іоннікової І.А.

суддів: Тарасенко К.В.

Разіної Т.І.

за участю секретаря судового засідання Кузьменко А.М.

представники:

від позивача: Гетіков В.М. (ордер серія АІ № 1296369 від 24.10.2022, посвідчення адвоката № 2190 від 31.01.2018);

від відповідача: Орлов В.В. (довіреність від 04.10.22, посвідчення № 766 від 17.05.1995), Цебрій О.М. (директор).

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЙЧ ВІ ТІ"

на рішення Господарського суду міста Києва від 27.04.2022

у справі № 910/17433/21 (суддя Підченко Ю.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ "АТЛАНТ МЕГАБУД"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЙЧ ВІ ТІ"

про стягнення 497 931, 96 грн,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ "АТЛАНТ МЕГАБУД" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовними вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЙЧ ВІ ТІ" про стягнення 497 931,96 грн.

Короткий зміст оскаржуваного рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.04.2022 позовні вимоги задоволено. Вирішено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЙЧ ВІ ТІ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ "АТЛАНТ МЕГАБУД" грошові кошти в розмірі 497 931,96 грн та витрати зі сплати судового збору в розмірі 7468,98 грн.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕЙЧ ВІ ТІ" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 27.04.2022 у справі № 910/17433/21 та прийняти нове, яким в позові відмовити повністю.

Короткий зміст апеляційної скарги та узагальнення її доводів

В обґрунтування наведеної позиції, викладеної у апеляційній скарзі, відповідач зазначає, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення не досліджувалась та не була дана оцінка акту №1 форми КБ-2в приймання виконаних робіт за лютий 2021 підписаний відповідачем 24.02.2021 згідно якого субпідрядником були виконані роботи на суму 54 620,40 та використано матеріалів на суму 87 547,22 грн.

Вказаний акт, разом з довідкою про вартість виконаних робіт та витрати за лютий 2021 форми КБ-3 були передані представнику позивача, згідно реєстру передачі документів про виконання робіт на об`єктів "Будівництво науково- учбового центру з гуртожитком готельного типу на вул. Василя Стуса, 35-37 у Святошинському районі міста Києва".

При цьому, відповідач зауважує на тому, що позивачем відповідно до п. 12.5. договору, а саме протягом 10 днів з дня отримання вказаного вище акту, мотивованої відмови від прийняття робіт відповідачу не надсилало, що на думку останнього свідчить про прийняття робіт.

Також, відповідач стверджує, що після отримання в грудні 2020 року авансового платежу на придбання матеріалів, позивач здійснив закупівлі необхідних матеріалів відповідно "Кошторису". Тобто всі перераховані відповідачу, у вигляду авансу, кошти були витрачені відповідно до умов договору.

Окрім цього, до Північного апеляційного господарського суду від відповідача надійшли доповнення до апеляційної скарги, в яких останній стверджує, що ним для виконання умов договору закуплені матеріали для виконання робіт в період з 30.11.2020 по 28.02.2021 на суму 1 037 889,55 грн, що підтверджується долученими до доповнень до апеляційної скарги та які відповідач просить суд апеляційної інстанції прийняти, в якості доказів.

Крім того, у доповненнях до апеляційної скарги, відповідач вказує на те, що матеріали, які були ним придбані завозилися на об`єкт будівництва Будівництво науково-учбового центру з гуртожитком готельного типу на вулиці Василя Стуса, 35-37 у Святошинському району міста Києва.

Також, за твердженням відповідача, не використані будівельні матеріали станом на поточний час знаходять на вищезазначеному будівельному майданчику за адресою місто Києв, вулиця Василя Стуса, 35-37.

Таким чином, враховуючи, що договором субпідряду № 2020.11-27_1 та додатку №1 до договору кошторис передбачено було перерахування підрядником коштів на придбання матеріалів, субпідрядник зобов`язаний був придбати на ці кошти матеріали, які він придбав та надав докази придбання, то ефективним способом захисту прав, мали бути позовні вимоги про витребування матеріалів, а не стягнення коштів. Тобто, на думку відповідача, позивачем не було надано доказів того, що перераховані кошти були витрачені відповідачем на інші цілі, або не витрачені взагалі.

