РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

06.12.2022Справа № 910/5914/22

За позовом Державного підприємства "Добропіллявугілля-видобуток" (Донецька обл., м. Добропілля)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрвуглезбагачення Груп" (м. Київ)

про стягнення 1.189.054,84 грн,

Суддя Ващенко Т.М.

Секретар судового засідання Шаповалов А.М.

Представники сторін:

Від позивача: не з`явився

Від відповідача: не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство "Добропіллявугілля-видобуток" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрвуглезбагачення Груп" про стягнення 1.189.054,84 грн, з яких: 785.792,53 грн заборгованості за Договором від 01.02.21. про подачу теплової енергії (пару), 176.437,37 грн пені, 195.630,05 грн інфляційних втрат та 31.194,89 грн 3 % річних.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.08.22. відкрито провадження у справі; розгляд справи здійснюється у порядку загального позовного провадження; призначено підготовче засідання у справі на 13.09.22.

12.09.22. від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва 13.09.22. підготовче засідання відкладено на 27.09.22.

27.09.22. від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою від 27.09.22. підготовче засідання відкладено на 18.10.22.

17.10.22. від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням представника поза межами міста Київ у зв`язку із загрозою для життя і здоров`я.

На час призначеного підготовчого засідання 18.10.22. у місті Києві тривала повітряна тривога та загроза ракетного обстрілу міста, що унеможливило знаходження представників учасників судового процесу та працівників суду в приміщенні Господарського суду міста Києва, у зв`язку з чим підготовче засідання у справі № 910/5914/22, призначене на 18.10.22., не відбулось.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.10.22. призначено підготовче засідання на 15.11.22.

18.10.22. до суду надійшли зустрічні позовні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрвуглезбагачення Груп" до Державного підприємства "Добропіллявугілля-видобуток" про стягнення 16.898,16 грн.

Ухвалою від 19.10.22. зустрічну позовну заяву, яка надійшла на електронну пошту суду, повернуто на підставі п. 4 ст. 170 ГПК України у зв`язку з відсутністю ЕЦП на цій заяві.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.10.22. також повернуто зустрічну позовну заяву на підставі ст. 180 ГПК України, оскільки ця позовна заява подана з порушенням встановленого процесуального строку для її подання.

15.11.22. відповідачем подано клопотання про відкладення підготовчого засідання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.11.22. відмовлено в задоволенні клопотання відповідача від 15.11.22. про відкладення підготовчого засідання, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 06.12.22.

06.12.22. від відповідача надійшли клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку з неможливістю прибуття до суду у зв`язку з відрядженням до міста Львів для участі в процесуальних діях у кримінальному провадженні.

У судове засідання 06.12.22. представники сторін не з`явились.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 202 ГПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку в разі першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Розглянувши клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, суд встановив, що заявником не надано жодного доказу відрядження представника до міста Львів та його участі в процесуальних діях у кримінальному провадженні, як і неможливості направлення до суду іншого повноважного представника.

За таких обставин, причини неявки представника відповідача не є поважними, у зв`язку з чим у задоволенні вказаного клопотання судом відмовлено.

У судовому засіданні 06.12.22. судом в нарадчій кімнаті складено і підписано вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01.02.21. між позивачем (Постачальник) та відповідачем в особі відокремленого підрозділу "ЦЗФ "Октябрська" Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрвуглезбагачення Груп" (Споживач) було укладено договір б/н (далі - Договір), згідно з п. п. 1., 2.1. якого Постачальник зобов`язався надавати, а Споживач - прийняти і оплатити послуги з подачі теплової енергії у вигляді пару на потреби опалення.

Відповідно до п. 2.2. Договору подача пару здійснюється в опалювальний період. Подача пару проводиться від меж розділу відповідальності сторін, передбачених двостороннім актом. Подача пару здійснюється після підписання акту про готовність, систем опалення Споживача до опалювального сезону, складеного відповідно до вимог "Правил підготовки теплових господарств до опалювального сезону", затверджених Мінпаливенерго України від 10.12.08. №620/378, складеного за участю представників Постачальника та Споживача.

З метою забезпечення точного і достовірного обліку споживання теплової енергії, система теплопостачання обладнується Споживачем комерційним вузлом обліку теплової енергії. Для цього Споживачем повинна бути подана Постачальнику заявка на видачу вихідних даних і технічних вимог за розробку, установку (монтаж) і введення в експлуатацію вузла обліку теплової енергії. Виконання Споживачем обґрунтованих технічних вимог Постачальника є обов`язковим. Зняття показань вузла обліку проводиться повноважними представниками сторін 25 числа звітного місяця, про що складається акт (Додаток №2). Даний акт повинен бути зданий в бухгалтерію Постачальника не пізніше останнього робочого дня звітного місяця (пункт 2.4. Договору).

За умовами пунктів 3.1. - 3.3. Договору вартість послуг за Договором (вартість 1 Гкал) визначається договірною ціною, яка є невід`ємною частиною договору та узгоджується Сторонами (Додаток № 1). Розрахунковим періодом є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється за рахунком. Постачальник надає Споживачеві рахунок і податкову накладну. Оплата за цим Договором, здійснюється Споживачем шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника протягом 20-ти календарних днів па підставі виставленого рахунку-фактури та підписаного сторонами акту здачі-приймання виконаних робіт.

