УХВАЛА

м. Київ

14.12.2022Справа № 910/969/22
За заявою Фізичної особи-підприємця Роскіна Олега Романовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Музенідіс Тревел Україна" (01024, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 9/2, оф. 62, ідентифікаційний номер 39173811)

про банкрутство

Суддя Мандичев Д.В.

секретар судового засідання Судак С.С.

Представники учасників:

від заявника - не з`явилися,

від боржника - не з`явилися,

від ліквідатора - Приходько Д.В.

від ОСОБА_1 - Чучковська О.В.

від ОСОБА_2 -ОСОБА_2

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У січні 2022 Фізична особа-підприємець Роскін Олег Романович звернувся до суду з заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Музенідіс Тревел Україна" у зв`язку з наявною заборгованістю.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.01.2022 № 910/969/22 заяву Фізичної особи-підприємця Роскіна Олега Романовича було прийнято до розгляду, засідання призначено на 02.03.2022, визначеного автоматизованою системою арбітражного керуючого Рамазанова Сіражутіна Гаджимагомедовича зобов`язано подати заяву про участь у справі.

Водночас, Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні", на території України із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 введено воєнний стан строком на 30 діб.

За наведених обставин призначене на 02.03.2022 судове засідання з розгляду справи № 910/969/22 не відбулося з об`єктивних причин, що не залежать від суду.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 13.04.2022 призначено розгляд справи у підготовчому засіданні на 08.06.2022.

13.05.2022 до суду надійшла заява арбітражного керуючого Перепелиці В.В. про участь у справі про банкрутство.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 08.06.2022 відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Музенідіс Тревел Україна" (01024, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 9/2, оф. 62, ідентифікаційний номер 39173811). Визнано грошові вимоги Фізичної особи-підприємця Роскіна Олега Романовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Музенідіс Тревел Україна" (01024, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 9/2, оф. 62, ідентифікаційний номер 39173811) в розмірі 329 244,06 грн. Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Введено процедуру розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю "Музенідіс Тревел Україна" (01024, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 9/2, оф. 62, ідентифікаційний номер 39173811). Оприлюднено на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України повідомлення № 68788 від 08.06.2022 про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Музенідіс Тревел Україна" (01024, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 9/2, оф. 62, ідентифікаційний номер 39173811). Призначено розпорядником майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Музенідіс Тревел Україна" (01024, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 9/2, оф. 62, ідентифікаційний номер 39173811) арбітражного керуючого Перепелицю Василя Володимировича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 1356 від 22.07.2013). Визначено дату проведення попереднього судового засідання на 22.08.2022.

12.07.2022 до Господарського суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_3 з грошовими вимогами до боржника на суму 46 210,00 грн.

13.07.2022 до суду надійшла заява ОСОБА_4 з грошовими вимогами до боржника на суму 31 510,00 грн.

13.07.2022 до Господарського суду м. Києва надійшла заява Фізичної особи-підприємця Козіка Володимира Петровича з грошовими вимогами до боржника на суму 237 104,00 грн.

Ухвалами Господарського суду м. Києва від 14.07.2022 прийнято зазначені заяви із кредиторськими вимогами до боржника та призначено їх до розгляду у попередньому засіданні на 22.08.2022.

29.07.2022 до суду надійшла заява розпорядника майна про долучення документів до матеріалів справи на виконання вимог ухвали від 08.06.2022.

08.08.2022 до Господарського суду м. Києва надійшло повідомлення розпорядника майна про виконання вимог ухвали від 08.06.2022 із залученням доказів проведеної інвентаризації майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Музенідіс трепел Україна".

08.08.2022 до суду надійшло клопотання розпорядника майна арбітражного керуючого Перепелиці В.В. про сплату основної грошової винагороди за період виконання повноважень у справі з 08.06.2022 по 31.07.2022 у розмірі 34 568,12 грн.

16.08.2022 до суду надійшла заява ОСОБА_5 з грошовими вимогами до боржника на суму 205 386,40 грн.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 17.08.2022 прийнято заяву ОСОБА_5 про визнання кредитором боржника на суму 205 386,40 грн., розгляд якої відбудеться у попередньому засіданні 22.08.2022.

19.08.2022 до суду надійшло повідомлення розпорядника майна про розгляд кредиторської вимоги ОСОБА_5 .

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 22.08.2022 задоволено клопотання розпорядника майна арбітражного керуючого Перепелиці В.В. про виплату винагороди. Ухвалено здійснити сплату основної винагороди арбітражному керуючому Перепелиці Василю Володимировичу (свідоцтво арбітражного керуючого № 1356 від 22.07.2013, ідентифікаційний код отримувача НОМЕР_2 ) на його рахунок, відкритий у АТ КБ "Приватбанк", номер рахунку НОМЕР_3 за виконання ним повноважень розпорядника майна у справі № 910/969/22 за заявою Фізичної особи-підприємця Роскіна Олега Романовича про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Музенідіс Тревел Україна" за період з 08.06.2022 по 31.07.2022 в розмірі 34 568 (тридцять чотири тисячі п`ятсот шістдесят вісім) грн. 12 коп. з депозитного рахунку Господарського суду міста Києва UA0015332, відкритого у Державній казначейській службі України, м. Київ, МФО 820172, за рахунок коштів, авансованих Фізичною особою-підприємцем Роскіним Олегом Романовичем відповідно до квитанції № 0.0..1 від 20.01.2022. Відкладено розгляд справи у попередньому засіданні на 14.09.2022.

