ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2022 року

м. Київ

cправа № 905/1899/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Уркевича В. Ю.- головуючого, Мачульського Г. М., Краснова Є. В.,

за участю секретаря судового засідання Кравчук О. І.

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Приватного підприємства «Нормер»

на постанову Східного апеляційного господарського суду від 05.09.2022 (головуючий суддя Мартюхіна Н. О., судді: Плахов О. В., Шевель О. В.) та рішення Господарського суду Донецької області від 09.02.2022 (суддя Чернова О. В.) у справі

за позовом Приватного підприємства «Нормер»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кормо-Транс-Логістик»

про стягнення штрафу у розмірі 1 437 867,38 грн,

за участю представників:

позивача - не з`явився,

відповідача - Ковальова С. В. (адвокат).

СУТЬ СПОРУ

1. Між Приватним підприємством «Нормер» (далі - ПП «Нормер», позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кормо-Транс-Логістик» (далі - ТОВ «Кормо-Транс-Логістик», відповідач) укладений договір з надання послуг перевезення вантажів.

2. Позивач стверджує, що відповідач неналежним чином виконував умови вказаного договору, у зв`язку з чим ПП «Нормер» був нарахований штраф, що стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

3. Суд першої інстанції відмовив у задоволенні позову. Апеляційний господарський суд рішення суду першої інстанції залишив без змін. ПП «Нормер» звернулося із касаційною скаргою до Верховного Суду.

4. Верховний Суд залишив касаційну скаргу без задоволення, виходячи з такого.

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

5. У жовтні 2021 року ПП «Нормер» звернулося до Господарського суду Донецької області з позовом до ТОВ «Кормо-Транс-Логістик» про стягнення штрафу у розмірі 1 437 867,38 грн.

6. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилався на порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань з надання послуг перевезення вантажів (шламів) за укладеним між сторонами договором, у зв`язку з чим відповідно до пункту 6.16 цього договору ПП «Нормер» нарахувало та заявило до стягнення з ТОВ «Кормо-Транс-Логістик» штраф в сумі 3 153 779,19 грн, що становить 15% від договірної вартості невиконаного обсягу перевезення.

7. ПП «Нормер» зазначає, що загальна вартість фактично наданих виконавцем послуг з місячного перевезення вантажу становить 1 902 035,71 грн; замовником було сплачено 186 123,90 грн.

8. Таким чином, після вирахування із загальної суми штрафу вартості фактично наданих послуг та з урахуванням часткової оплати замовника розмір штрафу складає 1 437 867,38 грн.

Обставини справи, встановлені судами попередніх інстанцій

9. 27.09.2019 між ТОВ «Кормо-Транс-Логістик» (виконавець) та ПП «Нормер» (замовник) укладений договір № 270919, відповідно до пунктів 1.1, 1.2 якого виконавець зобов`язується за завданням замовника надавати послуги з перевезення шламів по території Приватного акціонерного товариства «ММК ім. Ілліча» (далі - ПрАТ «ММК ім. Ілліча») за маршрутами: додаткова ємність № 2 східний склад (аглофабрика), ввіз шлаку за маршрутом: ЦПШ додаткова ємність № 2 для обладнання технологічних доріжок, вивіз залишку шлаку від облаштування технологічних доріжок за маршрутом: додаткова ємність № 2 ПрАТ «ММК ім. Ілліча» - Балка Грекувата, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити на умовах цього договору надані послуги.

10. Згідно з пунктом 2.2 договору загальний орієнтований обсяг перевезення за договором 1 533 000 тонн усього/4200 тонн на добу (який може бути скоригований заявкою замовника).

11. Замовник оплачує виконавцю вартість послуг, наданих на підставі цього договору та відповідно до його умов, у такому порядку: розрахунок за надані послуги у розмірі вартості наданих послуг здійснюється замовником після підписання двостороннього акта наданих послуг шляхом сплати грошових коштів на поточний рахунок виконавця, зазначений у цьому договорі, з відстрочкою платежу 15 календарних днів з моменту підписання акта наданих послуг (пункт 3.1 договору).

