ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" грудня 2022 р. м. Київ Справа № 911/2252/22

Господарський суд Київської області у складі судді Д.Г.Зайця, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи та проведення судового засідання за наявними матеріалами справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМГАЗ СІТІ», м. Київ

до Державного навчального закладу «ЗГУРІВСЬКИЙ ПРОФЕСІЙНИЙ ЛІЦЕЙ», Київська обл., Згурівський р-н., смт. Згурівка

про стягнення заборгованості

без виклику представників учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМГАЗ СІТІ» б/н від 04.11.2022 року (вх. №718 від 04.11.2022) (далі позивач) до Державного навчального закладу «ЗГУРІВСЬКИЙ ПРОФЕСІЙНИЙ ЛІЦЕЙ» (далі відповідач) про стягнення заборгованості за Договором про постачання електричної енергії №1 від 25.01.2021 року у сумі 23310,10 грн.

Також, позивачем у позовній заяві б/н від 04.11.2022 року (вх. №718 від 04.11.2022) заявлено клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 08.11.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №911/2252/22 за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання (без виклику учасників справи).

До суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву б/н від 17.11.2022 року (вх. №16651/22 від 21.11.2022), згідно якого відповідач позовні вимоги в сумі 23310,10 грн. визнає, однак, просить суд відмовити позивачу у стягненні з відповідача витрат по сплаті судового збору та витрат на професійну правничу допомогу.

До суду від позивача надійшла відповідь на відзив №341 від 12.12.2022 року (вх. №18273/22 від 13.12.2022).

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Відповідно до ст. 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Частиною 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Згідно ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРОМГАЗ СІТІ» (за договором - постачальник) та Державним навчальним закладом «ЗГУРІВСЬКИЙ ПРОФЕСІЙНИЙ ЛІЦЕЙ» (за договором - споживач) 05.01.2021 року укладено Договір про постачання електричної енергії №1 (далі - Договір), згідно умов п. 1.1. якого, за цим Договором постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, включно з тарифом на послуги з передачі електричної енергії, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору. Найменування товару: електрична енергія (код згідно Національного класифікатора ДК 021:2015:09310000-5 Електрична енергія) (далі товар або електрична енергія). Постачання товару за цим Договором передбачає поставку електричної енергії для забезпечення потреб електроустановок споживача за допомогою технічних засобів розподілу електричної енергії (п. 1.2 Договору).

Згідно п. 1.4 Договору, очікуваний обсяг постачання електричної енергії на період до 31.12.2021 року становить 93500 кВт*год та відповідає очікуваному обсягу закупівлі послуг з розподілу (передачі) електричної енергії у оператора системи.

Відповідно до п.п. 2.1, 2.2 Договору, строк (термін) поставки товару до 31.12.2021 року. Місце поставки (передачі) товару: Україна, Київська область, Згурівський район, смт, Згурівка, вул. Центральна, 6.

Загальна ціна (сума) цього Договору становить 196350,00 грн. Споживач бере бюджетні зобов`язання за цим Договором відповідно до наявних кошторисних призначень та бюджетних асигнувань. Спосіб визначення ціни (тарифу) електричної енергії зазначається в комерційній пропозиції постачальника. Ціна за одиницю товару визначається у Додатку 2 до Договору (п.п. 4.1, 4.2, 4.3 Договору).

Ціна електричної енергії має зазначатись постачальником у рахунках про оплату електричної енергії та актах приймання-передачі електричної енергії за цим Договором у розмірі який зазначений у Додатку 2 до цього Договору та є чинним у відповідному розрахунковому періоді. Розрахунковим періодом за цим Договором є 1 календарний місяць. Оплата поставленої електричної енергії за відповідний розрахунковий період здійснюється післясплатою на підставі акта приймання-передачі електричної енергії та рахунку постачальника. Оплата поставленої електричної енергії за цим Договором здійснюється споживачем протягом 10 банківських днів з дня підписання сторонами акта приймання-передачі електричної енергії за відповідний розрахунковий період (п.п. 4.5, 4.6, 4.8 Договору).

