ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про закриття підготовчого провадження та призначення справи

до судового розгляду по суті

14 грудня 2022 року м. Рівне Справа № 918/732/22

Господарський суд Рівненської області у складі судді Марач В.В., при секретарі судового засідання Мельник В.Я., розглянувши у підготовчому засіданні матеріали справи

за позовом Заступника керівника Здолбунівської окружної прокуратури (35705, Рівненська обл., м. Здолбунів, вул. Княгині Ольги, 36, ) в інтересах держави в особі Відділу освіти, культури та туризму, молоді і спорту Мізоцької селищної ради Рівненської області (35740, Рівненська обл., смт. Мізоч, вул. Тараса Якимчука, 12, ), ЗДО "Малятко" Мізоцької селищної ради (35740, Рівненська обл., смт. Мізоч, вул. 1 Травня, 13, )

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" (33013, м. Рівне, вул. Князя Володимира, 71-Б, код )

про визнання недійсними додаткових угод та стягнення 25 373,51 грн..

В судовому засіданні приймали участь:

від позивача: не з`явилися;

від відповідача: Мельник О.Р.;

від прокуратури: Кривецька-Люліч Т.А.

В судовому засіданні оголошувалася перерва з 13 по 14 грудня 2022 року.

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Здолбунівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Відділу освіти, культури та туризму, молоді і спорту Мізоцької селищної ради Рівненської області, ЗДО "Малятко" Мізоцької селищної ради звернувся в Господарський суд Рівненської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" в якому просить:

1. Визнати недійсною Додаткову угоду №1 від 27.08.2021 до Договору № 7097-ВЦ на постачання електричної енергії від 01.02.2021, укладеного між ЗДО «Малятко» Мізоцької селищної ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія".

2. Визнати недійсною Додаткову угоду №2 від 30.08.2021 до Договору № 7097- ВЦ на постачання електричної енергії від 01.02.2021, укладеного між ЗДО «Малятко» Мізоцької селищної ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія".

3. Визнати недійсною Додаткову угоду № 3 від 01.09.2021 до Договору № 7097- ВЦ на постачання електричної енергії від 01.02.2021, укладеного між ЗДО «Малятко» Мізоцької селищної ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія".

4. Визнати недійсною Додаткову угоду № 4 від 15.10.2021 до Договору № 7097- ВЦ на постачання електричної енергії від 01.02.2021, укладеного між ЗДО «Малятко» Мізоцької селищної ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія".

5. Визнати недійсною Додаткову угоду №5 від 18.10.2021 до Договору № 7097- ВЦ на постачання електричної енергії від 01.02.2021, укладеного між ЗДО «Малятко» Мізоцької селищної ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія".

6.Визнати недійсною Додаткову угоду № 6 від 20.10.2021 до Договору № 7097- ВЦ на постачання електричної енергії від 01.02.2021, укладеного між ЗДО «Малятко» Мізоцької селищної ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія".

7. Визнати недійсною Додаткову угоду № 7 від 12.11.2021 до Договору № 7097- ВЦ на постачання електричної енергії від 01.02.2021, укладеного між ЗДО «Малятко» Мізоцької селищної ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія".

8. Визнати недійсною Додаткову угоду № 8 від 15.11.2021 до Договору № 7097- ВЦ на постачання електричної енергії від 01.02.2021, укладеного між ЗДО «Малятко» Мізоцької селищної ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія".

9. Визнати недійсною Додаткову угоду № 9 від 07.12.2021 до Договору № 7097-ВЦ на постачання електричної енергії від 01.02.2021, укладеного між ЗДО «Малятко» Мізоцької селищної ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія".

10. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" (вулиця Князя Володимира, будинок 71-Б, місто Рівне, 33013, ) на користь Дошкільного навчального закладу «Малятко» Мізоцької селищної ради (вул. і Травня, 13, смт. Мізоч 35740, ) кошти у розмірі 25 373,51 грн.