12. Згідно з пунктом 6.16 договору за невиконання виконавцем заявленого замовником місячного обсягу перевезення шламів виконавець сплачує замовнику штраф у розмірі 15% від договірної вартості невиконаного обсягу перевезення.

13. Замовник зобов`язаний перевірити, підписати акт наданих послуг відповідно до заявок замовника у разі відсутності зауважень або надіслати мотивовану відмову від підписання протягом 3-х робочих днів. Послуги вважаються наданими після підписання акта наданих послуг (пункт 7.1 договору).

14. Відповідно до пункту 11.8 договору сума неустойки, а також належна сума відшкодування збитків оплачуються виконавцем замовнику протягом 10 робочих днів з моменту пред`явлення відповідної обґрунтованої вимоги замовника.

15. Згідно з пунктом 11.9 договору замовник має право в односторонньому безумовному порядку (у тому числі після закінчення строку дії договору) застосовувати до виконавця оперативно-господарську санкцію, виражену в утриманні сум пред`явленої виконавцю неустойки та розрахованих збитків із належних до сплати сум, у тому числі за виконані роботи та поставлені матеріали, шляхом направлення виконавцю повідомлення із зазначенням утриманої суми неустойки та розрахованих збитків. Утримання неустойки та розрахованих збитків не тягне за собою зміни вартості робіт за цим договором. У результаті перерахування замовником грошових коштів у сумі, яка підлягає оплаті виконавцю після утримання неустойки та розрахованих збитків, вказаних у повідомленні, вважаються виконаними в повному обсязі зобов`язання замовника з перерахування грошових коштів у сумі, яка підлягає сплаті виконавцю до утримання неустойки та розрахованих збитків, а також зобов`язання виконавця зі сплати замовнику неустойки та розрахованих збитків, вказаних у повідомлені. До завершення розгляду по суті спірних питань, які виникли, сторонами або судом утримання замовником сум пред`явленої виконавцю неустойки та розрахованих збитків не є порушенням передбачених договором зобов`язань замовника з оплати виконаних виконавцем робіт та поставлених матеріалів. У випадку якщо сума, яка підлягає утриманню відповідно до пункту 11.8 договору, перевищуватиме суму, яка підлягає сплаті за цим договором, оперативно-господарська санкція, передбачена пунктом 11.9 договору, за рішенням замовника розповсюджується також на інші договори, які підписані замовником з виконавцем.

16. Цей договір набуває чинності з моменту його підписання та діє до 21.06.2020 включно. Закінчення строку дії цього договору не звільняє сторони від виконання взятих на себе зобов`язань (у тому числі гарантійних) за цим договором (пункт 14.1 договору).

17. Між сторонами підписаний додаток № 1 до договору «Протокол узгодження договірних цін».

18. На виконання умов договору виконавець надав замовнику послуги з перевезення на загальну суму 1 902 035,71 грн відповідно до актів наданих послуг: від 21.10.2019 № 936 на суму 30 295,02 грн з ПДВ, від 04.11.2019 № 992 на суму 355 828,88 грн з ПДВ, від 12.11.2019 № 1029 на суму 455 132,84 грн з ПДВ, від 22.11.2019 № 1064 на суму 464 142,84 грн з ПДВ, від 22.11.2019 № 1077 на суму 41 744,74 грн з ПДВ, від 02.12.2019 № 1091 на суму 9750,00 грн з ПДВ, від 02.12.2019 № 1093 на суму 154 987,19 грн з ПДВ, від 11.12.2019 № 1130 на суму 301 937,58 грн з ПДВ, від 13.12.2019 № 1151 на суму 19 500,00 грн з ПДВ, від 20.12.2019 № 1165 на суму 68 716,62 грн з ПДВ.

19. Вказані акти підписані сторонами без зауважень та скріплені їх печатками.

20. 11.09.2020 позивач направив на адресу відповідача претензію, відповідно до якої на підставі пункту 6.16. договору нараховано відповідачу штраф у розмірі 3 153 779,19 грн.