У п. 12.1 Договору сторони погодили, що цей Договір набирає чинності з дня його підписання сторонами та діє до 31.12.2021, а в частині проведення розрахунків до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за Договором.

Згідно Комерційної пропозиції, яка є Додатком 2 до Договору, визначено ціну (тариф) електричної енергії, у т.ч. диференційовані ціни (тарифи): 2.10 грн.; спосіб оплати: по факту; термін надання рахунку за спожиту електричну енергію та строк його оплати: 1 календарний місяць; розмір пені за порушення строків оплати або штраф: споживач сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості товарів, щодо яких є прострочення, за кожен день прострочення; термін дії Договору та умови пролонгації: до 31.12.2021.

Також, між сторонами укладено Додаткові угоди до Договору №4 від 04.10.2021, №5 від 12.10.2021, №6 від 18.10.2021, №10 від 29.12.2021, №9 від 09.12.2021, №1 від 01.01.2021, №2 від 18.08.2021, №3 від 19.08.2021, №7 від 18.11.2021, №8 від 19.11.2021, згідно яких внесено зміни до п. 1.4 Договору щодо обсягів постачання електричної енергії та до п. 1 Додатку 2 «Комерційна пропозиція» щодо ціни (тарифу) електричної енергії.

Як зазначає позивач, протягом строку дії Договору ним здійснювалось постачання відповідачу електричної енергії. Так, у грудні 2021 року позивачем поставлено відповідачу електричну енергію в обсязі 789700 кВт/год. на загальну суму 33619,43 грн., що підтверджується Актом приймання-передачі електричної енергії №ПГС00001738 від 31.12.2021 року. Однак, відповідачем Акт приймання-передачі електричної енергії №ПГС00001738 від 31.12.2021 року не підписано, вказаний обсяг електричної енергії не оплачено.

Оскільки, відповідачем не було підписано Акт приймання-передачі електричної енергії від 31.12.2021 року, позивач, для підтвердження факту отримання відповідачем електричної енергії в обсязі 789700 кВт/год., звернувся до Оператора системи розподілу електричної енергії - ПрАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ РЕГІОНАЛЬНІ ЕЛЕКТРИЧНІ МЕРЕЖІ» із запитом №294 від 27.10.2021 року про надання інформації щодо спожитого Державним навчальним закладом «ЗГУРІВСЬКИЙ ПРОФЕСІЙНИЙ ЛІЦЕЙ» обсягу електричної енергії за грудень 2021 року. ПрАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ РЕГІОНАЛЬНІ ЕЛЕКТРИЧНІ МЕРЕЖІ» листом №08/100/11030 від 31.10.2022 повідомлено позивача, що обсяг спожитої відповідачем електричної енергії за період з 01.12.2021 по 31.12.2021 складає 789700 кВт/год.

Позивач зазначає, що відповідачем згідно Акту приймання-передачі електричної енергії частково оплачено спожиту у грудні 2021 року електричну енергію у сумі 10309,33 грн., у зв`язку із чим на ним утворилась заборгованість у сумі 23310,10 грн. Так, позивачем електронною поштою відповідачу надіслано Акт приймання-передачі електричної енергії №ПГС00001738 від 31.12.2021 року та рахунок на оплату №1726 від 31.12.2021. Однак, відповідачем заборгованість у сумі 23310,10 грн. погашено не було.

Також, позивачем на адресу відповідача надсилалась претензія №290 від 27.10.2022 року (докази надіслання додано до матеріалів справи) з вимогою погасити наявну заборгованість, а також, Акт приймання-передачі електричної енергії №ПГС00001738 від 31.12.2021 року та рахунок на оплату №1726 від 31.12.2021.

