ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2022 року Справа № 924/1112/21

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Тимошенко О.М., суддя Коломис В.В. , суддя Савченко Г.І.

секретар судового засідання Цвіркун О.О.

за участю представників сторін:

від апелянта: Сушко Т.В. (адвокат)

від кредиторів: не з`явились

від боржника: не з`явився

арбітражний керуючий: не з`явився

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" (вх.№ 1891/22) на ухвалу Господарського суду Хмельницької області, постановлену 04.05.2022 (суддя Крамар С.І., повний текст складено 09.05.2022) у справі № 924/1112/21

за заявою Державної податкової служби України в особі відокремленого структурного підрозділу - Головного управління ДПС у Хмельницькій області

до Колективного підприємства "Цивільжитлобуд"

про банкрутство (заява Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" про визнання кредиторських вимог)

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Господарського суду Хмельницької області перебуває справа № 924/1112/21 за заявою ДПС України в особі відокремленого структурного підрозділу - ГУ ДПС у Хмельницькій області про банкрутство КП "Цивільжитлобуд".

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 04.05.2022 у справі № 924/1112/21 заяву ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" від 28.01.2022 про визнання кредиторських вимог на загальну суму 20998689 грн. задоволено частково. Визнано грошові вимоги ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" до боржника - КП "Цивільжитлобуд" в сумі 3081592, 28 грн., з яких: 2023405, 24 грн. - основний борг, 340470, 34 грн. - заборгованість по процентах, 18722, 37 грн. - заборгованість по комісії, 29395, 27 грн. - пеня, 429429, 25 грн. - інфляційні втрати, 25500 грн. - державне мито, 236 грн. - витрати на інформаційно-технічне забезпечення, 214433, 81 грн. - 3% річних, із включенням окремо до реєстру вимог кредиторів, як вимоги, забезпечені заставою майна боржника; та 4962 грн. - витрати по сплаті судового збору, які відносяться до першої черги вимог кредиторів.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" звернулось до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою № 09-1-6/202 від 21.06.2022, у якій просить скасувати останню та прийняте нове рішення, яким визнати кредиторські вимоги товариства до боржника на загальну суму 20998689 грн.

Апелянт вважає помилковими висновки суду першої інстанції з огляду на те, що останнім не в повній мірі досліджено обставини справи та характер спірних правовідносин, не надано оцінки умовам кредитного договору щодо погодженого сторонами порядку та строку нарахування процентів та не вірно застосовано норми матеріального права в частині визначення обсягу грошових вимог кредитора, внаслідок чого порушено принцип пропорційності господарського судочинства та дотримання балансу інтересів кредиторів та боржника у справі про банкрутство.

Від розпорядника майна КП "Цивільжитлобуд" - арбітражного керуючого Матущака В.І. надійшов відзив на апеляційну скаргу, згідно якого останній вважає, що судом вірно встановлено обставини справи, а оскаржувана ухвала суду першої інстанції прийнята з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Також надійшов відзив на апеляційну скаргу від кредитора ГУ ДПС у Хмельницькій області, в якому не погоджується із доводами апелянта та вказує, що місцевим господарським судом досліджено всі докази, подані сторонами у процесі розгляду заяви про визнання кредиторських вимог та надано їм вірну оцінку, а тому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 04.05.2022 у справі № 924/1112/21 - без змін.

Представником ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" подано до суду додаткові пояснення до апеляційної скарги, де звертає увагу на рішення Конституційного суду України від 22.06.2022 № 6-р(ІІ)/2022 у справі № 3-188/2020(455/20) щодо відповідності Конституції України припису першого речення частини першої статті 1050 Цивільного кодексу України, на підставі якого вказує, що нараховані ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" проценти належать до майнових прав банку як плата за користуванням кредитом, а також вважає що банк має законні підстави нараховувати відсотки річних по простроченій заборгованості.

Присутній в судовому засіданні у режимі відеоконференції представник апелянта підтримав доводи апеляційної скарги з підстав, викладених у ній та просить апеляційну скаргу задоволити.