Даний позов обгрунтовує наступним. ЗДО «Малятко» Мізоцької селищної ради проведено закупівлю UA- 2020-12-22-023257-с за предметом: «Електрична енергія». За результатами аукціону переможцем визначено учасника ТОВ "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" (далі - TOB «РОЕК»), з яким в подальшому укладено Договір № 7097-ВЦ на постачання електричної енергії від 01.02.2021 на суму 116 635,70 грн. з ПДВ. Згідно Додатку № 2 Договору, ціна за одинцю товару (кВт*год) становить 1,944 грн. без ПДВ. В подальшому підписано ряд додаткових угод, якими збільшено ціну за одиницю товару до 10 %, посилаючись на коливання ціни такого товару на ринку: за умовами додаткової угоди №1 від 27.08.2021 ціна за одинцю товару (кВт*год) становить 2,10 грн. без ПДВ; додаткової угоди №2 від 30.08.2021 - 2, 28043 грн. без ПДВ; додаткової угоди №3 від 01.09.2021 - 2,47888 грн. без ПДВ; додаткової угоди №4 від 15.10.2021 - 2,67530 грн. без ПДВ; додаткової угоди №5 від 18.10.2021 - 2,85510 грн. без ПДВ; додаткової угоди №6 від 20.10.2021 - 3,08279 грн. без ПДВ; додаткової угоди №7 від 12.11.2021 - 3,36139 грн. без ПДВ; додаткової угоди № 8 від 15.11.2021 - 3, 66783 грн. без ПДВ; додаткової угоди № 9 від 07.12.2021 - 4, 00488 грн. без ПДВ.

Прокурор зазначає, що за період дії Договору на постачання електричної енергії з ініціативи постачальника 9 разів збільшено ціну за електричну енергію з 1,944 грн. без ПДВ до 4,00488 грн. без ПДВ, тобто на 91 %.

Прокурор вважає, що додаткові угоди за №1 від 27.08.2021, №2 від 30.08.2021, №3 від 01.09.2021, №4 від 15.10.2021, №5 від 18.10.2021, №6 від 20.10.2021, №7 від 12.11.2021, № 8 від 15.11.2021 та № 9 від 07.12.2021 не відповідають вимогам ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», а тому, з огляду на положення ст.ст. 203, 215 ЦК України підлягають визнанню судом недійсними.

Прокурор вважає, що внаслідок неправомірного збільшення ціни на електричну енергію шляхом укладання спірних додаткових угод з порушенням законодавства мала місце переплата коштів у розмірі 25 373,51 грн. (116 588,32 грн. - 91 214,81 грн.), яка підлягає стягненню із ТОВ "Рівненська обласна енергопостачальна компанія".

Ухвалою суду від 16.09.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання.

11.10.2022 року через відділ канцелярії та документального забезпечення суду від представника відповідача надійшов відзив на позов, в якому проти позовних вимог заперечує.

Крім того, представник відповідача подав клопотання в якому просить суд залишити позовну заяву заступника керівника Здолбунівської окружної прокуратури до Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівненська обласна енергопостачальна компанія» про стягнення коштів у розмірі 24 374,51 без розгляду. Подане клопотання мотивує наступним.

Оскільки відповідно до положень Статуту ЗДО «Малятко» Мізоцької селищної ради є комунальним закладом (суб`єктом господарювання), тобто не має статусу суб`єкта владних - повноважень, то враховуючи висновки, викладені у наведених постановах Верховного Суду від 26.09.2019 у справі № 915/478/18, від 20.11.2018 у справі № 5023/10655/11, від 26.06.2019 у справі №587/430/16-ц, від 06.07.2021 у справі № 911/2169/20, від 26.05.2020 у справі №912/2385/18, від 25.11.2021 у справі № 917/269/21, від 14.12.2021 у справі № 917/562/21, від 01.02.2022 у справі 917/565/21, від 07.12.2021 у справі №903/865/20, від 13.09.2022 р. у справі №918/1222/21 позовні вимоги прокурора в інтересах держави в особі ЗДО «Малятко» спрямовані за захист прав або інтересів не держави, а комунального підприємства, тому не підлягають розгляду по суті. Зазначає, що позовна заява в цій частині фактично подана не від імені та в інтересах держави, а від мені та в інтересах комунального закладу, проте прокурор не має повноважень щодо представництва в суді комунальних закладів/підприємств.

Крім того вказує, що відповідно до частин 1, 4 статті 7 Закону України "Про публічні закупівлі" уповноважений орган здійснює регулювання та реалізує державну політику у сфері закупівель у межах повноважень, визначених цим Законом. Однак зазначає, що відділ освіти, в розумінні вимог Закону України "Про публічні закупівлі" Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" та Закону України "Про освіту" не є органом та не наділений відповідними повноваженнями для здійснення державного фінансового контролю у сфері порушення законодавства про публічні закупівлі.

