ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2022 року Справа № 915/98/22

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області,

головуючий суддя Давченко Т.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження

без виклику сторін справу № 915/98/22

за позовом Обласного комунального підприємства "Миколаївоблтеплоенерго",

вул. Миколаївська, 5-а, м. Миколаїв, 54034;

ІНФОРМАЦІЯ_1

до Миколаївської міської ради,

вул. Адміральська, 20, м. Миколаїв, 54001;

;

про стягнення грошових коштів у загальній сумі 3363 грн. 63 коп.

В С Т А Н О В И В:

Обласне комунальне підприємство (ОКП) "Миколаївоблтеплоенерго" пред?явлено позов про стягнення з Миколаївської міської ради грошових коштів у загальній сумі 3363 грн. 63 коп., із яких: 2783 грн. 79 коп. ? основний борг; 159 грн. 03 коп. ? 3 % річних та 420 грн. 81 коп. - сума, на яку збільшився основний борг, з урахуванням індексу інфляції, посилаючись на те, що відповідач, як власник нежитлових приміщень, розташованих за адресою: м. Миколаїв, вул. Космонавтів, 53/1, не здійснив своєчасно та у повному обсязі оплату послуг з постачання теплової енергії на указаний об?єкт, внаслідок чого за опалювальний період 2019-2020 рр. утворилася заборгованість у спірній сумі, на яку позивачем здійснені нарахування у порядку ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Позивач також просить суд про стягнення з відповідача грошових коштів на відшкодування судових витрат.

За такими вимогами ухвалою від 07.02.2022 відкрито провадження в даній справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження, а також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов, оформленого згідно вимог ст. 165 ГПК України, - п?ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Від Миколаївської міської ради 22.02.2022 надійшло клопотання про продовження строку для подання відзиву.

Ухвалою від 12.09.2022 продовжено відповідачу строк для подання відзиву на позов, оформленого згідно вимог ст. 165 ГПК України, встановивши, що указаний документ може бути поданим в суд до 07.10.2022 включно.

Від Миколаївської міської ради 07.10.2022 надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач позовні вимоги не визнав, вважаючи їх необґрунтованими та безпідставними.

Так, Миколаївська міська рада зазначила, про:

- відсутність будь-яких договірних відносин з позивачем у період опалювального сезону 2019-2020 (спірний період);

- те, що позивач указує на виникнення заборгованості за спожиту теплоенергію в нежитловому приміщенні, яке розташоване за адресою: м. Миколаїв, вул. Космонавтів 53/1, загальною площею 34,8 кв.м, тоді як, за інформацією управління комунального майна Миколаївської міської ради, зазначеним нежитловим приміщенням надано нову адресу: вул. Космонавтів, 53/1-к, що підтверджується технічним паспортом від 30.07.2021;

- те, що у період 14.11.2019-28.01.2020 договори оренди указаних вище приміщень не укладалися, проте з 29.01.2020 приміщення по вул. Космонавтів, 53/1-к передані в орендне користування фізичній особі-підприємцю Бас І.І., і саме указана особа здійснює оплату за житлово-комунальні послуги, ? у зв?язку з чим надані позивачем розрахунки заборгованості та пені є неправильними;

- що позивачем не доведено факту отримання відповідачем послуги постачання теплової енергії в нежитловому приміщенні, яке розташоване за адресою за адресою: м. Миколаїв, вул. Космонавтів 53/1-к, адже надано наряд на іншу адресу.

Позивач у відповіді на відзив не погодився з наведеними вище доводами Миколаївської міської ради, зазначивши, що:

- нежитлові приміщення по вул. Космонавтів, 53/1-к передані в орендне користування фізичній особі-підприємцю Бас І.І. в міжопалювальний період, коли проведення перерахунку сум за послуги теплопостачання було неможливим; разом із тим, коригування рахунку було проведено у листопаді 2020 року з початком опалювального сезону, і у розрахунку заборгованості зазначено про коригування сум починаючи з 29.01.2020 по 08.04.2020 включно; зобов?язання по погашенню заборгованості за період з 14.11.2019-29.01.2020 лежить на Миколаївській міській раді, оскільки у цей період нежитлові приміщення були вільними, в орендне користування не передавалися;

- інформацію про надання нового адресу нежитловим приміщенням за адресою м. Миколаїв, вул. Космонавтів, 53/1 ОКП "Миколаївоблтеплоенерго" надано не було; зміна адреси нежитлових приміщень відбулася 11.05.2018, проте у договорі оренди нерухомого або індивідуально визначеного майна, що належить до комунальної власності від 29.01.2020 зазначено у предметі договору адресу: м. Миколаїв, вул. Космонавтів, 53/1, так само, як і в акті приймання-передавання комунального майна від 29.01.2020. Викладеним, на думку позивача, спростовуються твердження Миколаївської міської ради про неналежність доданого до позовної заяви доказу - наряду на підключення. Позивач також звернув увагу на те, що обов?язок з повідомлення щодо зміни юридичної адреси лежить на відповідачеві, і цей обов?язок виконаний ним не був;