29.08.2022 до суду від арбітражного керуючого Перепелиці В.В. надійшла заява про виплату винагороди.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 30.08.2022 прийнято заяву ОСОБА_6 про визнання кредитором боржника на суму 139 558,00 грн. та призначено розгляд вищезазначеної заяви у попередньому засіданні 14.09.2022.

12.09.2022 від арбітражного керуючого Перепелиці В.В. до суду надійшло повідомлення про розгляд кредиторських вимог та заява про розгляд справи без його участі.

13.09.2022 та 14.09.2022 до суду від ОСОБА_5 надійшли письмові пояснення по справі та клопотання про долучення доказів.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 14.09.2022 визнано кредитором у справі № 910/969/22 по відношенню до боржника Фізичну особу-підприємця Роскіна Олега Романовича з грошовими вимогами на суму 412 554,06 грн., з яких 83 310,00 грн. - вимоги першої черги, 329 244,06 грн. - вимоги четвертої черги; ОСОБА_4 з грошовими вимогами на суму 31 510,00 грн. - вимоги четвертої черги; Фізичну особу-підприємця Козіка Володимира Петровича з грошовими вимогами на суму 242 066,00 грн., з яких 4 962,00 грн. - вимоги першої черги, 237 104,00 грн. - вимоги четвертої черги; ОСОБА_3 з грошовими вимогами на суму 49 672,00 грн., з яких 4 962,00 грн. - вимоги першої черги, 44 710,00 грн. - вимоги четвертої черги; ОСОБА_5 з грошовими вимогами на суму 210 348,40 грн., з яких 4 962,00 грн. - вимоги першої черги, 205 386,40 грн. - вимоги четвертої черги; ОСОБА_6 з грошовими вимогами на суму 144 520,00 грн., з яких 4 962,00 грн. - вимоги першої черги, 139 558,00 грн. - вимоги четвертої черги. Зобов`язано розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Музенідіс Тревел Україна" проаналізувати фінансову, господарську та інвестиційну діяльність боржника, його становище на товарних ринках; надати письмові докази про розмір активу та пасиву Товариства з обмеженою відповідальністю "Музенідіс Тревел Україна", наявну дебіторську заборгованість. Встановлено дату проведення зборів кредиторів та комітету кредиторів: 23.09.2022. Зобов`язано розпорядника майна надати суду звіт про свою діяльність в процедурі розпорядження майном з урахуванням вимог ст.ст. 44-49 Кодексу України з процедур банкрутства. Визначено дату проведення підсумкового судового засідання у справі № 910/969/22 на 19.10.2022. Відмовлено ОСОБА_3 у визнанні кредитором на суму 1500,00 грн. Повернуто ОСОБА_6 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) 238 (двісті тридцять вісім) грн. 00 коп. зайво сплаченого судового збору з Державного бюджету України.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 14.09.2022 задоволено клопотання розпорядника майна арбітражного керуючого Перепелиці В.В. про виплату винагороди. Здійснено сплату основної винагороди арбітражному керуючому Перепелиці Василю Володимировичу за виконання ним повноважень розпорядника майна у справі № 910/969/22 за заявою Фізичної особи-підприємця Роскіна Олега Романовича про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Музенідіс Тревел Україна" за період з 01.08.2022 по 31.08.2022 в розмірі 19 500,10 грн. з депозитного рахунку Господарського суду міста Києва за рахунок коштів, авансованих Фізичною особою-підприємцем Роскіним Олегом Романовичем відповідно до квитанції № 0.0..1 від 20.01.2022.

17.10.2022 до суду надійшло клопотання розпорядника майна про сплату грошової винагороди за період з 01.09.2022 по 30.09.2022 у розмірі 4 431,78 грн.

17.10.2022 до Господарського суду м. Києва надійшло клопотання розпорядника майна арбітражного керуючого Перепелиці В.В. про затвердження його звіту про нарахування основної грошової винагороди за виконання повноважень розпорядника майна ТОВ «Музенідіс Тревел Україна» за період з 08.06.2022 по 18.10.2022 в розмірі 85 053,80 грн.

17.10.2022 до суду надійшло клопотання розпорядника майна про визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури та призначення ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю «Музенідіс Тревел Україна» арбітражного керуючого Перепелиці В.В.

18.10.2022 до Господарського суду м. Києва надійшло клопотання розпорядника майна про долучення до матеріалів справи звіту щодо фінансово-господарського стану боржника від 12.10.2022, а також про розгляд справи без його участі.