За таких обставин вважає, що прокурор помилково визначив відділ освіти, культури та туризму, молоді і спорту Мізоцької селищної ради Рівненської області окремим позивачем у справі.

17.10.2022 року через відділ канцелярії та документального забезпечення суду від Здолбунівської окружної прокуратури надійшла відповідь на відзив. Крім того від прокуратури надійшли заперечення на клопотання Відповідача про залишення позову без розгляду в яких зазначає, що у даному випадку, проведення процедури публічних закупівель та укладення додаткових угод до Договору всупереч вимогам чинного законодавства порушує інтереси держави у сфері контролю за ефективним та цільовим використанням бюджетних коштів, а дотримання вимог законодавства у цій сфері суспільних відносин становить суспільний інтерес, тому захист такого інтересу відповідає функціям прокурора. Крім того, використання бюджетних коштів з порушенням вимог законодавства підриває матеріальну і фінансову основу системи бюджетного фінансування, що в свою чергу завдає шкоду інтересам держави. Зазначає, що звернення прокурора до суду з вказаною позовною заявою має важливе значення для зміцнення правопорядку в сфері здійснення публічних закупівель і захисту економічної конкуренції та додержання всіма учасниками цих суспільних відносин принципу законності. При цьому вказує, що позов прокурора у цій справі не спрямований на безпосередній захист інтересів самого відділу освіти, культури та туризму, молоді і спорту Мізоцької селищної ради та ЗДО «Малятко» Мізоцької селищної ради як учасників господарських правовідносин, а зумовлений необхідністю усунення порушення законодавства в бюджетній сфері, оскільки неналежне виконання ТОВ «РОЕК» умов договірних зобов`язань порушує економічні права та інтереси громади селища Мізоч та дітей в особі ЗДО «Малятко», відділу освіти, культури та туризму, молоді і спорту Мізоцької селищної ради і, що невиконання встановлених законодавством норм при організації та проведенні тендерних процедур порушує інтереси держави в частині гарантування організації діяльності органів державної влади відповідно до вимог Конституції та законів України, забезпечення безумовного виконання нормативно-правових актів держави.

Також прокуратура надала суду відповідь на відзив відповідача.

Відділ освіти, культури та туризму, молоді і спорту Мізоцької селищної ради Рівненської області та ЗДО "Малятко" Мізоцької селищної ради подали клопотання про розгляд справи за відсутності їх представників.

За результатами розгляду справи у підготовчому засіданні суд зазначає наступне.

Предметом позову є матеріально-правові вимоги прокурора в інтересах держави в особі Відділу освіти, культури та туризму, молоді і спорту Мізоцької селищної ради Рівненської області, ЗДО "Малятко" Мізоцької селищної ради про визнання недійсними спірних додаткових угод та стягнення коштів. Позовні вимоги прокурора мотивовані тим, що укладення додаткових угод суперечить вимогам частини 5 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі", а тому додаткові угоди належить визнати недійсними; внаслідок укладення спірних додаткових угод відповідач безпідставно отримав від ЗДО "Малятко" Мізоцької селищної ради кошти в сумі 25 373,51 грн., які, на думку прокурора, належить тягнути з відповідача на підставі частини 1 статті 670 Цивільного кодексу України.

Суд зазначає, що питання щодо представництва прокурором інтересів громадянина або держави в господарському суді, а також особливості здійснення ним окремих форм представництва таких інтересів врегульовані положеннями Конституції України, Закону України "Про прокуратуру" та Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно з частинами 3, 4 статті 53 Господарського процесуального кодексу України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

За змістом частини 1 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Частиною 3 цієї статті передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини.

Згідно з абзацом 3 частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру", зокрема не допускається здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній.

Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень (частина 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру").

Відповідно до статті 170 Цивільного кодексу України держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом. Отже держава у цивільних (господарських) правовідносинах діє через органи державної влади, а не через державні підприємства.

У пунктах 4.19, 4.20 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.02.2019 у справі № 915/478/18, зазначено: "держава може вступати як у цивільні (господарські), так і у адміністративні правовідносини. У випадку, коли держава вступає у цивільні правовідносини, вона має цивільну правоздатність на рівні з іншими учасниками цивільних правовідносин. Держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через відповідні органи, які діють у межах їхньої компетенції, встановленої законом.