Відповідач у відзиві на позовну заяву визнає позовні вимоги в сумі 23310,10 грн. Щодо решти позовних вимог відповідач зазначив, що в листопаді 2021 року позивачем надіслано повідомлення про припинення електропостачання та 21.12.2021 року виставлено рахунок на суму 10309,00 грн. згідно Акту приймання-передачі електричної енергії №ПГС00001594. 06.12.2022 року розпочато процедуру на закупівлю електричної енергії у формі відкритих торгів. Так, новим постачальником електричної енергії для відповідача став ДПЗД Укрінтеренерго. Відповідачу виставлено рахунок на оплату №016996 від 31.12.2021 року на суму 22399,00 грн. з ПДВ. 29.12.2021 року сторонами підписано Додаткову угоду №10 від 29.12.2021 на зменшення обсягу закупівлі та припинення договору. В подальшому, відповідачу стало відомо про наявний неоплачений обсяг електричної енергії за грудень 2021 року в обсязі 5475,4 кВт, однак, зі слів відповідача, рахунок на оплату зазначеного обсягу не виставлявся. Натомість, відповідачем від позивача отримано претензію №290 від 27.10.2022 року щодо неоплаченого рахунку за грудень 2021 року, який виставлено у січні 2022 року засобами електронної пошти. Відповідач зазначає, що він є бюджетною організацією і всі закупівлі проводить в системі Prozzoro, тому, він не в змозі сплатити зазначену заборгованість про що вказано у відповіді на претензію від 08.11.2022 року. Також, відповідач заперечує проти стягнення судового збору у сумі 2481,00 грн. та витрат на оплату правової допомоги у сумі 8750,00 грн., оскільки, заборгованість виникла не з вини відповідача, тому, на думку відповідача, він не зобов`язаний відшкодовувати судовий збір та витрати, пов`язані з розглядом справи.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України (далі ЦК України) з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України (далі ГК України), що визначено ст. 175 ГК України.

Згідно ч. 1 ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором купівлі-продажу.

Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частинами 1, 2 ст. 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Так, в силу ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Станом на день прийняття рішення у справі відповідачем, в порушення умов Договору, повністю не сплачено за поставлену згідно Договору електричну енергію, у зв`язку із чим за ним утворилась заборгованість у сумі 23310,10 грн., що також визнано відповідачем, розмір заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, а тому, вимога позивача про стягнення з відповідача 23310,10 грн. заборгованості за поставлену електричну енергію підлягає задоволенню.

Водночас, судом враховано, що відповідачем у відзиві на позовну заяву позов в частині стягнення 23310,10 грн. визнано.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 191 Господарського процесуального кодексу України, позивач може відмовитись від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Частиною 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Аналогічну норму закріплено в ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Враховуючи, що відповідач до початку розгляду справи по суті подав заяву про визнання позову і таку заяву прийнято судом, суд вирішив повернути позивачу з Держаного бюджету України 50% судового збору, сплаченого за подання даного позову, а саме судовий збір у розмірі 1240,50 грн.

В іншій частині судовий збір, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на відповідача з огляду на задоволення позову у повному обсязі.

Стосовно вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у сумі 8750,00 грн. судом встановлено наступне.

На підтвердження факту надання правничої допомоги, позивачем надано суду копію Договору про надання правової (правничої) допомоги №02 від 21.07.2021 року, Додаткової угоди №60 від 21.10.2022 року до Договору про надання правової (правничої) допомоги №02 від 21.07.2021 року акту прийняття-передачі послуг правничої допомоги №60 від 03.11.2022 року на суму 8750,00 грн., довіреності б/н від 13.01.2022 року.

Відповідно до ч. 1 та п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. 1 ст. 126 ГПК України, витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

У відповідності до ч. ч. 4, 6 ст. 126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання адвокатом відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно п. 2 ч. 4 ст. 129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову.

Враховуючи те, що позивачем надано суду належні докази на підтвердження отримання юридичних послуг, суд дійшов висновку, що вказані витрати позивача відносяться до судових витрат в розумінні ст. 123 ГПК України.

Так, дослідивши матеріали справи та враховуючи категорію та складність справи, в межах якої позивачем отримано адвокатські послуги, об`єм роботи, проведеної адвокатом під час розгляду справи, а також, задоволення позову, суд вважає заявлений розмір витрат на послуги адвоката в сумі 8750,00 грн. обґрунтованим. За таких обставин, суд дійшов висновку, що витрати на оплату послуг адвоката підлягають відшкодуванню відповідачем на користь позивача.