Ухвалою Господарського суду міст Києва від 19.10.2022 затверджено звіт арбітражного керуючого Перепелиці В.В. про нарахування основної грошової винагороди за виконання ним повноважень розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Музенідіс Тревел Україна» за період з 08.06.2022 по 18.10.2022 у розмірі 85 053,80 грн.. Задовольнити клопотання розпорядника майна арбітражного керуючого Перепелиці В.В. про виплату винагороди. Здійснено сплату основної винагороди арбітражному керуючому Перепелиці Василю Володимировичу (свідоцтво арбітражного керуючого № 1356 від 22.07.2013, ідентифікаційний код отримувача НОМЕР_2 ) на його рахунок, відкритий у АТ КБ "Приватбанк", номер рахунку НОМЕР_3 за виконання ним повноважень розпорядника майна у справі № 910/969/22 за заявою Фізичної особи-підприємця Роскіна Олега Романовича про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Музенідіс Тревел Україна" за період з 01.09.2022 по 30.09.2022 в розмірі 4 431 (чотири тисячі чотириста тридцять один) грн. 78 коп. з депозитного рахунку Господарського суду міста Києва UA0015332, відкритого у Державній казначейській службі України, м. Київ, МФО 820172, за рахунок коштів, авансованих Фізичною особою-підприємцем Роскіним Олегом Романовичем відповідно до квитанції № 0.0..1 від 20.01.2022.

Постановою Господарського суду міста Києва від 19.10.2022 боржника визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Перепелицю В.В.

18.10.2022 до Господарського суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_2 з грошовими вимогами до боржника на суму 1 323 315,46 грн.

01.11.2022 до Господарського суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_1 з грошовими вимогами до боржника на суму 67 252,00грн.

Ухвалами Господарського суд уміста Києва від 03.11.2022 вказані заяви прийнято та призначено до розгляду на 14.12.2022.

14.12.2022 до Господарського суду міста Києва надійшли повідомлення ліквідатора про розгляд кредиторських вимог.

У судове засідання, призначене на 14.12.2022, з`явивлися представники ліквідатора та заявлених кредиторів.

Судом досліджено заяви ОСОБА_1 з грошовими вимогами до боржника на суму 67 252,00грн. та ОСОБА_2 з грошовими вимогами до боржника на суму 1 323 315,46 грн. і встановлено наступне.

ОСОБА_1 звернулася із заявою кредитора боржника на суму 67 252,00 грн.

Із заяви кредитора слідує, що 27.08.2019 між ОСОБА_1 , як замовником, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Музенідіс Тревел Україна» (діючого на підставі ліцензії на тур операторську діяльність, від імені та в інтересах Туристичних компаній MOUZENIDIS TRAVEL S.A., MOUZENIDIS TRAVEL CYPRUS LTD, MOUZENIDIS TRAVEL TBILISI LTD, MOUZENIDIS HUNGARY TRAVEL AGENCY Kft), від імені та за дорученням якого на підставі Агентського договору на реалізацію туристичного продукту № АДТА/18-КІУ.01416 від 13.12.2018 діє фізична особа-підприємець Потолокова Ганна Олександрівна, як турагент, укладено договір на туристичне обслуговування № M3T/18-309669.

Відповідно до додатку № 1 до договору підтверджено заявку замовника на тур до Греції на трьох осіб; маршрут Київ-Іракліон-Київ, авіапереліт; готель: Semiramis Village Hotel-4; початок туру: 30.05.2020; закінчення туру: 12.06.2020; загальна вартість туристичного продукту: 29 900,00 грн.

На підтвердження проведеної оплати турпродукту ОСОБА_1 надано розрахункову квитанцію серії АААА № 309669-1 від 27.08.2019 щодо сплати грошових коштів у розмірі 29 900,00 грн. на користь ФОП Потолокової Г.О.

30.04.2020 у межах договору на туристичне обслуговування № M3T/18-309669 від 27.08.2019 між ФОП Потолоковою Г.О. та ОСОБА_1 укладений додаток № 1 до договору в новій редакції, а саме щодо надання турпродукту за маршрутом Київ-Іракліон-Київ з 29.05.2021 по 12.06.2021 на трьох осіб.

З огляду на те, що туристичний продукт в обумовлені строки не було надано, ОСОБА_1 01.09.2021 звернулася до ФОП Потолокової Г.О. щодо повернення грошових коштів у сумі 1 248,00 грн. за договором на туристичне обслуговування № M3T/18-309669 від 27.08.2019.

У свою чергу, 02.09.2021 ФОП Потолокова Г.О. повернула відповідно до виписки з банківського рахунку ОСОБА_1 кошти в розмірі 1 248, 00 грн., що становили комісійну винагороду ФОП Потолокової Г.О.

Одночасно, 01.09.2021 ТОВ «Музенідіс Тревел Україна» направило на електронну пошту ОСОБА_1 кредит-ноту у зв`язку зі скасуванням бронювання № CER30050AG, що відповідає сумі, сплаченій компанії у розмірі 988 Євро, яка дійсна протягом 18 місяців з дати видачі, і для її погашення необхідно здійснити нове бронювання. Якщо нове бронювання не буде здійснено, після закінчення 18 місяців сплачена сума буде повернута платнику.