Уповноваженій особі ГУ ДПС у Хмельницькій області та розпоряднику майна боржника було задоволено клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку із Господарським судом Хмельницької області, однак, в обумовлений час відповідальний за проведення відеоконференції працівник Господарського суду Хмельницької області не під`єднався. В телефонному режимі з`ясовано, що у Господарському суді Хмельницької області відсутнє електропостачання внаслідок віялових відключень, що унеможливлює участь у призначеному в режимі відеоконференцзв`язку судовому засіданні зазначених учасників справи.

Судом враховано, що за змістом п. 3 ч.2 ст. 202 ГПК України суд відкладає розгляд справи у випадках виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи в судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку, крім випадків, коли засідання може відбутися без участі такої особи. В даному випадку суд вважає можливим здійснити розгляд справи без участі вищевказаних предствників.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомляли, про дату, час та місце судового розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином засобами електронного зв`язку.

Суд вважає, що вжив усі залежні від нього заходи для своєчасного та належного повідомлення сторін про дату, час і місце розгляду справи і забезпечення їх явки в судове засідання для реалізації ними права на судовий захист своїх прав та інтересів.

Зважаючи на те, що явка сторін обов`язковою не визнавалась, а позиції учасників викладені у поданих ними процесуальних документах, суд дійшов висновку про можливість розгляду даної справи.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Розглянувши матеріали справи № 924/1112/21 доводи апеляційної скарги, додаткових пояснень та відзивів на неї, дослідивши та проаналізувавши наявні докази, колегія суддів встановила наступне.

10.11.2021 до Господарського суду Хмельницької області надійшла заява ДПC України в особі відокремленого структурного підрозділу - ГУ ДПС у Хмельницькій області до КП "Цивільжитлобуд" про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 28.12.2021 відкрито провадження у справі про банкрутство КП "Цивільжитлобуд", введено процедуру розпорядження майном, розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Матущака В.І., призначено попереднє судове засідання.

29.12.2021, з метою виявлення кредиторів боржника та осіб, які виявили бажання взяти участь у санації боржника, на офіційному веб-порталі судової влади України було оприлюднено повідомлення про відкриття провадження про банкрутство КП "Цивільжитлобуд" за № 67995.

31.01.2022 на адресу суду від ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" надійшла заява про визнання кредиторських вимог на загальну суму 20 998 689,00 грн, надіслана 28.01.2022 згідно поштової накладної "Укрпошта Експрес" № 620, згідно якої просив:

- визнати ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" конкурсним кредитором на суму 14 308 689,00 грн (4 962,00 грн - сплачений судовий збір; 14 274 331,73 грн - основний борг, проценти, 3% річних, індекс інфляції, державне мито та витрати на ІТЗ у справі № 21/1658-10; 29 395,27 грн - пеня);

- окремо внести до реєстру вимоги кредитора у розмірі 6 690 000,00 грн, які забезпечені заставою майна боржника.

Також заявник просив суд внести окремо до загального реєстру вимог кредиторів боржника відомості про майно, яке є предметом забезпечення (застави/іпотеки), а саме згідно іпотечного договору № 872-07/04 та договору застави № 873-07/04 від 16.11.2007.

Відповідно до змісту поданої заяви та доданих документів вбачається, що 16.11.2007 між ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" (далі - Банк, кредитор) та КП "Цивільжитлобуд" (далі - Позичальник, боржник) був укладений Кредитний договір про відкриття кредитної лінії № 871-07/01 від 16.11.2007 (в редакції договорів про внесення змін № 16-08/01 від 18.01.2008, № 362-08/01 від 08.05.2008, № 457-09/01 від 12.11.2009), на підставі якого Банк надав позичальнику кредит у розмірі 3 000 000,00 (три мільйони) гривень на виробничі потреби на строк до 12.11.2010 року.

У зв`язку з невиконання боржником умов Кредитного договору, банк 16.09.2010 звернувся за захистом своїх прав до суду у справі № 21/1658-10.