Стосовно заперечень відповідача проти стягнення судового збору у сумі 2481,00 грн. та витрат на оплату правової допомоги у сумі 8750,00 грн. з посиланням на п. 9 ст. 129 ГПК України, у зв`язку із тим, що заборгованість виникла не з вини відповідача, суд зазначає наступне.

Відповідно п. 9 ст. 129 ГПК України, згідно якого, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору

Так, відповідач посилається на Розділ 3 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 14.03.2018 №312, згідно якого, постачальник зобов`язаний повідомити споживача за 20 днів до припинення постачання електричної енергії з зазначенням конкретної дати припинення постання електроенергії та після зазначеного терміну виставити рахунок за спожиті послуги для повного розрахунку Споживачем за надані послуги, виславши даний рахунок поштою та надати особисто з проведенням звірки взаєморозрахунків за надані послуги по Договору.

В той же час, пунктом 6.2 Правил роздрібного ринку електричної енергії визначено, що споживач зобов`язаний раціонально використовувати електричну енергію, обережно поводитися з електричними пристроями та використовувати отриману електричну енергію виключно для власного споживання та не допускати несанкціонованого споживання електричної енергії.

Як зазначено позивачем та підтверджується матеріалами справи, Акт приймання-передачі електричної енергії №ПГС00001594 від 21.12.2021 року підтверджує отримання електричної енергії відповідачем за період з 01.12.2021 по 08.12.2021, в той час як Акт приймання-передачі електричної енергії №ПГС00001738 від 31.12.2021 року а також довідка ПрАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ РЕГІОНАЛЬНІ ЕЛЕКТРИЧНІ МЕРЕЖІ», лист №08/100/11030 від 31.10.2022 підтверджують факт споживання електричної енергії за грудень 2021 року в обсязі 5475,4 кВт, який має бути оплачено відповідно до п. 5.2 Договору. Крім того, як зазначено позивачем у відповіді на відзив, відповідач щомісяця отримує від Оператора системи розподілу інформацію щодо розподіленої електричної енергії, а тому, відповідач був обізнаний про споживання електричної енергії понад обсяги, визначені Договором, та у разі виявлення такого перевищення мав самостійно припинити споживання електричної енергії.

При цьому, судом враховано, що позивачем здійснювались заходи досудового врегулювання спору шляхом направлення на адресу відповідача претензії, надання відповідачем відповіді на претензію, згідно якої відповідачем визнано наявність заборгованості за спожиту у грудні 2021 року електричну енергію в обсязі 5475,4 кВт, а також, відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач заборгованість у сумі 23310,10 грн. визнав та просив суд позов в цій частині задовольнити повністю.

Таким чином, відповідачем не доведено, а судом не встановлено, що спір виник внаслідок неправильних дій позивача, що виключає застосування в даному випадку п. 9 ст. 129 ГПК України та покладення на позивача витрат по сплаті судового збору та витрат на правничу (правову) допомогу.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 123, 129, 233, 236 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМГАЗ СІТІ» до Державного навчального закладу «ЗГУРІВСЬКИЙ ПРОФЕСІЙНИЙ ЛІЦЕЙ» про стягнення заборгованості задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного навчального закладу «ЗГУРІВСЬКИЙ ПРОФЕСІЙНИЙ ЛІЦЕЙ» (07601, Київська обл., Згурівський р-н., смт. Згурівка, вул. Центральна, буд. 6, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМГАЗ СІТІ» (04070, м. Київ, вул. Сагайдачного Петра, буд. 25Б, офіс 203, ) 23310 (двадцять три тисячі триста десять) грн. 10 коп. заборгованості та 1240 (одну тисячу двісті сорок) грн. 50 коп. витрат зі сплати судового збору.

3. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «ПРОМГАЗ СІТІ» (04070, м. Київ, вул. Сагайдачного Петра, буд. 25Б, офіс 203, ) з Державного бюджету України сплачений судовий збір у сумі 1240 (одну тисячу двісті сорок) грн. 50 коп., згідно платіжного доручення №752 від 03.11.2022 року, оригінал якого знаходиться в матеріалах справи Господарського суду Київської області №911/2252/22.

4.Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного тексту рішення шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України з врахуванням п. 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Д.Г. Заєць