Листом від 06.09.2021 № 154 ТОВ «Музенідіс Тревел Україна» на звернення ОСОБА_1 зазначило, що прикладає всі зусилля для повернення коштів за анульованою заявкою № CER30050AG від 27.08.2019.

18.11.2021 ОСОБА_1 звернулася до ТОВ «Музенідіс Тревел Україна» із заявою на повернення грошових коштів за заявкою № CER30050AG від 27.08.2019 у сумі 29 900,00 грн., однак грошові кошти повернуті не були.

У повідомленні арбітражного керуючого вимоги ОСОБА_1 визнані частково в сумі 42 252,00 грн. з посиланням на те, що завдання боржником моральної шкоди на суму 25 000,00 грн. жодним чином не доведено.

У частині першій статті 901 ЦК України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі статтею 902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Згідно зі статтею 5 Закону України "Про туризм" туристичні оператори юридичні особи, створені згідно із законодавством України, для яких виключною діяльністю є організація та забезпечення створення туристичного продукту, реалізація та надання туристичних послуг, а також посередницька діяльність із надання характерних та супутніх послуг і які в установленому порядку отримали ліцензію на туроператорську діяльність.

Відповідно до частин першої-третьої статті 20 Закону України "Про туризм" за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, який укладає договір безпосередньо або через турагента) зобов`язується надати за замовленням іншої сторони (туриста) комплекс туристичних послуг (туристичний продукт), а турист зобов`язується оплатити його. До договору на туристичне обслуговування застосовуються загальні положення договору про надання послуг, якщо інше не передбачено законом. Договір на туристичне обслуговування укладається в письмовій чи електронній формі відповідно до закону.

Туроператор або турагент вправі відмовитися від виконання договору лише за умови повного відшкодування замовникові збитків, підтверджених у встановленому порядку та заподіяних внаслідок розірвання договору, крім випадку, коли це відбулося з вини туриста (частина восьма статті 20 Закону України "Про туризм").

Відповідно до ч. 9 ст. 20 Закону України "Про туризм" туроператор або турагент вправі відмовитися від виконання договору лише за умови повного відшкодування замовникові збитків, підтверджених у встановленому порядку та заподіяних внаслідок розірвання договору, крім випадку, якщо це відбулося з вини туриста.

Згідно з ч. 10 ст. 20 Закону України "Про туризм" турист вправі відмовитися від виконання договору на туристичне обслуговування до початку туристичної подорожі за умови відшкодування туроператору (турагенту) фактично здійснених ним документально підтверджених витрат, пов`язаних із відмовою.

Як передбачено ч. 12 ст. 20 Закону України "Про туризм" туроператор несе перед туристом відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування, крім випадків, якщо: невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося з вини третіх осіб, не пов`язаних з наданням послуг, зазначених у цьому договорі, та жодна із сторін про їх настання не знала і не могла знати заздалегідь.

У статті 23 Закону України "Про туризм" визначено, що ваучер форма письмового договору на туристичне або на екскурсійне обслуговування, яка може використовуватися відповідно до цього Закону.

Статтею 33 Закону України "Про туризм" передбачено, що суб`єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, що завдало шкоду, зобов`язаний відшкодувати туристу збитки у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до частин першої, другої статті 32 Закону України "Про туризм" за неналежне виконання своїх зобов`язань туроператор, турагент, інші суб`єкти туристичної діяльності несуть майнову та іншу відповідальність, визначену в договорі відповідно до чинного законодавства. Розмір майнової відповідальності туроператора, турагента чи іншого суб`єкта туристичної діяльності не може перевищувати фактично завданих замовнику збитків з їх вини.

Згідно із ч. 1 ст. 236 Цивільного кодексу України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 295 Господарського кодексу України комерційне посередництво (агентська діяльність) є підприємницькою діяльністю, що полягає в наданні комерційним агентом послуг суб`єктам господарювання при здійсненні ними господарської діяльності шляхом посередництва від імені, в інтересах, під контролем і за рахунок суб`єкта, якого він представляє. Комерційним агентом може бути суб`єкт господарювання (громадянин або юридична особа), який за повноваженням, основаним на агентському договорі, здійснює комерційне посередництво.

У відповідності до ст. 305 Господарського кодексу України відносини, що виникають при здійсненні комерційного посередництва (агентської діяльності) у сфері господарювання, регулюються цим Кодексом, іншими прийнятими відповідно до нього нормативно-правовими актами, що визначають особливості комерційного посередництва в окремих галузях господарювання. У частині, не врегульованій нормативно-правовими актами, зазначеними у цій статті, до агентських відносин можуть застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України, якими регулюються відносини доручення.

Відповідно до ст. 239 Цивільного кодексу України правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє.

Як встановлено судом, 27.08.2019 ТОВ "Музенідіс Тревел ", від імені та за дорученням якого на підставі Агентського договору на реалізацію туристичного продукту № АДТА/18-КІУ.01416 від 13.12.2018 діє фізична особа-підприємець Потолокова Ганна Олександрівна, як турагент, та Ловчинською Л.А., як замовником, укладено договір на туристичне обслуговування № M3T/18-309669, за яким турагент зобов`язувався надати Ловчинській Л.А. туристичні послуги за заявкою № CER30050AG за маршрутом Київ-Іракліон-Київ з 30.05.2020 по 12.06.2020.