21. Відповідач за вказаною претензією штраф у розмірі 3 153 779,19 грн не сплатив.

22. ПП «Нормер» частково оплатило вартість наданих послуг на загальну суму 186 123,90 грн.

23. Позивач на підставі пункту 11.9 договору утримав з відповідача суму, яка підлягає сплаті за надані послуги, у розмірі 1 715 911,81 грн (1 902 035,71 грн - 186 123,90 грн) за рахунок штрафу в розмірі 3 153 779,19 грн.

24. З огляду на викладене розмір неоплаченого штрафу, який позивач просить стягнути з відповідача, становить 1 437 867,38 грн.

Короткий зміст судових рішень судів попередніх інстанцій

25. Господарський суд Донецької області рішенням від 09.02.2022 у задоволенні позову відмовив.

26. Східний апеляційний господарський суд постановою від 05.09.2022 рішення Господарського суду Донецької області від 09.02.2022 залишив без змін.

27. Судові рішення мотивовані відсутністю підстав для задоволення позовних вимог про стягнення заявленої суми штрафу, оскільки штрафні санкції позивачем було в повному обсязі утримано з відповідача в порядку застосування оперативно-господарської санкції.

28. За висновками судів відповідно до умов договору після повідомлення замовником про утримання штрафу в порядку застосування оперативно-господарської санкції вважаються виконаними в повному обсязі зобов`язання замовника з решти оплат за договором, а також припиняються зобов`язання виконавця з оплати замовнику неустойки (у тому числі щодо спірної суми).

29. Щодо посилання позивача на відсутність в договорі умов, які б давали підстави вважати виконаними зобов`язання відповідача з оплати залишку неустойки, то суд апеляційної інстанції зазначив, що такі доводи суперечать абзацу 3 пункту 11.9 договору, яким прямо передбачено, що після застосування замовником оперативно-господарської санкції та утримання грошових коштів вважаються виконаними в повному обсязі зобов`язання виконавця зі сплати замовнику неустойки та розрахованих збитків, вказаних у повідомленні.

30. Водночас абзац 5 пункту 11.9 договору надає замовнику право утримати залишок штрафу шляхом застосування оперативно-господарської санкції на таку суму за іншими договорами, укладеними з виконавцем.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

31. У жовтні 2022 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ПП «Нормер», в якій скаржник просить постанову Східного апеляційного господарського суду від 05.09.2022 та рішення Господарського суду Донецької області від 09.02.2022 скасувати, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи касаційної скарги та заперечень на неї

32. Підставою касаційного оскарження є пункт 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

33. На обґрунтування підстави касаційного оскарження ПП «Нормер» посилається на відсутність висновків Верховного Суду щодо застосування статей 549- 552, 610- 612 Цивільного кодексу України, статей 216- 220, 230- 232, 235- 237 Господарського кодексу України у подібних правовідносинах.

34. Скаржник вважає, що суди попередніх інстанцій не врахували, що пов`язаність оперативно-господарської санкції не змінює правову природу нарахованого штрафу як штрафної санкції, яку має право стягнути позивач повністю або частково.

35. ПП «Нормер» також вважає, що спірні правовідносини врегульовані абзацом 5 пункту 11.9 договору, а не абзацом 3 пункту 11.9 договору, про що зазначили суди попередніх інстанцій.

36. У відзиві ТОВ «Кормо-Транс-Логістик» просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а судові рішення - без змін, як такі, що ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

37. У судовому засіданні представник відповідача заперечив проти касаційної скарги та просив відмовити в її задоволенні.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій

38. Відповідно до частини першої статті 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

39. Верховний Суд заслухав суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, дослідив наведені у касаційній скарзі доводи, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевірив на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права та вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

40. Предметом позову у справі, що розглядається, є стягнення штрафу, нарахованого позивачем на підставі пункту 6.16 договору, що становить 15% від договірної вартості невиконаного обсягу перевезення (3 153 779,19 грн) та після вирахування сум за фактично надані виконавцем послуги перевезення та з урахуванням сум оплат замовника за договором (1 902 035,71 грн - 186 123,90 грн) становить суму 1 437 867,38 грн.

