ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"16" грудня 2022 р. м. Ужгород Справа № 907/62/18

Суддя Господарського суду Закарпатської області Лучко Р.М.,

за участю секретаря судового засідання Піпар А.Ю.

Розглянувши скаргу Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України № 39/10-2162-22 від 30.11.2022

про визнання незаконною бездіяльності приватного виконавця Хорішка О.О.

у справі №907/62/18

за позовом Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м. Київ

до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Закарпатгаз", м. Ужгород

про стягнення заборгованості на загальну суму 292789407,14 грн

За участю представників:

Стягувача Конопліцький І.В., адвокат, довіреність №14-190 від 26.10.2020;

Боржника: Ландовська М.В., адвокат, довіреність №007Др-1-0122 від 04.01.2022;

Приватний виконавець: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 10.07.2019 у справі № 907/62/18, залишеним без змін Постановою Західного апеляційного господарського суду від 02.12.2020, позов задоволено повністю. Присуджено до стягнення з Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Закарпатгаз", м. Ужгород на користь Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м. Київ суму 292789407,14 грн., в т.ч.: основний борг - 195761999,53 грн., 3% річних - 10829443,83 грн., інфляційні втрати - 47392929,44 грн. та пеня - 38805034,34 грн., та у відшкодування судового збору - суму 616700,00 грн.

На примусове виконання рішення Господарського суду Закарпатської області від 10.07.2019, залишеним без змін Постановою Західного апеляційного господарського суду від 02.12.2020 у справі № 907/62/18, господарським судом 30.12.2020 видано наказ.

Постановою Верховного Суду від 23.02.2021 Касаційну скаргу Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Закарпатгаз" задоволено частково, постанову Західного апеляційного господарського суду від 02.12.2020 у справі № 907/62/18 скасовано, справу передано на новий розгляд до Західного апеляційного господарського суду.

30 листопада 2022 року через систему «Електронний суд» до Господарського суду Закарпатської області надійшла скарга Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України № 39/10-2162-22 у якій скаржник просить суд:

- визнати незаконною бездіяльність приватного виконавця Хорішка О.О. щодо відмови приведення ВП№64169376 до стану, який існував на монет закінчення 31.03.21.

- визнати неправомірною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Хорішка Олександра Олександровича щодо невжиття заходів з приведення виконавчого провадження № 64169376 до стану який існував на момент закінчення 31.03.21 яке було визнано судом протиправним.

- зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Хорішка Олександра Олександровича усунути порушення (поновити порушене право Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України), вчинивши виконавчі дії щодо накладення арешту на майно (кошти) боржника у ВП№64169376.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду скаргу передано на розгляд судді Ушак І.Г.

Разом з тим, з огляду на тимчасову непрацездатність судді Ушак І.Г. розпорядженням керівника апарату від 06.12.2022 № 02-02/43/22 призначено проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи № 907/62/18 (скарги на дії (бездіяльність) державного виконавця вх. № 02.3.1-05/6577/22 від 30.11.2022).

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.12.2022, означену скаргу розподілено судді Лучку Р.М.

Ухвалою від 08.12.2022 справу 907/62/18 для розгляду скарги на дії та бездіяльність приватного виконавця прийнято до провадження суддею Лучко Р.М. та призначено скаргу до розгляду в судовому засіданні на 16.12.2022 за участю представників сторін та приватного виконавця.

У день проведення судового засідання з розгляду скарги 16.12.2022 від боржника на електронну адресу суду надійшли письмові пояснення на скаргу НАК «Нафтогаз України» на бездіяльність приватного виконавця, у яких боржник повністю заперечує проти задоволення скарги, просить суд відмовити в її задоволенні.

У судовому засідання взяли участь представники стягувача та боржника. Приватний виконавець в судове засідання не з`явився про причини неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином.

Представник скаржника в ході судового засідання підтримав скаргу на бездіяльність приватного виконавця з підстав, що в ній заявлені.

Пояснив, що 01.03.2021 приватним виконавцем винесена постанова про зупинення ВП64169376 на підставі ст.38 Закону України "Про виконавче провадження" (Далі - Закон). Надалі за результатами розгляду поданої 19.03.2021 до суду скарги на дії приватного виконавця Хорішко О.О. ухвалою від 29.03.2021 Господарський суд Закарпатської області у цій справі скаргу Боржника задоволив, зобов`язавши приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Хорішко О.О. усунути порушення, поновити порушене право акціонерного товариства «Оператор газорозподільних систем «Закарпатгаз» вчинивши виконавчі дії щодо закінчення виконавчого провадження № 64169376 із застосуванням передбачених Законом правових наслідків.