Станом на травень-червень 2020 року перетин державного кордону України з туристичними цілями громадянами України був обмежений, перевезення пасажирів залізничним транспортом в усіх видах внутрішнього сполучення припинено, а тому туристичне обслуговування у зазначеному у договорі від 27.08.2019 № M3T/18-309669 напрямку було неможливим.

Згідно з додатком № 1 до договору в новій редакції строк надання турпродукту становив з 29.05.2021 по 12.06.2021.

Судом встановлено, що турпродукт, визначений у додатку 1 до договору від 27.08.2019 № M3T/18-309669 у новій редакції Ловчинською Л.А. не отриманий, а оплачені грошові кошти туроператором не повернуті.

У той же час, боржник має ліцензію на надання туристичних послуг та відповідно до Агентського договору є компанією на території України, яка діє від імені та в інтересах Туристичних компаній MOUZENIDIS TRAVEL S.A. MOUZENIDIS TRAVEL CYPRUS LTD, MOUZENIDIS TRAVEL TBILISI LTD, тобто агентський договір є формою підтвердження повноважень компанії.

Відтак, боржник здійснює діяльність за дорученням, від імені, під контролем і за рахунок грецької компанії, у зв`язку з чим саме боржник несе зобов`язання за договором на туристичне обслуговування перед ОСОБА_1 .

Матеріали справи не містять доказів виконання прийнятих боржником зобов`язань за договором на туристичне обслуговування від 27.08.2019 № M3T/18-309669 по наданню сформованого турпродукту на суму перерахованих ОСОБА_1 грошових коштів у сумі 29 900,00 грн.

При цьому, судом ураховано, що 02.09.2021 ФОП Потолокова Г.О. повернула відповідно до виписки з банківського рахунку Ловчинської Л.А. кошти в розмірі 1 248, 00 грн., що становили комісійну винагороду ФОП Потолокової Г.О.

За змістом статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України "Про захист прав споживачів" споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим.

Згідно з ч. 2 ст. 10 Закону України "Про захист прав споживачів" якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк - розірвати договір і вимагати відшкодування збитків.

Відповідно до частини першої статті 906 ЦК України збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом.

У статті 25 Закону України "Про туризм" встановлено, що туристи мають право на відшкодування матеріальних і моральних збитків у разі невиконання або неналежного виконання умов договору.

За правилом ч. 11 ст. 20 Закону України "Про туризм" туроператор несе перед туристом відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування.

Тобто, згідно із наведеною нормою закону саме туроператор несе відповідальність перед туристом за невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 січня 2021 року у справі № 569/16256/19 (провадження № 61-9034св20), від 30 серпня 2021 року у справі № 559/1604/18 (провадження № 61-782св20).

Таким чином, враховуючи, що боржник, діючи в особі туроператора, порушив умови договору на туристичне обслуговування від 27.08.2019 № M3T/18-309669, не надав передбачені послуги та не повернув ОСОБА_1 повну суму сплачених коштів за замовлені туристичні послуги згідно договору, суд дійшов висновку, що вимоги останньої у сумі 28 652,00 грн. є обґрунтованими.

Щодо вимог про відшкодування моральної шкоди в розмірі 25 000,00 грн., суд дійшов висновку про наступне.

Згідно із Глобальним етичним кодексом туризму, туристичну діяльність необхідно здійснювати в гармонії із специфічними особливостями і традиціями приймаючих регіонів і країн, дотримуючись при цьому їх законів, звичаїв і традицій.

Відповідно до частин 1-3 статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

За змістом частини четвертої статті 23 ЦК України при визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

З огляду на те, що «розумність» і «справедливість» є оціночними поняттями, суди, насамперед першої та апеляційної інстанцій, які заслуховують сторін та встановлюють фактичні обставини справи, мають широкий діапазон розсуду під час визначення розумного та справедливого (співмірного) розміру відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Обов`язковими підставами відшкодування моральної шкоди є наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні.

Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

У той же час, позивачем не доведено жодними належними та допустимими доказами завдання відповідачем моральної шкоди, яка призвела до погіршення або позбавлення можливості реалізації позивачем своїх звичок і бажань, обмеження дозвілля та добробуту, інших негативних наслідків морального характеру.

Ураховуючи те, що вимоги в цій частині не обґрунтовані належним чином та не доведені жодними доказами, суд дійшов висновку у визнанні вимог на суму 25 000,00 грн. відмовити.

За наведених обставин, суд дійшов висновку про визнання ОСОБА_1 кредитором боржника на суму 28 652,00 грн. з віднесенням до вимог четвертої черги.

Крім того заявником заявлено судові витрати на правову допомогук у розмірі 13600,00грн., які підтверджені копією договору №24 від 02.09.2022, додатковою угодою від 20.10.2022, актом-рахунком №24/2 від 24.10.2022, дублікатами квитанцій від 07.09.2022 №2093 та від 08.09.2022.