Короткий зміст відзиву на апеляційну скаргу та узагальнення його доводів

У відзиві на апеляційну скаргу, позивач зазначає про те, що матеріали справи не містять жодного доказу, який би підтверджував ті обставини, на які посилається відповідач у апеляційній скарзі, зокрема жодним доказом не підтверджено факт придбання матеріалів, згідно кошторису, як стверджує відповідач.

Також, до суду апеляційної інстанції, від відповідача надійшли письмові пояснення, в яких останній стверджує, що відповідачем жодним чином не підтверджено факт передання матеріалів позивачу на суму 410 384,74 грн (1 174221,85 676 289,89 87 547,22). При цьому, твердження відповідача про те, що частина матеріалів на даний час знаходиться на будівельному майданчику за адресою: м. Київ, вул. Василя Стуса, 35-37 також жодним доказом не підтверджується.

Окрім того, на думку позивача, відповідач не обґрунтував неможливість подання доказів у вказаний судом строк з причин, які не залежали від нього.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.07.2022, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЙЧ ВІ ТІ" на рішення Господарського суду міста Києва від 27.04.2022 у справі № 910/17433/21 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Іоннікова І.А., судді: Тарасенко К.В., Разіна Т.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.07.2022 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/17433/21.

25.07.2022 через відділ діловодства Північного апеляційного господарського суду надійшли доповнення до апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЙЧ ВІ ТІ" на рішення Господарського суду міста Києва від 27.04.2022.

До Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 910/17433/21.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.08.2022 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЙЧ ВІ ТІ" на рішення Господарського суду міста Києва від 27.04.2022 у справі № 910/17433/21 залишено без руху, надавши скаржнику строк для усунення недоліків апеляційної скарги, зазначених у її мотивувальній частині.

09.08.2022 до Північного апеляційного господарського суду від скаржника надійшла заява про усунення недоліків, до якої долучено доказ сплати судового збору у встановленому законом розмірі.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.08.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЙЧ ВІ ТІ" на рішення Господарського суду міста Києва від 27.04.2022 у справі № 910/17433/21; розгляд апеляційної скарги на 05.10.2022.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.10.2022 оголошено в судовому засіданні по справі № 910/17433/21 перерву на 16.11.2022.

В судове засідання, яке відбулося 16.11.2022, з`явилися представники позивача та відповідача, які підтримали свої правові позиції щодо апеляційної скарги.

Колегією суддів прийнято до матеріалів справи доповнення відповідача до апеляційної скарги, та поновлено строк для їх подання, з урахуванням того, що справа в суді першої інстанції розглядалась у спрощеному провадженні, а тому відповідач з об`єктивних причин не міг подати ці доповнення до суду першої інстації.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши думку представників позивача та відповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд встановив наступне.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

27.11.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ "АТЛАНТ МЕГАБУД" (підрядник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕЙЧ ВІ ТІ" (субпідрядник, відповідач) укладено договір субпідряду № 2020.11-27_1 (надалі - договір) за умовами якого підрядник доручає, а субпідрядник зобов`язується на свій ризик, власними силами і засобами, власних будівельних матеріалів, крім випадків передбачених договором, у відповідності до Проектної документації, кошторисної документації, Договірної ціни, діючих будівельних норм і правил, у визначений договором строк виконати та передати підряднику роботи на об`єкт: "Будівництво науково-учбового центру з гуртожитком готельного типу на вул. Василя Стуса, 35-37 у Святошинському районі м. Києва", а підрядник зобов`язується надати субпідряднику фронт робіт, Проектну документацію, прийняти завершені роботи та оплатити їх вартість у відповідності до умов договору.

Склад, обсяги та вартість робіт, що доручаються до виконання субпідряднику, визначаються сторонами у додатку 1 до договору, який вважається його невід`ємною частиною.