Цей Договір набирає чинності з дня його підписання сторонами і діє до 31.12.21., але в будь-якому випадку до повного виконання зобов`язань за ним Договором. У разі якщо жодна зі сторін у 10-денний строк до закінчення строку дії цього Договору письмово не повідомила про намір його розірвати, Договір вважається пролонгованим на наступний календарний рік (пункт 10.1. Договору).

Частинами 1 та 2 ст. 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. ст. 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 712 ЦК України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

У ч. 2 ст. 712 ЦК України зазначено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

26.02.21. сторони підписали та скріпили печатками акт № 2 здачі-приймання робіт (надання послуг) з подачі теплової енергії за період з 01.02.21. по 25.02.21. на суму 527.890,85 грн з ПДВ.

Цього ж дня позивач виставив відповідачу рахунок-фактуру № 2 на суму 527.890,85 грн для оплати поставленої теплової енергії.

23.03.21. сторони підписали та скріпили печатками акт № 2 здачі-приймання робіт (надання послуг) з подачі теплової енергії за період з 26.02.21. по 22.03.21. на суму 257.901,68 грн з ПДВ. Для оплати поставленої теплової енергії позивач виставив відповідачу рахунок-фактуру № 4 від 23.03.21. на суму 257.901,68 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідач вартість поставленої позивачем теплової енергії у встановлений Договором строк не сплатив, у зв`язку з чим сума його заборгованості за Договором перед позивачем становить 785.792,53 грн.

Оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази сплати відповідачем вказаної суми боргу або відсутності обов`язку з її сплати, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 785.792,53 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Позивачем також нараховано та пред`явлено до стягнення з відповідача 195.630,05 грн пені, 176.437,37 грн інфляційних втрат та 31.194,89 грн 3 % річних, нарахованих за період з 03.03.21. по 26.08.22. на суму заборгованості в розмірі 785.792,53 грн.

Пунктом 7.2. Договору передбачено, що при порушенні умов оплати виконаних послуг Споживач виплачує Постачальнику пеню в розмірі завійної облікової ставки НБУ від вартості виконаних послуг.

За змістом ч. ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання (ч. 1 ст. 550 ЦК України).

Приписами ст. 230 ГК України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частиною 6 ст. 232 Господарського кодексу України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Суд встановив, що з урахуванням пункту 3.2. Договору та ч. 6 ст. 232 ГК України пеня за порушення строків оплати отриманої відповідачем теплової енергії за актом № 2 від 26.02.21. на суму 527.890,85 грн має нараховуватися з 22.03.21. по 21.09.21., за актом № 2 від 23.03.21. на суму 257.901,68 грн - з 21.04.21. по 21.10.21.

За розрахунком суду, загальна сума пені за вказані періоди становить 60.691,23 грн.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З урахуванням неправильно визначених позивачем дат початку прострочення невірними є також розрахунки сум інфляційних втрат та 3 % річних, у зв`язку з чим суд виконав власні розрахунки вказаних нарахувань (по акту № 2 від 26.02.21. на суму 527.890,85 грн 3 % річних нараховуються з 22.03.21. по 28.06.22., інфляційні втрати - з квітня 2021 року по червень 2022 року включно, за актом № 2 від 23.03.21. на суму 257.901,68 грн 3 % річних нараховуються з 21.04.21. по 28.06.22., інфляційні втрати - з травня 2021 року по червень 2022 року включно).

За розрахунком суду, загальна сума 3 % річних складає 39.331,84 грн, інфляційних страт - 187.457,89 грн.

При цьому, оскільки пред`явлена до стягнення з відповідача сума інфляційних втрат менша ніж за розрахунком суду, то стягненню з відповідача підлягають інфляційні втрати в розмірі, вказаному в позовній заяві.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, доводів і тверджень позивача в установленому законом порядку не спростував.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача 785.792,53 грн заборгованості, 60.691,23 грн пені, 176.437,37 грн інфляційних втрат та 29.331,84 грн 3 % річних. У задоволенні решти позовних вимог в частині стягнення пені та 3 % річних суд відмовляє у зв`язку з неправильністю здійснених позивачем розрахунків.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-80, 86, 129, 165, 219, 232, 233, 236-238, 240, 241, 252 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрвуглезбагачення Груп" (02094, місто Київ, пр. Гагаріна Юрія, будинок 14, офіс 32; ідентифікаційний код 43828521) на користь Державного підприємства "Добропіллявугілля-видобуток" (85001, Донецька обл., місто Добропілля(з), пр. Шевченка, будинок 2; ідентифікаційний номер 43895975) 785.792 (сімсот вісімдесят п`ять тисяч сімсот дев`яносто дві) грн 53 коп. заборгованості, 60.691 (шістдесят тисяч шістсот дев`яносто одну) грн 23 коп. пені, 176.437 (сто сімдесят шість тисяч чотириста тридцять сім) грн 37 коп. інфляційних втрат, 29.331 (двадцять дев`ять тисяч триста тридцять одну) грн 84 коп. 3 % річних та 15.783 (п`ятнадцять тисяч сімсот вісімдесят три) грн 79 коп. судового збору.

3. В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили у відповідності до приписів ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст. ст. 253, 254, 256-259 ГПК України.

Повний текст рішення складено 20.12.22.

Суддя Т.М. Ващенко