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 05.11.2010 у справі № 21/1658-10 з КП "Цивільжитлобуд" на користь ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" було стягнуто заборгованість згідно Кредитного договору про відкриття кредитної лінії № 871-07/01 від 16.11.2007, а саме: 2 887 898,57 грн (в тому числі заборгованість по кредиту в розмірі 2 493 500,00 грн, по процентам - 340 470,34 грн, по комісії - 18 722,37 грн, по пені - 29 395,27 грн, по інфляційним втратам - 5 810,59 грн), 25 500,00 грн витрат по сплаті державного мита, 236,00 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення набрало законної сили 15.11.2010 року, у зв`язку із чим Господарським судом Хмельницької області був виданий наказ про його примусове виконання у справі № 21/1658-10.

Згідно постанови від 17.09.2020 про відкриття виконавчого провадження на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Хмельницької області Банадиги В.В. перебуває виконавче провадження № 63076553 з примусового виконання наказу Господарського суду Хмельницької області № 21/1658/10 від 15.11.2010 про стягнення з КП "Цивільжитлобуд" на користь ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" заборгованості у сумі 2 913 634,57 грн.

В межах виконавчого провадження доказів стягнення заборгованості в повному розмірі сторонами не надано, а матеріли справи протилежного не містять.

Відповідно до поданого розрахунку заявника - ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", його кредиторські вимоги становлять:

2 023 405,24 грн - заборгованість по кредиту станом на 28.12.2021 (2 493 500,00 грн - заборгованість за тілом кредиту згідно рішення суду № 21/1658-10 від 05.11.2010, 470 094,76 грн - сплачено боржником за період з 30.11.2010 по 27.12.2011 згідно поданого заявником розрахунку;

8 430 459,33 грн - заборгованість по процентах (в т.ч. прострочена) за період з 29.01.2010 по 27.12.2021;

296 832,01 грн - заборгованість по комісії за період з 27.02.2010 по 27.12.2021;

692 304,20 грн - 3% річних по тілу кредиту відповідно до ст. 625 ЦК України за період з 01.06.2010 по 27.12.2021;

1 492 211,06 грн - 3% річних по процентах відповідно до ст. 625 ЦК України за період з 01.03.2010 по 27.12.2021;

54 545,72 грн - 3% річних по комісії відповідно до ст. 625 ЦК України за період з 27.02.2010 по 27.12.2021;

2 463 036,47 грн - сума збільшення заборгованості по кредиту з застосуванням індексу інфляції та з врахуванням кількості днів за період з 01.06.2010 по 27.12.2021;

5 292 625,33 грн - сума збільшення заборгованості по процентах з застосуванням індексу інфляції та з врахуванням кількості днів за період з 01.03.2010 по 27.12.2021;

193 176,37 грн - сума збільшення заборгованості по комісії з застосуванням індексу інфляції та з врахуванням кількості днів за період з 27.02.2010 по 27.12.2021;

29 395,27 грн - пеня згідно рішення суду від 05.11.2010 у справі № 21/1658-10;

25 500,00 грн - заборгованість по витратам по сплаті державного мита згідно рішення суду від 05.11.2010 у справі № 21/1658-10;

236,00 грн - заборгованість по витратам на ІТЗ судового процесу згідно рішення суду від 05.11.2010 у справі № 21/1658-10.

В підтвердження заявлених грошових вимог заявником надано копії таких документів: Кредитного договору про відкриття кредитної лінії № 871-07/01 від 16.11.2007, договорів про внесенні змін № 16-08/01 від 18.01.2008, № 362-08/01 від 08.05.2008, № 457-09/01 від 12.11.2009 до кредитного договору; іпотечного договору № 872-07/04, договору застави № 873-07/04 від 16.11.2007; рішення суду № 21/1658-10 від 05.11.2010; наказу суду № 21/1658-10 від 15.11.2010; постанови про виконавче провадження № 63076553 від 17.09.2020; розрахунки кредиторських вимог.

Суд, дослідивши розрахунок кредиторських вимог ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", визнав частково грошові вимоги в сумі 3 081 592, 28 грн, вказавши при цьому, що нарахована заборгованість до боржника по процентах та по комісії, окрім тих, які були визнанні за рішенням суду у справі № 21/1658-10, визнанню не підлягають.

Перевіривши додержання судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, Північно-західний апеляційний господарський суд зазначає таке.