- що позивач неодноразово звертався до відповідача з пропозицією укласти договір на купівлю-продаж теплової енергії, що постачається до нежитлового приміщення за адресою: м. Миколаїв, вул. Космонавтів, 53/1, проте відповідачем таку пропозицію проігноровано, всупереч положень ст. 24 Закону України "Про теплопостачання" та п. 14 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 № 1198, згідно яких одним із основних обов?язків споживача теплової енергії є, зокрема, своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії;

- що нежитлове приміщення, стягнення заборгованості за опалення якого є предметом спору в даній справі, розташоване в житловому будинку, де система опалення є єдиною, а теплова енергія подавалася в опалювальний період 2019-2020 рр.; в умовах єдиної централізованої системи опалення подача теплоносія до системи теплоспоживання будівлі забезпечує опалення всіх її приміщень, теплове обладнання яких підключено до системи централізованого опалення. Викладене свідчить про те, що відповідач у період 14.11.2019-29.01.2020 фактично був споживачем тепла, що підтверджується наявною в матеріалах справи відомістю споживання теплової енергії.

Інших документів по суті справи від сторін не надійшло.

Ураховуючи викладене, та що справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, у відповідності до ч. 13 ст. 8, ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178, ч. 5 ст. 252 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.

У відповідності до статуту ОКП "Миколаївоблтеплоенерго", затвердженого рішенням Миколаївської міської ради від 21.12.2017 № 32/22, метою та предметом діяльності позивача є постачання теплової енергії споживачам міста Миколаєва.

В опалювальний період 2019-2020 рр. позивач здійснював постачання теплової енергії до нежитлового приміщення, яке розташоване за адресою: м. Миколаїв, вул. Космонавтів 53/1, що підтверджується нарядом про підключення до централізованої системи опалення від 14.11.2019 № 46 та наказом від 08.04.2020 № 192 про закінчення опалюваного сезону.

У відповідності до витягу з рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 11.05.2018 № 408 "Про зміну та надання адрес і внесення змін до рішень виконкому міської ради", пунктом 63 зазначеного рішення вирішено нежитловим приміщенням по вул. Космонавтів, 53/1 (Літ. А-9 прим, з №1-1 по № 1-4 заг. площ. 34,8 кв.м), які належать територіальній громаді м. Миколаєва в особі Миколаївської міської ради, надати нову адресу: вул. Космонавтів, 53/1-к.

Пунктом 73 зазначеного вище рішення зобов?язано юридичних та фізичних осіб, громадян: установити на спорудах номерні знаки згідно з новими адресами; стати на облік по платі земельного податку до відповідного органу державної фіскальної служби за місцем розміщення земельної ділянки або за місцем обліку; звернутися до комунального підприємства "Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації", суб?єктів державної реєстрації прав, районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області (Центрального, Заводського, Інгульського, Корабельного) для внесення змін до адресної документації на споруди.

У подальшому на виконання зазначеного рішення на замовлення територіальної громади м. Миколаєва в особі Миколаївської міської ради комунальним підприємством "Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації" станом на 30.07.2021 виготовлено відповідний технічний паспорт на приміщення загальною площею 34,8 кв.м за адресою: вул. Космонавтів, 53/1-к, м. Миколаїв, район Інгульський, Миколаївська область.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується і відповідачем не заперечується те, що приміщення за адресою: вул. Космонавтів, 53/1, м. Миколаїв, зазначене у наряді про підключення до централізованої системи опалення від 14.11.2019 № 46, і приміщення загальною площею 34,8 кв.м за адресою: вул. Космонавтів, 53/1-к, м. Миколаїв, район Інгульський, Миколаївська область, ? є одним і тим самим приміщенням. Викладене також вбачається із змісту договору оренди від 29.01.2020, укладеного відповідачем з фізичною особою-підприємцем Бас І.І.

Листом Управління комунального майна Миколаївської міської ради від 11.09.2019 № 1765/ю/01/08/19 (у відповідь на запит ОКП "Миколаївоблтеплоенерго" щодо використання нежитлових приміщень по вул. Космонавтів, 53/1) повідомлено позивача про те, що за результатами проведеної інвентаризації нежитлових приміщень першого поверху по вул. Космонавтів, 53/1-ж та вул. Космонавтів, 53/1-к були внесені відповідні зміни щодо площі та адреси орендованих приміщень; нежитлові приміщення по вул. Космонавтів, 53/1-к площею 34,8 кв.м станом на момент надання відповіді є вільними.