За результатами оскарження означеної ухвали Західним апеляційним господарським судом було прийнято постанову, якою Ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 29 березня 2021 року у справі № 907/62/18 скасовано. Так, 04.08.2021 Стягувач звернувся до приватного виконавця Хорішка О.О. зі зверненням про відновлення виконавчого провадження ВП № 64169376 в порядку ч.1 ст.41 Закону України "Про виконавче провадження". 25.08.2021 на адресу Стягувача надійшла відповідь на звернення від приватного виконавця в якому останній зауважив, що наразі відсутні правові підстави щодо відновлення ВП № 64169376 пославшись на приписи ч.1 ст.41 Закону оскільки постанова ВП №64169376 приватного виконавця про закінчення виконавчого провадження не скасована і не визнана судом не законною.

В подальшому, Стягувач звернувся до суду із скаргою на бездіяльність приватного виконавця Хорішка О.О, якою просив суд зобов`язати приватного виконавця усунити порушене право Стягувача, визнати бездіяльність приватного виконавця щодо відмови у відновленні ВП№64169376 неправомірною і зобов`язати приватного виконавця Хорішка О.О. усунути порушення (поновити порушене право заявника) шляхом відновлення ВП№64169376.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 04.08.2022 №907/62/18 залишеною без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 31.10.2022 скаргу НАК "Нафтогаз України" задоволено повністю.

16 серпня 2022 приватним виконавцем згідно ч. 1 ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження ВП № 64169376 з примусового виконання наказу від 30.12.2020 №907/62/18 було відновлено. Цією ж датою приватний виконавець виніс постанову про зупинення ВП №64169376 з підстав передбачених ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження».

Скаржник звертає увагу суду на те, що під час відновлення виконавчого провадження 16.08.22 на вимогу ухвали від 04.08.2022 у справі №907/62/18 ВП №64169376 не було приведено до стану в якому перебувало на момент закінчення 31.03.2021.

Вважає, що не приведення ВП №64169376 під час відновлення 16.08.2022 до стану який існував на момент закінчення 31.03.2021 є безпідставним та таким, що не відповідає положенням Конституції України та нормам діючого законодавства, порушує права Стягувача.

На думку стягувача, під час відновлення ВП 16.08.2202 № 64169376 на виконання ухвали Господарського суду Закарпатської області від 04.08.2022 у цій справі приватним виконавцем безпідставно не було накладено арешт на майно (кошти) боржника який застосовується для забезпечення реального виконання рішення згідно Закону України „Про виконавче провадження. Вважає, що під час винесення постанови про відновлення ВП №.08.2022 приватний виконавець зобов`язаний був винести постанови про арешт майна (коштів) боржника таким чином привести ВП № 64169376 до такого стану яке існувало на момент закінчення 31.03.2021, яке було визнано судом протиправним.

Також, у скарзі наведено обґрунтування щодо строків та права на оскарження бездіяльності. Так на думку скаржника порушення прав та законних інтересів Стягувача відбувається внаслідок бездіяльності приватного виконавця, яка полягає у відмові привести ВП№64169376 до стану який існував на момент закінчення 31.03.2021.

Скаржник звертає увагу, що Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду розглянув справу № 175/3995/17-ц та встановив, що бездіяльність виконавця, посадових осіб органів ДВС є триваючим правопорушенням, у зв`язку з чим початок перебігу строку на її оскарження автоматично відкладається. Таким чином, правопорушення є довго триваючим.

Представник боржника у судовому засіданні повністю заперечував щодо задоволення скарги на бездіяльність приватного виконавця з підстав наведених у відповідних пояснення.

Так, боржник стверджує про відсутність порушень в діях приватного виконавця щодо зупинення ВП №64169376 оскільки станом на теперішній час відсутні підстави для виконання рішення по справі №907/62/18, оскільки таке не набрало законної сили, а приватний виконавець позбавлений права вчиняти будь-які дії у межах виконавчого провадження №64169376 із виконання наказу Господарського суду Закарпатської області від 30.12.2020 року у справі №907/62/18, що свідчить про неможливість виконання рішення, перегляд якого здійснює Західний апеляційний господарський суд.

Водночас, зазначає, що згідно ч.1 ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення. Зазначена стаття не передбачає повернення виконавчого провадження до попереднього стану, а тільки містить умову за якої закінчене виконавче провадження підлягає відновленню.

Зокрема, боржник зазначає, що скарга подана з порушенням строків для звернення із скаргою, які встановлено в ст. 341 ГПК України.

Розглянувши матеріали скарги з доданим до неї документами, заслухавши думку учасників процесу, суд вбачає підстави для залишення скарги на бездіяльність приватного виконавця без розгляду, з огляду на таке.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Згідно зі статтею 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ст. 339 ГПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Як вбачається з матеріалів справи, виконавче провадження № 64169376, у межах якого оскаржується бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Хорішка О.О., було відкрите останнім на підставі наказу Господарського суду Закарпатської області № 907/62/18 від 30.12.2020 року.