Згідно зі статтею 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин 1-3 статті 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Застосування відповідних положень статті 124 ГПК України належить до дискреційних повноважень суду та вирішується ним у кожному конкретному випадку з урахуванням встановлених обставин кожної справи, а також інших чинників. При цьому, аналіз частини другої статті 124 ГПК України свідчить про те, що у разі неподання попереднього розрахунку у суду є право, а не обов`язок відмовити у відшкодуванні відповідних судових витрат. Тобто неподання стороною попереднього розрахунку судових витрат не є безумовною підставою для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат.

Близькі за змістом висновки застосування частини 2 статті 124 ГПК України містяться у постановах Верховного Суду від 12.12.2019 у справі №922/1897/18, від 24.12.2019 у справі №909/359/19, від 13.02.2020 у справі №911/2686/18, від 19.02.2020 у справі №910/16223/18, від 21.05.2020 у справі №922/2167/19, від 10.12.2020 у справі №922/3812/19, від 25.03.2021 у справі № 905/717/20.

За положеннями частини 8 статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Поряд з вищеописаною заборгованістю, визнанню також підлягають судові витрати кредитора у розмірі 13 600,00 грн. з віднесенням до вимог першої черги.

Решта вимог ОСОБА_1 на суму 25 000,00 грн. не обґрунтована, відтак задоволенню не підлягає.

ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою кредитора боржника на суму 1 323 315,46 грн.

Вимоги заяви обґрунтовані тим, що 27.11.2019 між ОСОБА_2 (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Музенідіс Тревел Україна» (туроператор), від імені та в інтересах якого діяло ТОВ «ХОТТУР УКРАЇНА» на підставі агентського договору з ТОВ «Музенідіс Україна» (№ АДТА/18- KIV.00814 від 13.06.2018), на підставі субагентського Договору № 40 від 08.07.2016 між ТОВ «ХОТТУР УКРАЇНА» та ФОП Шевчук О.Є. (далі - турагент) укладено Договір на туристичне обслуговування № EVI05070A9.

За умовами Договору туроператор через турагента зобов`язується забезпечити надання комплексу туристичних послуг (надалі Туристичний продукт/Турпродукт), а замовник зобов`язується на умовах даного Договору прийняти та оплатити його (п. 1.2 Договору).

Пунктом 2.6 Договору визначена загальна вартість туристичного продукту у розмірі 49 997,40 грн, що складає еквівалент 1811 Євро 50 центів (прайсова вартість тур продукту) за комерційним курсом Туроператора, який наведений на сайті http://www.mouzenidis.ua. Комерційний Курс Туроператора на дату підписання Договору складав: 1 ЄВРО - 27 грн 70 коп.

На виконання умов Договору 28.11.2019 ОСОБА_2 сплачено ФОП Шевчук Оксані Євгенівні 12 500 грн. (еквівалент 452,89 євро), що підтверджуються квитанцією 0.0..1 від 28.11.2019 та 34 348,24 грн. (еквівалент 1244,48 евро), що підтверджуються розрахунковою квитанцією серія АААА №EVI05070A9-l, виданою ФОП Шевчук Оксана Євгенівна.

29.11.2019 ФОП Шевчук Оксана Євгенівна перерахувала грошові кошти у розмірі 46 484,24 грн. на рахунок ТОВ «ХОТТУР НАМБЕР ТУ», що підтверджується платіжним дорученням № 1093 із призначенням платежу EVI05070A9; за тур.послуги зг. pax.No Х2-10037 від 28.11.19 р. без пдв.

У свою чергу, ТОВ «ХОТТУР НАМБЕР ТУ» перераховано 29.11.2019 на рахунок ТОВ «Музенідіс Тревел Україна» згідно з платіжним дорученням № Х2-0014458 грошові кошти в сумі 46 340,40 грн. із призначення платежу: За тур. послуги зг. заявки EVI05070A9. Без ПДВ.

16.12.2019 ОСОБА_2 сплачено решту суми по Договору у розмірі 3149,16 грн. (еквівалент 114,13 евро), що підтверджується квитанцією серія АААА №EVI05070A9-2 виданою ФОП Шевчук Оксана Євгенівна.

Таким чином, станом на 16.12.2019 ОСОБА_2 сплачено за Договором від 27.11.2019 № EVI05070A9 грошові кошти в сумі 49 997,40 грн.

Додатком 1 до Договору визначено, що країна перебування під час надання туристичних послуг: Греція, дата початку туру 05.07.2020.

Листом № 135 від 02.09.2021 ТОВ «Музенідіс Тревел Україна» повідомило ТОВ «ХОТТУР НАМБЕР ТУ» про неможливість виконання взятих на себе зобов`язань за Договором у зв`язку з тим, що компанією Mouzenidis Travel А.Е. тимчасово, припинено прийом і обслуговування туристів на території Греції на невизначений термін.

Отже, ОСОБА_2 у заяві кредитора просила визнати її вимоги до боржника на суму 1 323 315,46 грн., з яких: 49 997,40 грн. - основний борг, 18 957,90 грн. - інфляційні втрати, 3 425,21 грн. - три проценти річних, 1 250 934,95 грн. - пеня.