41. Відповідно до частини першої статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

42. Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

43. Відповідно до приписів статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

44. За змістом статей 626- 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

45. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

46. Правовідносини між сторонами у справі, що розглядається, виникли внаслідок виконання договірних зобов`язань щодо надання послуг з перевезення вантажу та їх оплати.

47. Відповідно до статті 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

48. За перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти стягується провізна плата у розмірі, що визначається за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами. Якщо розмір провізної плати не визначений, стягується розумна плата (частина перша статті 916 Цивільного кодексу України). Перевізник зобов`язаний доставити вантаж, пасажира, багаж, пошту до пункту призначення у строк, встановлений договором, якщо інший строк не встановлений транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них, а в разі відсутності таких строків - у розумний строк (частина перша статті 919 Цивільного кодексу України).

49. Згідно із частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). При цьому положення частини сьомої статті 193 Господарського кодексу України та статті 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

50. Суди попередніх інстанцій установили, що судами розглядалася справа № 904/5494/20 за позовом ТОВ «Кормо-Транс-Логістик» до ПП «Нормер» про стягнення 1 591 527,14 грн, в тому числі 1 522 061,81 грн основного боргу, 28 307,11 грн 3% річних, 41 158,22 грн інфляційних втрат. Позовні вимоги у вказаній справі обґрунтовані порушенням ПП «Нормер» грошових зобов`язань за договором щодо повної та своєчасної оплати замовником вартості фактично наданих виконавцем послуг з перевезення вантажів.

51. При цьому у постанові від 01.06.2021 у справі № 904/5494/20 Центральний апеляційний господарський суд зазначив, що ТОВ «Кормо-Транс-Логістик» не виконало взяті на себе зобов`язання щодо місячного обсягу з перевезення, який визначається шляхом множення кількості днів у відповідному місяці на добову норму (4200 тонн), що є підставою для нарахування замовником штрафу, передбаченого пунктом 6.16 договору, та який застосований відповідачем як оперативно-господарська санкція відповідно до пункту 11.9 договору.

52. Водночас у вказаній справі суд апеляційної інстанції встановив, що у зв`язку з невиконанням ТОВ «Кормо-Транс-Логістик» заявленого ПП «Нормер» місячного обсягу з перевезення до виконавця (ТОВ «Кормо-Транс-Логістик») було застосовано оперативно-господарську санкцію відповідно до умов договору.

53. Зокрема, у пункті 11.9 договору сторони погодили, що замовник має право в односторонньому безумовному порядку (у тому числі після закінчення строку дії договору) застосовувати до виконавця оперативно-господарську санкцію, виражену в утриманні сум пред`явлення виконавцю неустойки та розрахованих збитків із належних до сплати сум, у тому числі за виконані роботи та поставлені матеріали, шляхом направлення виконавцю повідомлення із зазначенням утриманої суми неустойки та розрахованих збитків.

54. За висновками апеляційного господарського суду у справі № 904/5496/20 у цих конкретних правовідносинах і порядок застосування, і зміст оперативно-господарської санкції, що визначено сторонами у договорі, розуміється як право замовника утримати суму нарахованих штрафних санкцій, тобто за своїм змістом оперативно-господарська санкція, передбачена пунктом 11.9 договору, нерозривно пов`язана із штрафними санкціями, передбаченими пунктом 6.16 цього ж договору, та має похідний характер.

55. З огляду на викладене суд апеляційної інстанції у справі № 904/5496/20 дійшов висновку, що у зв`язку з неналежним виконанням позивачем умов договору відповідач правомірно застосував до позивача оперативно-господарську санкцію, передбачену умовами договору, і за наслідками перерахування замовником грошових коштів в сумі, яка підлягає сплаті виконавцю після утримання неустойки та розрахованих збитків, вказаних у повідомленні, вважаються виконаними в повному обсязі зобов`язання замовника з перерахування грошових коштів в сумі, що підлягала сплаті виконавцю до утримання неустойки та розрахованих збитків, а також зобов`язання виконавця зі сплати замовнику неустойки та розрахованих збитків, вказаних у повідомленні.