Зі змісту вищевказаного наказу випливає, що він був виданий на примусове виконання рішення Господарського суду Закарпатської області від 10.07.2019 року та постанови Західного апеляційного господарського суду від 02.12.2020 року, тобто, фактично відображає резолютивну частину рішення суду першої інстанції, залишеного в силі за наслідками його апеляційного перегляду.

Як встановлено судом за матеріалами справи, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Хорішко О.О. постановою від 16.01.2021 року відкрив виконавче провадження № 64169376 із виконання наказу Господарського суду Закарпатської області від 30.12.2020 року № 907/62/18. Проте, в подальшому Верховний Суд у складі Касаційного господарського суду постановою від 23.02.2021 року у справі № 907/62/18 скасував постанову Західного апеляційного господарського суду від 02.12.2020 року, а справу № 907/62/18 передав на новий розгляд до Західного апеляційного господарського суду.

01 березня 2021 року приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Хорішко О.О. виніс постанову про зупинення виконавчого провадження № 64169376, що в подальшому була оскаржена боржником до суду в межах справи № 907/62/18. Крім того, предметом оскарження виступала бездіяльність приватного виконавця в частині невжиття заходів щодо закінчення виконавчого провадження № 64169376 із примусового виконання наказу Господарського суду Закарпатської області № 907/62/18 від 30.12.2020 року.

Ухвалою від 29.03.2021 Господарський суд Закарпатської області у даній справі скаргу Боржника задовольнив, зобов`язавши приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Хорішко О.О. усунути порушення, поновити порушене право акціонерного товариства «Оператор газорозподільних систем «Закарпатгаз», вчинивши виконавчі щодо закінчення виконавчого провадження №64169376 із застосуванням передбачених Законом правових наслідків.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 08.07.21 скасовано ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 29 березня 2021 року у справі № 907/62/18 та прийнято нове судове рішення про відмову в задоволенні скарги Боржника.

В подальшому Стягувач звернувся до господарського суду Закарпатської області із скаргою на бездіяльність приватного виконавця Хорішка О.О, якою просив суд зобов`язати приватного виконавця усунити порушене право Стягувача, визнати бездіяльність приватного виконавця щодо відмови у відновленні ВП№64169376 неправомірною і зобов`язати приватного виконавця Хорішка О.О. усунути порушення (поновити порушене право заявника) шляхом відновлення ВП Я№64169376.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 04.08.2022 в даній справі, залишеною без змін відповідно до постанови Західного апеляційного господарського суду від 31.10.2022 скаргу НАК "Нафтогаз України" задоволено повністю, визнано незаконною постанову про закінчення виконавчого провадження № 64169376 від 31.03.2021 року, винесену приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Хорішком Олександром Олександровичем, визнано неправомірною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Хорішка Олександра Олександровича щодо невжиття заходів з відновлення виконавчого провадження № 64169376 та зобов`язано виконавця усунути порушення (поновити порушене право Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України), вчинивши виконавчі дії щодо відновлення виконавчого провадження № 64169376.

На виконання означених судових рішень 16.08.2022 постановою приватного виконання згідно ч. 1 ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження ВП № 64169376 з примусового виконання наказу від 30.12.20 №907/62/18 було відновлено.

Також, 16.08.2022 приватним виконавцем винесено постанову про зупинення ВП №64169376 з підстав передбачених ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження».

За змістом ст. 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Згідно з ст. 340 ГПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції. Про подання скарги суд повідомляє відповідний орган державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного дня після її надходження до суду.

Приписами ч. 1 ст. 341 ГПК України визначено, що скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права.

Відповідно до ч. 5 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Встановлені статтею 341 ГПК України та ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» строки для подання скарги є процесуальними і тому відповідно до вимог статті 119 ГПК України можуть бути відновлені.

Так, приписами ст. 119 ГПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Згідно зі ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Вирішуючи питання щодо дотримання скаржником процесуального строку передбаченого законом для оскарження дій або бездіяльності виконавця, суд враховує, зокрема, висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04.02.2022 № 925/308/13-г., зокрема, про презумпцію обов`язку особи знати про стан своїх прав у виконавчому провадженні; доведення факту, через який сторона не знала про порушення свого права і саме з цієї причини не звернулася за його захистом до суду, недостатньо.