У повідомленні арбітражного керуючого вимоги ОСОБА_2 визнані частково, в межах строку нарахування штрафних санкцій та спеціальної позовної давності, а саме визнано: 548 971,45 грн. пені, 49 997,40 грн. основного боргу, 18 957,90 грн. інфляційних втрат, 3 425,21 грн. трьох процентів річних.

У частині першій статті 901 ЦК України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі статтею 902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Згідно зі статтею 5 Закону України "Про туризм" туристичні оператори юридичні особи, створені згідно із законодавством України, для яких виключною діяльністю є організація та забезпечення створення туристичного продукту, реалізація та надання туристичних послуг, а також посередницька діяльність із надання характерних та супутніх послуг і які в установленому порядку отримали ліцензію на туроператорську діяльність.

Відповідно до частин першої-третьої статті 20 Закону України "Про туризм" за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, який укладає договір безпосередньо або через турагента) зобов`язується надати за замовленням іншої сторони (туриста) комплекс туристичних послуг (туристичний продукт), а турист зобов`язується оплатити його. До договору на туристичне обслуговування застосовуються загальні положення договору про надання послуг, якщо інше не передбачено законом. Договір на туристичне обслуговування укладається в письмовій чи електронній формі відповідно до закону.

Туроператор або турагент вправі відмовитися від виконання договору лише за умови повного відшкодування замовникові збитків, підтверджених у встановленому порядку та заподіяних внаслідок розірвання договору, крім випадку, коли це відбулося з вини туриста (частина восьма статті 20 Закону України "Про туризм").

Відповідно до ч. 9 ст. 20 Закону України "Про туризм" туроператор або турагент вправі відмовитися від виконання договору лише за умови повного відшкодування замовникові збитків, підтверджених у встановленому порядку та заподіяних внаслідок розірвання договору, крім випадку, якщо це відбулося з вини туриста.

Згідно з ч. 10 ст. 20 Закону України "Про туризм" турист вправі відмовитися від виконання договору на туристичне обслуговування до початку туристичної подорожі за умови відшкодування туроператору (турагенту) фактично здійснених ним документально підтверджених витрат, пов`язаних із відмовою.

Як передбачено ч. 12 ст. 20 Закону України "Про туризм" туроператор несе перед туристом відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування, крім випадків, якщо: невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося з вини третіх осіб, не пов`язаних з наданням послуг, зазначених у цьому договорі, та жодна із сторін про їх настання не знала і не могла знати заздалегідь.

У статті 23 Закону України "Про туризм" визначено, що ваучер форма письмового договору на туристичне або на екскурсійне обслуговування, яка може використовуватися відповідно до цього Закону.

Статтею 33 Закону України "Про туризм" передбачено, що суб`єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, що завдало шкоду, зобов`язаний відшкодувати туристу збитки у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до частин першої, другої статті 32 Закону України "Про туризм" за неналежне виконання своїх зобов`язань туроператор, турагент, інші суб`єкти туристичної діяльності несуть майнову та іншу відповідальність, визначену в договорі відповідно до чинного законодавства. Розмір майнової відповідальності туроператора, турагента чи іншого суб`єкта туристичної діяльності не може перевищувати фактично завданих замовнику збитків з їх вини.

Згідно із ч. 1 ст. 236 Цивільного кодексу України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 295 Господарського кодексу України комерційне посередництво (агентська діяльність) є підприємницькою діяльністю, що полягає в наданні комерційним агентом послуг суб`єктам господарювання при здійсненні ними господарської діяльності шляхом посередництва від імені, в інтересах, під контролем і за рахунок суб`єкта, якого він представляє. Комерційним агентом може бути суб`єкт господарювання (громадянин або юридична особа), який за повноваженням, основаним на агентському договорі, здійснює комерційне посередництво.

У відповідності до ст. 305 Господарського кодексу України відносини, що виникають при здійсненні комерційного посередництва (агентської діяльності) у сфері господарювання, регулюються цим Кодексом, іншими прийнятими відповідно до нього нормативно-правовими актами, що визначають особливості комерційного посередництва в окремих галузях господарювання. У частині, не врегульованій нормативно-правовими актами, зазначеними у цій статті, до агентських відносин можуть застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України, якими регулюються відносини доручення.

Відповідно до ст. 239 Цивільного кодексу України правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє.

Як встановлено судом, 27.11.2019 між ОСОБА_2 (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Музенідіс Тревел Україна» (туроператор), від імені та в інтересах якого діяло ТОВ «ХОТТУР УКРАЇНА» на підставі агентського договору з ТОВ «Музенідіс Україна» (№ АДТА/18- KIV.00814 від 13.06.2018), на підставі субагентського Договору № 40 від 08.07.2016 між ТОВ «ХОТТУР УКРАЇНА» та ФОП Шевчук О.Є. (далі - турагент) укладено Договір на туристичне обслуговування № EVI05070A9.

За умовами даного договору від 27.11.2019 № EVI05070A9 турагент зобов`язувався надати ОСОБА_2 туристичні послуги на суму 49 997,40 грн. до Греції, дата початку туру 05.07.2020.