У розділі 2 договору сторони погодили, що субпідрядник зобов`язується надати підряднику графік виконання робіт (укладається у форм додатку до договору). Підрядник зобов`язується узгодити графік виконання робіт наданий субпідрядником протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту отримання або надати обґрунтовану відмову в його підписанні. Субпідрядник зобов`язується розпочати виконання робіт протягом 5 (п`яти) робочих днів з дня виконання підрядником зобов`язань щодо узгодження певних етапів робіт, передачі проектної та іншої договірної документації, надання фронту робіт, сплати авансового платежу на придбання матеріалів (згідно договору). Початок та закінчення робіт визначається календарним графіком виконання робіт.

Відповідно до п. 4.1 договору, сторони домовилися що загальна вартість робіт за цим договором визначена сторонами в договірній ціні. Договірна ціна робіт за цим договором, визначається на основі кошторису, що є невід`ємною частиною договору та зазначається у додатку № 1. Договірна ціна є твердою та може бути змінена лише на умовах, встановлених цим договором.

Загальна вартість робіт за цим договором становить загальну вартість виконаних підрядником та прийнятих підрядником робіт на підставі актів та довідок Форма № КБ-3 (п. 4.4. договору).

Згідно з п. 4.9. договору, оплата робіт здійснюється підрядником субпідряднику поетапно за кожен етап виконаних робіт. Оплату робіт підрядник здійснює протягом 5 (п`яти) банківських днів з дати підписання сторонами Акту приймання-передачі виконаних робіт та Довідки Форми № КБ-3 з урахуванням сум авансових платежів, сплачених раніше. Сторони домовились, що підрядник розраховується з субпідрядником за підписаними Актами приймання-передачі виконаних робіт в загальному розмірі не більше 50% зазначеної в акті вартості робіт. Остаточний розрахунок з субпідрядником, а саме сплату останніх 50% вартості виконаних робіт субпідрядником за цим договором, підрядник зобов`язаний провести протягом 5 (п`яти) банківських днів з дати успішного проведення гідровипробувань покрівлі, що буде підтверджено відповідним актом випробувань.

Підрядник перераховує субпідряднику на його рахунок авансовий платіж для придбання ресурсів в розмірі 100% вартості ресурсів на підставі рахунку-фактури виставленого субпідрядником (п. 4.10. договору).

Відповідно до розділу 16 договору, даний договір набуває чинності з моменту його укладення, та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань, а в частині взаєморозрахунків - до повного їх закінчення та погоджується сторонами в графіку виконання робіт.

У додатку № 1 до договору "Кошторис" визначено, що: вартість робіт - 518 222,06 грн з ПДВ; вартість матеріалів - 1 174 221,85 грн з ПДВ; вартість доставки матеріалів - 16 000, 00 грн; вартість адміністративних витрат - 47 000, 00 грн.

Як вбачається із доводів викладених у позовній заяві, 30.11.2020 позивачем на користь відповідача було перераховано авансовий платіж в розмірі 1 192 221,85 грн з ПДВ.

Позивач стверджує, що станом на 29.01.2021 відповідач поставив матеріалів на суму 676 289,89 грн, а в подальшому - роботи за договором не виконував, внаслідок чого у останнього утворилася заборгованість на суму 497 931,96 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.04.2022 позовні вимоги задоволено. Вирішено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЙЧ ВІ ТІ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ "АТЛАНТ МЕГАБУД" грошові кошти в розмірі 497 931,96 грн та витрати зі сплати судового збору в розмірі 7468,98 грн.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

В силу вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, вивчивши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду підлягає скасуванню з наступних підстав.

Виходячи із змісту укладеного між сторонами договору, він за своєю правовою природою є договором будівельного підряду, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 61 Цивільного кодексу України.

За вимогами 180 Господарського кодексу України, договір вважається укладеним у випадку досягнення сторонами умов щодо його предмету, строку та ціни. При цьому, сторони досягли всіх вказаних суттєвих умов відносно вказаного виду договору, а тому відповідно до вимог ст.ст. 837, 846, 854, 875 Цивільного кодексу України договір вважається укладеним та є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно зі ст. ст.ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України (ст. ст.ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України) і відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Так, на виконання умов договору, позивачем перераховано на користь відповідача попередню оплату на виконання робіт відповідно до платіжного доручення № 2018 від 30.11.2020.