… Отже, поведінка органів, через які діє держава у цивільних або адміністративних відносинах, розглядається як поведінка держави у цивільних або адміністративних відносинах. Держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через відповідні органи, які діють у межах їхньої компетенції, встановленої законом. У випадку, коли держава вступає в адміністративні правовідносини, вона діє через свої органи як суб`єкт владних повноважень."

Близькі за змістом висновки, викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2018 у справі № 5023/10655/11, від 26.06.2019 у справі № 587/430/16-ц,

У пункті 35 постанови Великої Палати Верховного суду від 27.02.2019 у справі № 761/3884/18, наведено висновок: "держава бере участь у справі як сторона через відповідний її орган, наділений повноваженнями у спірних правовідносинах, зокрема і представляти державу в суді ".

У пунктах 8.10, 8.11, 8.14 постанови Великої Палати Верховного Суду від 06.07.2021 у справі №911/2169/20 сформульовано такі правові висновки:

"…заборона на здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній, передбачена абзацом третім частини 3 статті 23 Закону України від 14.10.2014 № 1697-VII "Про прокуратуру" (далі Закон), має застосовуватись з урахуванням положень абзацу 1 частини 3 цієї статті, який передбачає, що суб`єкт, в особі якого прокурор може звертатись із позовом в інтересах держави, має бути суб`єктом владних повноважень, незалежно від наявності статусу юридичної особи.

Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на положення частини 2 статті 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. У контексті цього засадничого положення відсутність у Законі інших окремо визначених заборон на здійснення представництва прокурором, окрім спеціальної заборони на представництво державних компаній, не слід розуміти як таку, що розширює встановлені в абзаці 1 частини 3 статті 23 Закону межі для здійснення представництва прокурором законних інтересів держави.

…Беручи до уваги наведене, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави в особі державного підприємства та вважає правильними висновки судів попередніх інстанції про необхідність залишення позову, поданого прокурором в інтересах держави в особі державного підприємства, без розгляду відповідно до положень пункту 2 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України."

У пункті 76 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 Велика Палата Верховного Суду зазначила: "Відповідно до частини 3 статті 23 Закону прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу".

При цьому поняття "компетентний орган" у цій постанові вживається в значенні органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (пункт 27 зазначеної постанови).

Крім того, в пунктах 83 85 постанови Верховного Суду від 23.11.2021 у справі № 359/3337/16-ц Велика Палата Верховного Суду зазначила таке:

"На відміну від прокурора та органів, через які діє держава, юридичні особи, які не є такими органами, діють як самостійні суб`єкти права учасники правовідносин. Конституцією України та законом не передбачена можливість прокурора здійснювати процесуальні та інші дії, спрямовані на захист інтересів юридичних осіб. Зокрема, до повноважень прокурора не належить здійснення представництва в суді державних підприємств. При цьому інтереси юридичної особи можуть не збігатися з інтересами її учасників (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 22 жовтня 2019 року у справі № 923/876/16 (провадження № 12-88гс19, пункт 62)). Тому інтереси державного підприємства можуть не збігатися з інтересами держави, яка має статус засновника (вищого органу) такого підприємства (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 16 лютого 2021 року у справі № 910/2861/18 (провадження № 12-140гс19, пункт 71)).

Відповідно до статті 170 Цивільного кодексу України держава у цивільних відносинах діє через органи державної влади, а не через державні підприємства.

Виходячи з викладеного Велика Палата Верховного Суду підтверджує свій висновок про відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави в особі державного підприємства (пункт 8.14 постанови Великої Палати Верховного Суду від 06 липня 2021 року у справі № 911/2169/20 (провадження №12-20гс21))".

Подібні висновки щодо недопустимості представництва прокурором інтересів держави в особі державного чи комунального підприємства, яке не є суб`єктом владних повноважень, але є самостійним суб`єктом права, та безпідставності звернення прокурора до суду в інтересах держави в особі таких підприємств викладені у постановах Верховного Суду від 14.12.2021 у справі №917/562/21, від 917/565/21, від 07.12.2021 у справі № 903/865/20.