У цьому висновку Суд враховує, що процесуальні норми створюються для забезпечення належного відправлення правосуддя і сторони повинні очікувати їх застосування задля забезпечення дотримання принципу юридичної визначеності. Отже, під час визначення початку перебігу строку звернення до суду із скаргою на дії (бездіяльність) суб`єкта, закріпленого у частині першій статті 341 ГПК України, необхідно враховувати поведінку скаржника (чи мав він реальну можливість (повинен був) дізнатися про стверджуване ним порушення його прав, вчинені ним дії, направлені на з`ясування стану виконавчого провадження тощо). А тому стягувач, який подав до відповідного органу заяву про вчинення відповідних виконавчих дій, однак не отримав задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні документи виконавчого провадження або відповіді.

Як зазначає представник скаржника в судовому засіданні, про відновлення та подальше зупинення приватним виконавцем виконавчого провадження ВП № 64169376 йому стало відомо одразу після прийняття виконавцем постанов від 16.08.2022, а відтак слід вважати, що про оспорювану в межах розгляду даної скарги бездіяльність виконавця, а саме відновлення виконавчого провадження та фактично одночасне його зупинення без вчинення дій щодо накладення арештів скаржнику, також, було відомо з 16.08.2022, а відтак, останнім днем для оскарження бездіяльності приватного виконавця є 27.08.2022.

Оцінюючи, при цьому, доводи скаржника щодо змісту бездіяльності приватного виконавця та доводи щодо необхідності приведення виконавчого провадження у попередній стан після його відновлення, зокрема, накладення арештів на майно та грошові кошти боржника, суд зауважує, що приписами чинного законодавства, зокрема, ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження» при відновленні виконавчого провадження не врегульовано питання автоматичного відновлення стану виконавчого провадження, який існував на час його закінчення, а саме накладення арешту на майно (кошти) боржника відповідно до приписів ч. 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» відбувається шляхом винесення виконавцем постанови про арешт майна (коштів) боржника.

При цьому, з урахуванням обставин даної справи, можливість здійснення виконавцем виконавчих дій пов`язується з перебуванням в нього на виконанні виконавчого документа, виданого на виконання рішення суду, яке набрало законної сили та дія якого не зупинена судом апеляційної інстанції у зв`язку з поновленням строків на його апеляційне оскарження.

Водночас, ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 15.10.2019 у даній справі поновлено Акціонерному товариству «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» пропущений строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Закарпатської області від 10 липня 2019 року у справі № 907/62/18, а відповідно до ухвали Західного апеляційного господарського суду від 25.03.2021 зупинено дію означеного рішення Господарського суду Закарпатської області до завершення апеляційного провадження.

Наведені обставини слугують підставою для обов`язкового зупинення виконавчого провадження відповідно до приписів ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження» під час якого виконавцем жодні дії з примусового виконання рішення вживатися не можуть.

З урахуванням викладеного, беручи до уваги встановлені обставини, приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Хорішка Олександра Олександровича в межах виконавчого провадження ВП № 64169376 після його відновлення та до обов`язкового зупинення виконавчі дії могли вчинятися лише 16.08.2022, а відтак, оспорювана в межах даної скарги бездіяльність приватного виконавця не має ознак триваючої.

Так, у випадку коли строк для вчинення виконавцем дії встановлений законом, але по закінченню цього строку дію, яку державний виконавець зобов`язаний був здійснити, він не здійснив, то таку поведінку державного виконавця слід розцінювати як відмову у здійсненні дії і, відповідно до ст. 341 ГПК України, обчислювати строк оскарження і початок його перебігу. Якщо ж обов`язок державного виконавця здійснити певну дію прямо передбачено законом, але строки її вчинення не зазначені, то бездіяльність державного виконавця може бути оскаржена в будь-який час, коли особа прийде до висновку, що ця бездіяльність порушує її права чи свободи, оскільки правопорушення є триваючим.

Щодо тверджень скаржника про те, що правопорушення є довго триваючим та посилання на висновки касаційної інстанції у справі №175/3995/17-ц такі судом у межах цієї справи не можуть бути застосовані, оскільки прийняті за інших фактичних обставин, стосуються оскарження рішень, дій та бездіяльності виконавців не до суду, а до вищих органів державної виконавчої служби на підставі ч.3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження».

З урахуванням наведеного, скарга Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України № 39/10-2162-22 від 30.11.2022 про визнання незаконною бездіяльності приватного виконавця Хорішка О.О. підлягає залишенню без розгляду, як така, що подана з порушенням встановленого законом строку оскарження.

Керуючись ст.ст. 118, 119, 234, 339, 340, 341, 342, 343 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Скаргу Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України № 39/10-2162-22 від 30.11.2022 про визнання незаконною бездіяльності приватного виконавця Хорішка О.О. - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені ст.ст. 254-257 ГПК України до Західного апеляційного господарського суду.

Повний текст ухвали складено 22.12.2022.

Суддя Р.М. Лучко