Позивач у позовній заяві, з урахуванням відповіді на відзив, стверджує, що нежитлові приміщення за адресою: м. Миколаїв, вул. Космонавтів, 53/1 з 14.11.2019 по 29.01.2020 були вільними, в орендне користування не передані, а отже в опалювальний період 2019-2020 рр., заявлений у позовних вимогах, знаходились на утриманні Миколаївської міської ради.

Викладені обставини підтверджуються і доказами, доданими до відзиві Миколаївської міської ради, зокрема, договором від 29.01.2020 оренди нерухомого або індивідуально визначеного майна, що належить до комунальної власності, укладеного Миколаївською міською радою з фізичною особою-підприємцем Бас І.І. (щодо нежитлових приміщень за адресою: вул. Космонавтів, 53/1, м. Миколаїв).

Позивач неодноразово звертався до відповідача з пропозицією укласти договір купівлі-продажу теплової енергії (направляючи по 2 примірники до кожного листа), що постачається до указаного вище нежитлового приміщення, проте відповідачем зазначені звернення залишені без реагування та виконання.

Крім того, позивач щомісячно інформував відповідача щодо нарахувань за послуги теплопостачання у вільному нежитловому приміщенні шляхом надсилання рахунків-фактур із зазначенням суми та періоду нарахувань.

Викладені обставини підтверджуються наявними у матеріалах справи листами ОКП "Миколаївоблтеплоенерго": від 23.01.2020 № 209/25, від 18.02.2020 № 483/30-25, від 13.03.2020 № 731/25, від 15.04.2020 № 1080/25, від 28.04.2020 № 1194/25.

Разом із тим, за твердженнями позивача, не спростованими відповідачем, останнім і досі не оплачено поставлену у спірний період теплову енергію; викладені обставини є підставою для звернення ОКП "Миколаївоблтеплоенерго" до суду з позовом у даній справі.

Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов?язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов?язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов?язки.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов?язків, зокрема, є:

1) договори та інші правочини;

2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності;

3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі;

4) інші юридичні факти.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про теплопостачання" балансоутримувач (будинку, групи будинків, житлового комплексу) - власник відповідного майна або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно і уклала договір купівлі-продажу теплової енергії з теплогенеруючою або теплопостачальною організацією, а також договори на надання житлово-комунальних послуг з кінцевими споживачами.

Відповідно до ст. 24 Закону України "Про теплопостачання" одним з обов?язків споживача теплової енергії є своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії.

Відповідно до ч. 4 ст. 19 Закону України "Про теплопостачання" теплогенеруюча організація має право постачати вироблену теплову енергію безпосередньо споживачу згідно з договором купівлі-продажу теплової енергії.

Статтею 25 Закону України "Про теплопостачання" передбачено обов?язок споживача на своєчасне укладення договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії.

Згідно з ч. 2 ст. 275 ГК України відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Зазначені положення кореспондуються з пунктами 4, 14 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 № 1198, якими передбачено, що користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі-продажу теплової енергії, споживач зобов?язаний до початку подачі теплоносія до системи теплоспоживання укласти з теплопостачальною організацією такий договір.

Відповідно до п. 3 Правил користування тепловою енергією, споживач теплової енергії - фізична особа, яка є власником будівлі або суб?єктом підприємницької діяльності, чи юридична особа, яка використовує теплову енергію відповідно до договору.

Згідно із ст. 1 Закону України "Про теплопостачання" споживач теплової енергії - це фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору.

Судом встановлено, що між сторонами не укладався договір на постачання теплової енергії на потреби опалення нежитлових приміщень за адресою: м. Миколаїв, вул. Космонавтів, 53/1 (53/1-к).

Однак, з аналізу положень Правил користування тепловою енергією, зокрема пункту 44, вбачається, що термін "споживач" застосовується в значно ширшому значенні, оскільки він також розповсюджується і на осіб, які використовують теплову енергію без укладення договору на теплопостачання.

Частиною 6 ст. 19 Закону України "Про теплопостачання" передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Згідно зі статтею 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов?язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Тобто, відсутність між сторонами договору не може слугувати підставою для звільнення споживача від оплати отриманих послуг.

Відповідна правова позиція сформульована у постанові Верховного Суду України від 20.04.2016 у справі № 6-2951цс15, у постановах Верховного Суду від 10.05.2018 у справі №922/2790/17, від 26.09.2018 у справі №750/12850/16-ц (провадження №61-11107св18) та від 13.11.2019 у справі №686/14833/15-ц (провадження №61-26205св18).