З урахуванням наведеного суд вважає, що спірні правовідносини у згаданих справах та у цій справі, що розглядається, є подібними, оскільки спірні правовідносини виникли у зв`язку зі зверненням прокурора в інтересах держави в особі комунального закладу. У цій справі, що розглядається, суд встановив, що відповідно до Статуту ЗДО "Малятко", затвердженого рішенням сесії Мізоцької селищної ради від 20.12.2020 № 60, ЗДО "Малятко" є закладом освіти комунальним некомерційним підприємством, що надає освітні послуги в порядку та на умовах, встановлених законодавством України та цим Статутом; засновником і власником закладу є територіальна громада смт.Мізоч в особі Мізоцької селищної ради. Заклад є підпорядкованим відповідному органу управління освітою, який є головним розпорядником коштів, підзвітним та підконтрольним засновнику. Заклад є юридичною особою, має свій ідентифікаційний код, печатку і штамп, реєстраційний рахунок в органах Державного казначейства.

Оскільки відповідно до положень Статуту ЗДО "Малятко" є комунальним закладом, тобто не має статусу суб`єкта владних повноважень, з огляду на висновки, викладені у наведених постановах Верховного Суду від 26.02.2019 у справі № 915/478/18, від 20.11.2018 у справі № 5023/10655/11, від 26.06.2019 у справі №587/430/16-ц, від 06.07.2021 у справі №911/2169/20, від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18, від 25.11.2021 у справі №917/269/21, від 14.12.2021 у справі №917/562/21, від 01.02.2022 у справі 917/565/21, від 07.12.2021 у справі №903/865/20, позовні вимоги прокурора в інтересах держави в особі ЗДО "Малятко" спрямовані на захист прав або інтересів не держави, а комунального підприємства, тому не підлягають розгляду по суті. Позовна заява в цій частині фактично подана не від імені та в інтересах держави, а від імені та в інтересах комунального підприємства, проте прокурор не має повноважень щодо представництва в суді комунальних підприємств.

З метою забезпечення єдності судової практики у питанні застосування положень Господарського процесуального кодексу України у справах за позовами прокурорів Велика Палата Верховного Суду у справі № 912/2385/18 дійшла висновку, що у разі якщо суд установить відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави вже після відкриття провадження у справі, то позовну заяву прокурора слід вважати такою, що підписана особою, яка не має права її підписувати. І в таких справах виникають підстави для застосування положень пункту 2 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України. Такого ж висновку щодо застосування наведеної норми процесуального права дійшов і Верховний Суд у постанові від 19.02.2019 у справі № 925/226/18.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України суд залишає позов без розгляду, якщо позовну заяву не підписано або підписано особою, яка не має права підписувати її, або особою, посадове становище якої не вказано.

Відтак позов Заступника керівника Здолбунівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі ЗДО "Малятко" Мізоцької селищної ради підлягає залишенню без розгляду.

Суд зазначає, що відсутні підстави для залишення без розгляду позову Заступника керівника Здолбунівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Відділу освіти, культури та туризму, молоді і спорту Мізоцької селищної ради Рівненської області, а відтак такий позов підлягає подальшому розгляду в порядку господарського судочинства.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 Господарського процесуального кодексу України підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 185 ГПК України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Враховуючи, що судом здійснено усі необхідні та достатні дії для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті, суд дійшов висновку закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті в частині позову Заступника керівника Здолбунівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Відділу освіти, культури та туризму, молоді і спорту Мізоцької селищної ради Рівненської області.

Керуючись статтями 182-185, 226, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позов Заступника керівника Здолбунівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі ЗДО "Малятко" Мізоцької селищної ради залишити без розгляду.

2. Закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті.

3. Розгляд справи по суті призначити на "04" січня 2023 р. на 10:30 год.. Засідання відбудеться у приміщенні Господарського суду Рівненської області за адресою: вул. Набережна, 26А, м. Рівне, зал судових засідань № 13.

4. Суд звертає увагу сторін що подання доказів у справі здійснюється відповідно до ст. 80 ГПК України.

5. При направленні у судове засідання уповноважених представників сторін, останнім мати при собі відповідно до ст. 60 Господарського процесуального кодексу України документи, що підтверджують повноваження представників.

Повний текст ухвали підписано 15 грудня 2022 року.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення. Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала в частині залишення позову без розгляду може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://rv.arbitr.gov.ua.

Суддя Марач В.В.