56. Верховний Суд постановою від 01.09.2021 постанову Центрального апеляційного господарського суду від 01.06.2021 у справі № 904/5494/20 залишив без змін.

57. Обґрунтовуючи позовні вимоги у справі, що розглядається, ПП «Нормер» посилається на те, що сума 1 437 867,38 грн штрафу має бути сплачена відповідачем як залишок (різниця) загальної суми штрафу (3 153 779,19 грн) після вирахування сум фактично наданих виконавцем послуг перевезення та з урахуванням оплат за договором замовником в порядку застосування оперативно-господарської санкції. Крім того, на думку позивача, умови укладеного між сторонами договору не містять будь-яких положень про те, що зобов`язання замовника зі сплати залишку штрафу вважаються припиненими, і такий залишок штрафу не повинен оплачуватись виконавцем послуг з перевезення після застосування замовником оперативно-господарської санкції.

58. Відповідно до пункту 6.16 договору за невиконання виконавцем заявленого замовником місячного обсягу перевезення шламів виконавець сплачує замовнику штраф у розмірі 15% від договірної вартості невиконаного обсягу перевезення.

59. Згідно з абзацом 1 пункту 11.9 договору замовник має право в односторонньому безумовному порядку (у тому числі після закінчення строку дії договору) застосовувати до виконавця оперативно-господарську санкцію, виражену в утриманні сум пред`явленої виконавцю неустойки та розрахованих збитків із належних до сплати сум, у тому числі за виконані роботи та поставлені матеріали, шляхом направлення виконавцю повідомлення із зазначенням утриманої суми неустойки та розрахованих збитків.

60. Суди попередніх інстанцій встановили, що відповідно до пункту 11.9 договору ПП «Нормер» 11.09.2020 направило на адресу ТОВ «Кормо-Транс-Логістик» претензію про сплату штрафу у розмірі 3 153 779,19 грн та у подальшому з огляду на неоплату відповідачем такого штрафу позивач самостійно, без згоди іншої сторони, такий штраф утримав з відповідача.

61. Зважаючи на викладене, суди дійшли висновку, що нарахований ПП «Нормер» штраф, передбачений пунктом 6.16 договору, був застосований (утриманий) замовником як оперативно-господарська санкція відповідно до пункту 11.9 договору.

62. Крім того, відповідно до абзацу 3 пункту 11.9 договору в результаті перерахування замовником грошових коштів у сумі, яка підлягає оплаті виконавцю після утримання неустойки та розрахованих збитків, вказаних у повідомленні, вважаються виконаними в повному обсязі зобов`язання замовника з перерахування грошових коштів у сумі, яка підлягає сплаті виконавцю до утримання неустойки та розрахованих збитків, а також зобов`язання виконавця зі сплати замовнику неустойки та розрахованих збитків, вказаних у повідомлені.

63. Суд апеляційної інстанції зазначив, що системний аналіз змісту абзаців 1 та 3 пункту 11.9 договору свідчить про наявність у ПП «Нормер» права застосувати до ТОВ «Кормо-Транс-Логістик» оперативно-господарську санкцію, передбачену умовами договору, і за наслідками перерахування замовником грошових коштів в сумі, яка підлягає сплаті виконавцю після утримання неустойки та розрахованих збитків, вказаних у повідомленні, вважаються виконаними в повному обсязі зобов`язання замовника з перерахування грошових коштів в сумі, що підлягала сплаті виконавцю до утримання неустойки та розрахованих збитків, а також зобов`язання виконавця зі сплати замовнику неустойки та розрахованих збитків, вказаних у повідомленні.

64. З урахуванням встановлених вище обставин справи суди дійшли обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення нарахованого позивачем на підставі пункту 6.16 договору штрафу, який було утримано останнім з відповідача в порядку застосування оперативно-господарської санкції відповідно до пункту 11.9 цього договору.