Станом на липень 2020 року перетин державного кордону України з туристичними цілями громадянами України був обмежений, перевезення пасажирів залізничним транспортом в усіх видах внутрішнього сполучення припинено, а тому туристичне обслуговування у зазначеному у договорі від 27.11.2019 № EVI05070A9 напрямку було неможливим.

У той же час, боржник має ліцензію на надання туристичних послуг та відповідно до Агентського договору є компанією на території України, яка діє від імені та в інтересах Туристичних компаній MOUZENIDIS TRAVEL S.A. MOUZENIDIS TRAVEL CYPRUS LTD, MOUZENIDIS TRAVEL TBILISI LTD, тобто агентський договір є формою підтвердження повноважень компанії.

Відтак, боржник здійснює діяльність за дорученням, від імені, під контролем і за рахунок грецької компанії, у зв`язку з чим саме боржник несе зобов`язання за договором на туристичне обслуговування перед ОСОБА_2 .

Матеріали справи не містять доказів виконання прийнятих боржником зобов`язань за договором на туристичне обслуговування від 27.11.2019 № EVI05070A9 по наданню сформованого турпродукту на суму перерахованих ОСОБА_2 грошових коштів у сумі 49 997,40 грн.

За змістом статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України "Про захист прав споживачів" споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим.

Згідно з ч. 2 ст. 10 Закону України "Про захист прав споживачів" якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк - розірвати договір і вимагати відшкодування збитків.

Відповідно до частини першої статті 906 ЦК України збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом.

У статті 25 Закону України "Про туризм" встановлено, що туристи мають право на відшкодування матеріальних і моральних збитків у разі невиконання або неналежного виконання умов договору.

За правилом ч. 11 ст. 20 Закону України "Про туризм" туроператор несе перед туристом відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування.

Тобто, згідно із наведеною нормою закону саме туроператор несе відповідальність перед туристом за невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 січня 2021 року у справі № 569/16256/19 (провадження № 61-9034св20), від 30 серпня 2021 року у справі № 559/1604/18 (провадження № 61-782св20).

Таким чином, враховуючи, що боржник, діючи в особі туроператора, порушив умови договору на туристичне обслуговування від 27.11.2019 № EVI05070A9, не надав передбачені послуги та не повернув ОСОБА_2 повну суму сплачених коштів за замовлені туристичні послуги згідно договору, суд дійшов висновку, що вимоги останньої в сумі 49 997,40 грн. є обґрунтованими.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений за договором або законом.

За арифметичним перерахунком суду, нараховані на суму боргу 49 997,40 грн. за період з 06.07.2020 по 17.10.2022 інфляційні втрати в розмірі 18 957,90 грн. та три проценти річних у сумі 3 425,21 грн. підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч.5 ст. 10 ЗУ "Про захист прав споживачів" у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством.

Верховний Суд у постанові від 30.08.2021 у справі №559/1604/18 дійшов висновку, що до правовідносин про надання туристичних послуг слід застосовувати розмір пені, передбачений в частині п`ятій статті 10 Закону України Про захист прав споживачів.

Водночас, перевіривши розрахунок пені, суд вважає за необхідне наголосити на положеннях статті 258 ЦК України, які передбачають застосування спеціальної позовної давності в один рік до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Згідно з частиною 3 статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Так, про необхідність застосування строку спеціальної позовної давності наголошував арбітражний керуючий у повідомленні про розгляд вимог ОСОБА_2 .

Отже, здійснивши арифметичний перерахунок пені за період з 17.10.2021 по 17.10.2022, суд дійшов висновку про визнання відповідних вимог у сумі 548 971,45 грн.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку про визнання ОСОБА_2 кредитором боржника на суму 621 351,96 грн., з яких 72 380,51 грн. - вимоги четвертої черги, 548 971,45 грн. - вимоги шостої черги.

У визнанні кредитором боржника на суму 701 963,50 грн. слід відмовити.

Керуючись ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст. 232,234 Господарського процедур банкрутства, суд

УХВАЛИВ:

1.Визнати ОСОБА_1 з грошовими вимогами до боржника на суму 42 252,00грн., з яких 13 600,00грн.-вимоги першої черги, 28 652,00грн.-вимоги четвертої черги.

2. Визнати ОСОБА_2 з грошовими вимогами до боржника на суму 621 351,96грн., з яких 72 380,51грн.-вимоги четвертої черги, 548 971,45грн.-вимоги шостої черги.

3. Зобов`язати ліквідатора внести відповідні відомості до реєстру вимог кредиторів боржника.

4. Відмовити ОСОБА_1 у визнанні кредитором на суму 25 000,00грн.

5. Відмовити ОСОБА_2 у визнанні кредитором на суму 701 963,50грн.

6. Копію ухвали направити ліквідатора та визнаним кредиторм.

Ухвала набирає законної сили в порядку ч.ч. 4, 5 ст.9 Кодексу України з процедур банкрутства та може бути оскаржена. Оскарження ухвали не зупиняє провадження у справі про банкрутство.

Повний текст ухвали складено 21.12.2022

Суддя Д.В. Мандичев