Пунктом 4 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства установлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Згідно ст.1 Кодексу, кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до ч. 1, ч. 4, ч. 6 ст. 45 Кодексу конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Судом звернуто увагу, що відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство, тобто першим днем перебігу цього строку є день, наступний за днем офіційного оприлюднення такого оголошення. (Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд відповідно до постанови від 20.05.2021 по справі № 904/2166/20)

Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", згідно поштової накладної "Укрпошта Експрес" № 620, подано заяву з вимогами до боржника 28.01.2022, до суду така заява надійшла 31.01.2022.

Повідомлення про відкриття провадження про банкрутство КП "Цивільжитлобуд" опубліковано 29.12.2021 за № 67995.

Таким чином, заявник звернувся в межах тридцятиденного строку на подання заяви із грошовими вимогами до боржника.

Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно з частинами першою, третьою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця.

Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Право дострокового повернення означає, що кредитор вимагає виконання зобов`язання до настання строку виконання, визначеного договором.

Відповідно до частин першої, другої статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

За змістом частин першої, другої статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Термін "користування чужими грошовими коштами" (стаття 536 ЦК України) використовується у двох ситуаціях:

1) одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу;

2) прострочення виконання грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх.

Законодавство встановило наслідки як надання можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу (стаття 1048 ЦК України), так і наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх (стаття 625 ЦК України) (див. пункти 34, 35, 38 постанови Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 та пункти 6.20, 6.24 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 910/1238/17).

Встановлено, що відповідно до умов Кредитного договору про відкриття кредитної лінії № 871 - 07/01 від 16.11.2007, Банк надав Позичальнику кредит у розмірі 3 000 000,00 грн зі строком кредитування до 15.11.2009. В подальшому, кінцевий термін повернення кредиту був змінений на 12.11.2010.

Відповідно до п. 2.2 Кредитного договору, при непогашенні кредиту у строки, передбачені цим кредитним договором, банк обліковує кредиту на рахунку несплаченої в строк заборгованості із застосуванням наслідків, передбачених в пункті 1.2 цього кредитного договору.

У зв`язку з порушенням Позичальником умов Кредитного договору Банк звернувся з позовною заявою до суду про стягнення з Позичальника - КП "Цивільжитлобуд" заборгованості за кредитом, процентів за користування кредитом, нарахованих по день звернення до суду, комісії, пені та інфляційних витрат.

Як зазначено в рішенні Господарського суду Хмельницької області від 05.11.2010 по справі № 21/1658-10, станом на 15.09.2010 (тобто на день звернення з позовом) заборгованість відповідача перед ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" становила 3 188 398,57 грн, з них заборгованість по кредиту становить 2 794 000,00 грн, заборгованість по відсотках за користування кредитом - 340 470,34 грн, плата за управління кредитом (комісія) - 18 722,37 грн, пеня за несвоєчасну сплату кредиту та відсотків за користування кредитом складає - 29 395,27 грн, інфляційні втрати - 5 810,59 грн.

Припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами договору строку надання позики (тобто за період правомірного користування нею). Після спливу такого строку чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право позикодавця нараховувати проценти за позикою припиняється. Права та інтереси позикодавця в охоронних правовідносинах (тобто за період прострочення виконання грошового зобов`язання) забезпечує частина друга статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такий правовий висновок Велика Палата Верховного Суду зробила у постановах від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 4-10цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18), від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18), від 18 січня 2022 року у справі № 910/17048/17.

Зважаючи на аналіз вказаних правових норм, судом звернуто увагу, що пред`явлення кредитором вимоги про дострокове виконання зобов`язань за кредитним договором фактично змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення кредитора з такою достроковою вимогою до позичальника в порядку частини другої статті 1050 ЦК України вважається, що строк виконання кредитного договору в повному обсязі є таким, що настав.

При цьому у разі пред`явлення до позичальника вимоги в порядку частини другої статті 1050 ЦК України право кредитора нараховувати передбачені кредитним договором відсотки за користування кредитом припиняється, а кредитор втрачає право нараховувати відсотки після настання терміну повернення, який зазначений ним у відповідному повідомленні/претензії на адресу боржника, оскільки такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови виконання основного зобов`язання з повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом, змінив порядок і строк його виконання, припинив подальше кредитування позичальника, змінив строк дії кредитної лінії та термін повернення кредиту (відповідний правовий висновок наведено у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 18.09.2020 у справі № 916/4693/18).