Отже, обов?язок відповідача сплатити вартість спожитої теплової енергії виникає з самого факту споживання теплової енергії, що підтверджується нарядами на підключення та відключення від централізованої системи опалення.

Заперечення відповідача щодо відсутності його обов?язку оплачувати фактично надані послуги на позадоговірних засадах, оскільки відносини між сторонами по справі (виконавцем та споживачем), як учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг, повинні ґрунтуватись на договорі про надання житлово-комунальних послуг укладеного на основі типового договору, а обов?язку споживача (відповідача) оплачувати вартість житлово-комунальних послуг має передувати виконання позивачем обов?язку підготувати договір на надання житлово-комунальних послуг та надати його на підписання споживачу, судом відхиляються. Слід зазначити, що відповідач мав право відмовитись від отримання послуг позивача та прийняти необхідні міри щодо відключення нежитлового приміщення від системи теплопостачання.

Суду не надано доказів того, що нежитлові приміщення за адресою: м. Миколаїв, вул. Космонавтів 53/1 (м. Миколаїв, вул. Космонавтів, 53/1-к) відключені від внутрішньобудинкової системи теплопостачання.

Як вбачається із зазначених вище матеріалів справи, в опалювальний період 2019-2020 рр., зокрема, у період 14.11.2019-29.01.2020, позивач здійснював постачання теплової енергії до нежитлового приміщення, розташованого за адресою: м. Миколаїв, вул. Космонавтів 53/1 (м. Миколаїв, вул. Космонавтів, 53/1-к).

Факт постачання теплової енергії підтверджується також наявними в матеріалах справи відомостями щодо споживання теплової енергії по вузлу обліку 100344.01.

Таким чином, позивачем доведено, що за період 14.11.2019-29.01.2020 позивач поставив відповідачу теплову енергію на суму 2783 грн. 79 коп., а у відповідача виникло зобов?язання щодо сплати безпідставно спожитої теплової енергії в указаній сумі.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов?язання, на вимогу кредитора зобов?язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

В обґрунтування періоду нарахування 3% річних та інфляційних втрат, позивач посилається на приписи ч. 2 ст. 530 ЦК України, згідно яких якщо строк (термін) виконання боржником обов?язку не встановлений або визначений моментом пред?явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов?язок у семиденний строк від дня пред?явлення вимоги, якщо обов?язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Позивач за період з листопада 2019 по січень 2020 року щомісячно виставляв відповідачу рахунки-фактури на оплату спожитої у відповідному місяці теплової енергії, які щомісячно з супровідними листами направлялись відповідачу, що підтверджується реєстрами відправки поштової кореспонденції, рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення та фіскальними чеками.

Позивачем нараховано інфляційні втрати за період з 01.02.2020 по 31.12.2021 по кожному окремому зобов?язанню (кожному окремому рахунку) в загальній сумі 420 грн. 81 коп. та 3% річних за період 01.02.2020-31.05.2021 у сумі 159 грн. 03 коп.

Розрахунки інфляційних втрат та 3% річних є арифметично правильними.

Отже, позовні вимоги ОКП "Миколаївоблтеплоенерго" підлягають задоволенню повністю.

Господарським процесуальним законодавством передбачено покладання судових витрат, зокрема, витрат на оплату позовної заяви судовим збором, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України).

ОКП "Миколаївоблтеплоенерго" оплачено звернення до суду з позовом у даній справі судовим збором згідно платіжних доручень від 10.02.2021 № 128 на суму 2270 грн. та від 10.01.2022 № 3535 на суму 211 грн., а загалом сплачено судовий збір у сумі 2481 грн., що відповідає положенням ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір".

Отже, зазначену суму судового збору належить відшкодувати позивачу за рахунок відповідача.

Керуючись ст.ст. 232, 233, 236-238 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов обласного комунального підприємства "Миколаївоблтеплоенерго" задовольнити повністю.

2. Стягнути з Миколаївської міської ради, вул. Адміральська, 20, м. Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код 26565573, р/р НОМЕР_1 у ПАТ "БАНК ВОСТОК", МФО 307123, на користь обласного комунального підприємства "Миколаївоблтеплоенерго", вул. Миколаївська, 5-а, м. Миколаїв, 54034, ідентифікаційний код 31319242, грошові кошти в загальній сумі 3363 грн. 63 коп., із яких: 2783 грн. 79 коп. ? основний борг; 159 грн. 03 коп. ? 3 % річних та 420 грн. 81 коп. - сума, на яку збільшився основний борг, з урахуванням індексу інфляції, а також грошові кошти на відшкодування судових витрат у справі зі сплати судового збору в сумі 2481 грн.

Рішення може бути оскаржене в порядку та у строки, визначені статтею 256 і підпунктом 17.5 пункту 17 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.М. Давченко