ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

19 грудня 2022 рокум. Кропивницький Справа № 912/1855/22

Суддя Господарського суду Кіровоградської області Закурін М.К., розглянувши заяву

стягувача - Державної установи Інститут зернових культур Національної академії аграрних наук України (49009, м. Дніпро, вул. Володимира Вернадського, буд. 14; ідентифікаційний код 00496662)

про видачу судового наказу, спрямовану до

боржника - фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

у с т а н о в и в:

Державна установа Інститут зернових культур Національної академії аграрних наук України звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 заборгованості за договором оренди № 171 від 01.05.2013 у розмірі 19677,61 грн. У заяві Заявник вказав, що у нього наявні господарські відносини з боржником, який має статус суб`єкта господарської діяльності.

За результатами розгляду заяви суд вважає, що вона не підлягає задоволенню.

Так, відповідно до статті 147 Господарського процесуального кодексу України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу (частина 1); заявником та боржником у наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи-підприємці (частина 3).

Отже, судовий наказ видається лише у випадку коли боржник має статус суб`єкта господарської діяльності.

Проте, згідно з інформацією, що міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ОСОБА_1 припинив господарську (підприємницьку) діяльність з 31.12.2021, про що до Реєстру внесений відповідний запис за № 751.

Таким чином, ОСОБА_1 на даний час не має статусу суб`єкта господарської (підприємницької) діяльності, а тому не може бути стороною у наказному провадженні. З цього суд також висновує, що подана заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

З урахуванням наведеного та на підставі положень пункту 4 частини 1 статті 152 ГПК України, за яким суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо наявні обставини, зазначені у частині першій статті 175 цього Кодексу, безпосередньо пункту 1 частини 1 статті 175 ГПК України, за яким суддя відмовляє у відкриття провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства, суд висновує, що наявні підстави для відмови у видачі судового наказу.

Одночасно суд роз`яснює, що положеннями ГПК України передбачена можливість юрисдикційного розгляду господарськими судами в порядку позовного провадження (а не наказного) спорів у справах до відповідачів (боржників), які на час звернення до суду з позовом хоча і не є суб`єктами господарської діяльності, але правовідносини, з яких вони виникли, стосуються наслідків здійснення ними такої діяльності.

У зв`язку з відмовою у задоволенні заяви сплачений Заявником платіжним дорученням № 1057 від 05.12.2022 судовий збір у сумі 248,10 грн підлягає поверненню йому на підставі пункту 2 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір".

На підставі викладеного та керуючись статтями 147, 148, 152, 175, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

у х в а л и в:

1. У задоволенні заяви Державної установи Інститут зернових культур Національної академії аграрних наук України про видачу судового наказу відмовити.

2. Повернути Державній установі Інституту зернових культур Національної академії аграрних наук України 248,10 грн судового збору, сплаченого платіжним дорученням №1057 від 05.12.2022.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга у відповідності до пункту 1 частини 1 статті 255 та частини 1 статті 256 ГПК України протягом десяти днів з дня її підписання.

Суддя М.К. Закурін

Копію ухвали направити Державній установі Інститут зернових культур Національної академії аграрних наук України (49009, м. Дніпро, вул. Володимира Вернадського, буд. 14).