65. Щодо доводів ПП «Нормер» про те, що до спірних правовідносин застосуванню підлягає саме абзац 5 пункту 11.9 договору, то суд апеляційної інстанції зазначив, що за змістом абзацу 5 пункту 11.9 договору у випадку, якщо сума, яка підлягає утриманню відповідно до пункту 11.8 договору, перевищуватиме суму, яка підлягає сплаті за цим договором, оперативно-господарська санкція, передбачена пунктом 11.9 договору, за рішенням замовника розповсюджується також на інші договори, які підписані замовником з виконавцем.

66. Відповідно до пункту 11.8 договору сума неустойки, а також належна сума відшкодування збитків оплачуються виконавцем замовнику протягом 10 робочих днів з моменту пред`явлення відповідної обґрунтованої вимоги замовника.

67. Отже, виходячи із змісту абзацу 5 пункту 11.9 договору, замовник має право утримати залишок суми штрафних санкцій, які не були ним утримані за цим договором, також шляхом утримання виконання своїх грошових зобов`язань (застосувати оперативно-господарську санкцію) і за іншими договорами, укладеними з виконавцем (відповідачем у даній справі).

68. Інші доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

69. Відповідно до частини другої статті 300 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

70. Обґрунтовуючи касаційну скаргу, скаржник посилається на відсутність висновків Верховного Суду щодо застосування статей 549- 552, 610- 612 Цивільного кодексу України, статей 216- 220, 230- 232, 235- 237 Господарського кодексу України у подібних правовідносинах.

71. Суд касаційної інстанції зазначає, що згідно з пунктом 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

72. Зі змісту вказаної норми вбачається, що вона спрямована на формування єдиної правозастосовчої практики шляхом висловлення Верховним Судом висновків щодо питань застосування тих чи інших норм права, які регулюють певну категорію відносин та підлягають застосуванню господарськими судами під час вирішення спору.

73. Таким чином, у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, крім встановлення відсутності висновку Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, обов`язковому дослідженню підлягає також питання щодо необхідності застосування таких правових норм для вирішення спору з огляду на встановлені фактичні обставини справи.

74. При цьому у разі подання касаційної скарги на підставі зазначеного пункту скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму матеріального чи процесуального права суди попередніх інстанцій застосували неправильно, а також обґрунтувати необхідність застосування такої правової норми для вирішення спору, у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права, та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися (такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 25.02.2021 у справі № 910/800/19).

75. Разом з тим у касаційній скарзі ПП «Нормер» не зазначило, в чому полягає помилка судів при застосуванні вказаних норм права, та як, на думку скаржника, відповідні норми повинні застосовуватися.

76. Крім того, суди попередніх інстанцій не мотивували свої рішення нормами статей 549- 552 Цивільного кодексу України.

77. Встановлені обставини справи свідчать про відсутність у Верховного Суду підстав для формування висновків у цій справі щодо застосування положень статей 549- 552, 610- 612 Цивільного кодексу України, статей 216- 220, 230- 232, 235- 237 Господарського кодексу України.

78. Звідси наведена скаржником підстава касаційного оскарження, передбачена пунктом 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, не підтвердилася після відкриття касаційного провадження.

79. З огляду на викладене касаційна скарга ПП «Нормер» є необґрунтованою, а рішення судів попередніх інстанцій ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

80. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

81. Згідно з положеннями статті 309 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

82. Зважаючи на викладене, касаційну скаргу ПП «Нормер» слід залишити без задоволення, а судові рішення судів попередніх інстанцій - без змін.

Щодо судових витрат

83. З огляду на висновок про залишення касаційної скарги без задоволення судові витрати, понесені у зв`язку з розглядом справи в суді касаційної інстанції, покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Касаційну скаргу Приватного підприємства «Нормер» залишити без задоволення.

2. Постанову Східного апеляційного господарського суду від 05.09.2022 та рішення Господарського суду Донецької області від 09.02.2022 у справі № 905/1899/21 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В. Ю. Уркевич

Судді: Г. М. Мачульський

Є. В. Краснов