Також судом враховано, що звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. (Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 23.03.2021 у справі № 909/1347/19, постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 310/11534/13-ц).

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що право кредитора - ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" нараховувати передбачені договором проценти та комісії боржнику за кредитом припинилося у зв`язку із зверненням з позовом у справі № 21/1658-10 про стягнення заборгованості по Кредитному договору № 871-07/01 від 16.11.2007, а рішення від 05.11.2010 у вказаній справі, яке набрало законної сили 15.11.2010, засвідчило дані обставини.

Також судова колегія вважає, що за вказаних обставин припинилось і право кредитора нараховувати визначені договором проценти за неправомірне користування кредитом (визначені в розділі "Терміни, що застосовуються в кредитному договорі" та за п. 1.2 договору нараховуються в розмірі 35%), оскільки порядок сплати останніх визначено умовами договору на рівні з процентами за правомірне користування кредитом. В свою чергу умови договору в частині сплати процентів при достроковому стягненні кредиту змінились.

Твердження апелянта про віднесення розміру вказаних процентів (35%) з огляду на їх правову природу до процентів річних за ч. 2 ст. 625 ЦК України суд вважає безпідставним, оскільки умови договору не відносять вказану суму процентів ні до ст. 625 ЦК України, ні до інших норм (зокрема ст. 536 ЦК України). Разом з цим, з розрахунку заборгованості кредитора випливає, що останній здійснює нарахування і 35 % річних за договором і 3% річних за ст. 625 ЦК України, що виходячи з доводів апеляційної скарги свідчить про подвійне притягнення боржника до одного виду відповідальності. Вказане в свою чергу суперечить нормам ст. 61 Конституції України, а тому визначені кредитним договором проценти правомірно не прийняті до уваги судом першої інстанції.

При вирішенні питання про стягнення коштів, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, суд враховує правовий висновок Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 06.02.2019 року у справі № 175/4753/15-ц, яким роз`яснено, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, судом враховано, що дана норма передбачає отримання кредитором гарантій належного виконання зобов`язань боржником у разі прострочення виконання грошового зобов`язання, однак вже після закінчення строку виконання основного зобов`язання.

Судом також враховано, що якщо за рішенням стягнуто заборгованість за кредитним договором, яка указана в такому рішенні у повному обсязі, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України.

Так, законодавець визначає обов`язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням рівня інфляції та 3% річних за увесь час прострочення, у зв`язку із чим таке зобов`язання є триваючим. (Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.11.2019 у справі №127/15672/16-ц).

Посилання скаржника на правові висновки у справі № 910/1238/17 не можуть бути застосовані до даних правовідносин, оскільки правовий висновок Верховного Суду, сформований у спорі між двома банками за договором міжбанківського вкладу. Застосування практики Верховного Суду в частині нарахування штрафних санкцій за кредитними договорами має відбуватися з врахуванням принципу подібності правовідносин, адже якщо правова позиція Верховного Суду ухвалена не в подібних правовідносинах, то її застосування як обґрунтування позиції у спорі є невиправданим.

Крім того, у згаданому скаржником рішенні Конституційного Суду України від 22.06.2022 у справі № 3-188/2020(455/20), провадження № 6-р(ІІ)/2022 Конституційний Суд зазначає, що приписи ч. 2 ст. 625 першого речення ч. 1 ст. 1050 та ч. 1 ст. 1048 ЦК України регулюють різні за змістом правовідносини, які не є взаємовиключними (...).

Разом з тим, практика суду касаційної інстанції щодо можливості одночасного застосування приписів ч. 1 ст. 1048 Кодексу та першого речення ч. 1 ст. 1050 Кодексу в системному зв`язку з ч. 2 ст. 625 Кодексу з березня 2018 року зазнала докорінних змін. Ці зміни зумовлено, по-перше, зміною підходу до тлумачення статті 1048 Кодексу (щодо обов`язку боржника сплачувати проценти до дня повернення позики) у контексті визначення строку виконання зобов`язань за кредитним договором, а по-друге, новим підходом до визначення юридичної природи процентів, що їх встановлено частиною першою статті 1048 Кодексу (плата за надані грошові кошти) і частиною другою статті 625 Кодексу (міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання), та різними юридичними підставами для їх застосування.