Поряд із тим, як вбачається з долучених до справи Актів приймання-передачі робіт за грудень 2020 та січень 2021, всього відповідачем поставлено матеріалів на суму 676 289, 89 грн та виконано робіт на суму 264 730,90 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ст. 838 Цивільного кодексу України, підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник. Генеральний підрядник відповідає перед субпідрядником за невиконання або неналежне виконання замовником своїх обов`язків за договором підряду, а перед замовником - за порушення субпідрядником свого обов`язку. Замовник і субпідрядник не мають права пред`являти один одному вимоги, пов`язані з порушенням договорів, укладених кожним з них з генеральним підрядником, якщо інше не встановлено договором або законом.

Положеннями ст. 875 Цивільного кодексу України передбачено, що договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Перераховані позивачем на користь відповідача кошти 30.11.2020 в розмірі 1 192 221,85 грн були сплачені в якості авансу для придбання ресурсів (обладнання, устаткування, витратні матеріали тощо, що використовуються для виконання робіт) на виконання п 4.10. договору.

Вказані кошти не були передбачені як оплата за роботи, оскільки за виконані відповідачем роботи позивач розраховувався окремими платежами, що підтверджується, зокрема, копією платіжного доручення № 2193 від 29.12.2020 на суму 107 851,93 грн.

При цьому, колегія суддів зауважує на тому, що відповідно до п. 3.4.26 договору аванс на закупівлю матеріалів/устаткування не може бути використаний субпідрядником в якості оплати виконаних робіт.

Таким чином, не погоджуючись частково з висновком суду першої інстанції, колегія суддів констатує, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження закупівлі ресурсів (матеріалів) відповідно до умов договору на решту перерахованого позивачем авансу, а саме - на суму 410 384,74 грн.

При цьому, до суду не надано доказів на підтвердження повернення відповідачем позивачеві зазначеного залишку авансового платежу.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України, що кореспондуються за змістом з положеннями ст. 193 Господарського кодексу України, передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З урахуванням вищезазначеного, позовні вимоги про стягнення з відповідача суми невикористаного авансу в розмірі 410 384,74 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, в решті позовних вимог слід відмовити.

Доводи наведені відповідачем у апеляційній скарзі, колегія суддів вважає такими, що неналежним чином досліджені судом першої інстанції при розгляді даної справи.

В свою чергу, викладені позивачем у відзиві на апеляційну скаргу твердження, спростовуються матеріалами справи.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у рішенні суду, питання вичерпності висновків господарського суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції ураховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у контексті конкретних обставин справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: не з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Висновки за результатами апеляційної скарги

За викладених обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції невірно застосував норми матеріального права, крім того не з`ясував обставини, що мають значення для справи, висновки, викладені у оскаржуваному судовому рішенні, не відповідають обставинам справи, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з прийняттям нового рішення про часткове задоволення позову.

Судові витрати

У зв`язку із задоволенням апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 277, 281 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЙЧ ВІ ТІ" задовольнити частково.

Рішення Господарського суду міста Києва від 27.04.2022 у справі № 910/17433/21 скасувати.

Прийняти нове рішення:

"Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЙЧ ВІ ТІ" (01054, місто Київ, вулиця Гоголівська, будинок 21, квартира 1; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ "АТЛАНТ МЕГАБУД" (01014, місто Київ, вулиця Болсуновська, будинок 13-15; ) грошові кошти в розмірі 410 384,74 грн (чотириста десять тисяч триста вісімдесят чотири грн 74 коп.) та витрати по сплаті судового збору за подання позову в розмірі 6155,77 грн (шість тисяч сто п`ятдесят п`ять грн 77 коп).

В решті позовних вимог відмовити."

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЙЧ ВІ ТІ" (01054, місто Київ, вулиця Гоголівська, будинок 21, квартира 1; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ "АТЛАНТ МЕГАБУД" (01014, місто Київ, вулиця Болсуновська, будинок 13-15; ) витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 9233,66 грн (дев`ять тисяч двісті тридцять три грн 66 коп.)

Видачу наказів доручити Господарському суду міста Києва.

Матеріали справи № 910/17433/21 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 21.12.2022.

Головуючий суддя І.А. Іоннікова

Судді К.В. Тарасенко

Т.І. Разіна