У зв`язку з наведеним Конституційний Суд наголошує, що забезпечення сталості та єдності судової практики є основоположною функцією Верховного Суду (частина перша статті 36 Закону України "Про судоустрій та статус суддів"), яку не може здійснювати інший орган державної влади, зокрема конституційний Суд України.

Наразі Верховний Суд у сфері кредитування не вбачає підстав для відступлення від правового висновку, викладеного у постанові у справі № 444/9519/12, що підтверджується постановами Верховного Суду у справах № 296/10217/15-ц від 07.07.2020, № 912/1120/16 від 04.02.2020, № 910/18943/20 від 27.07.2021, № 910/17048/17 від 18.01.2022).

Колегія суддів апеляційного господарського суду, взявши до уваги правові висновки Верховного Суду, погоджується із твердженням Господарського суду Хмельницької області, що нарахована заборгованість до боржника по процентах та по комісії, окрім тих, які були визнанні за рішенням суду у справі № 21/1658-10, визнанню не підлягають.

Також судом враховано, що невиконання боржником грошового зобов`язання у даній справі є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення, а враховуючи подання заяви про застосування строку позовної давності обмежується останніми трьома роками, які передували даті відкриття провадження у справі про банкрутство.

При цьому, нарахування інфляційних втрат та 3% річних відповідно до ст. 625 ЦК України здійснюються на встановлені рішенням суду від 05.11.2010 у справі № 21/1658-10 суми заборгованості.

Твердження апелянта про переривання строку позовної давності, оскільки останнім 01.11.2018 року подавалась заява про визнання його кредиторських вимог до КП "Цивільжитлобуд" у попередній справі № 924/687/18 (провадження в якій було закрито постанови ПЗАГС від 24.01.2019), судова колегія до уваги не приймає. По-перше, відповідні докази кредитором не подавались до суду першої інстанції, а тому посилання на неврахування зазначеного судом є безпідставним. По-друге, подання заяви кредитора не є тотожним пред`явленню позову в розумінні ст. 264 ЦК України.

Здійснивши перевірку обрахування заявлених та задоволених судом сум, враховуючи все вищевикладене, апеляційний господарський суд вважає їх правомірними та обґрунтованими в розмірі 3 081 592,28 грн.

Крім того, судом звернуто увагу, що в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором про відкриття кредитної лінії № 871-07/01 від 16.11.2007 року були укладені договори від 16.11.2007 іпотеки № 872-07/04 та застави № 873-07/04.

Визнані судом грошові вимоги заявника - АТ "Промінвестбанк" є забезпеченими в цілому згідно облікової оцінки заставного та іпотечного майна визначеної сторонами в договорах від 16.11.2007 іпотеки № 872-07/04 та застави № 873-07/04 в розмірі загальної заставної вартості майнових прав та майна боржника - 6 690 000,00 грн.

Щодо посилання апелянта в апеляційній скарзі на застосування строку позовної давності, суд зазначає, що в оскаржуваній ухвалі не визначалися строки позовної давності, а встановлювався розмір зобов`язань боржника перед кредитором.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних в справі доказів.

В силу приписів ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Наведені в апеляційній скарзі аргументи скаржника не спростовують обґрунтованих висновків господарського суду, відтак ухвала Господарського суду Хмельницької області від 04.05.2022 у справі № 924/1112/21 відповідає матеріалам справи та ґрунтується на чинному законодавстві.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За результатами розгляду апеляційної скарги у справі № 924/1112/21, судові витрати, в порядку ст. 129 ГПК України, покладаються на апелянта.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 271, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 04 травня 2022 року (розгляд кредиторських вимог ПАТ Промінвестбанк) у справі №924/1112/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.

Справу №924/1112/21 повернути Господарському суду Хмельницької області.

Повний текст постанови складений "15" грудня 2022 р.

Головуючий суддя Тимошенко О.М.

Суддя Коломис В.В.

Суддя Савченко Г.І.