СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2022 року м. Харків Справа № 917/389/22

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Пуль О.А., суддя Білоусова Я.О. , суддя Тарасова І.В.;

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) сторін у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради (вх.№1074П/2) на рішення господарського суду господарського суду Полтавської області від 03.08.2022 у справі №917/389/22 (повний текст рішення складено 03.08.2022 суддею Мацко О.С. у приміщенні господарського суду Полтавської області)

за позовом фізичної особи - підприємця Суховерхова Юрія Анатолійовича, м.Полтава,

до Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради, м.Полтава,

про стягнення 240491,58 грн, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2022 року ФОП Суховерхов Ю.А. звернувся до господарського суду Полтавської області з позовною заявою до Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради про стягнення 240491,58 грн заборгованості за договором на розробку проектної документації №4 від 27.03.2020.

Позов обґрунтований тим, що відповідач не здійснив оплату за договором на розробку проектної документації №4 від 27.03.2020, чим порушив умови господарського зобов`язання, встановлені зазначеним договором та законом.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 03.08.2022 у справі №917/389/22 позовні вимоги задоволено. Стягнуто з Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради на користь фізичної особи-підприємця Суховерхова Юрія Анатолійовича 240491,58 грн заборгованості за договором на розробку проектної документації №4 від 27.03.2020, 2481,00 грн судового збору; 3500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Приймаючи оскаржуване рішення, господарський суд виходив з того, що виконання позивачем робіт за договором підряду підтверджується актом №4 здачі-приймання виконаних проектних, вишукувальних та додаткових робіт за договором №4 від 27.03.2020, складеного 02.07.2021, підписаного сторонами, оригінал якого досліджено господарським судом. Матеріали справи не містять доказів того, що замовник заявляв підряднику про наявні відступи від умов договору або про недоліки робіт. Натомість у акті №4 від 02.07.2021 замовник підтвердив, що виконані позивачем роботи відповідають умовам договору, в належному порядку оформлені та прийняті замовником; сторони претензій одна до одної не мають; належить до сплати 240491,58 грн. Замовник підписав акт №4 від 02.07.2021 здачі-приймання виконаних проектних, вишукувальних та додаткових робіт за договором №4 від 27.03.2020 без зауважень та посвідчив його гербовою печаткою. Отже, замовник прийняв роботи без зауважень. У матеріалах справи відсутні докази, зокрема, вирок у кримінальній справі, у підтвердження того, що до акту №4 від 02.07.2021 внесено завідомо неправдиві дані, чи докази про те, що вказаний акт є сфальсифікованим. Гсподарський суд зазначив, що за умовами договору та нормами ст.854 Цивільного кодексу України не складення сторонами проміжних актів виконання окремих етапів робіт не звільняє замовника від оплати за кінцевим актом здачі-приймання робіт. Разом з тим, відповідач не надав суду доказів направлення позивачу повідомлення про недоліки робіт після їх прийняття та доказів звернення до позивача з вимогою виправити недоліки на підставі ст.852 Цивільного кодексу України, а також доказів відмови від договору у порядку частини 2 ст.849 Цивільного кодексу України в зв`язку з невиконанням роботи позивачем умов договору. Господарський суд дійшов висновку про те, що відповідач не довів належними доказами те, що предмет договору підряду до здачі його замовникові був випадково знищений, натомість у акті №4 від 02.07.2021 відповідач підтвердив, що виконані роботи відповідають умовам договору, в належному порядку оформлені та прийняті замовником. Посилання відповідача на те, що у нього відсутня проектно-кошторисна документація, після підписання керівником відповідача акту про прийняття виконаних робіт, господарський суд визнав таким, що не є підставою для непроведення розрахунку за прийняту роботу. Відповідач не надав суду доказів звернення до позивача з проханням надати примірник документації у зв`язку з її втратою чи відсутністю з інших причин.Твердження відповідача про те, що акт датований 02.07.2021, тобто на цю дату повинні бути виконані всі роботи, проте надалі сторони уклали додаткову угоду №2 від 13.09.2021, що ставить під сумнів факт виконання робіт у дату акту, господарський суд визнав необґрунтованими, оскільки договором не заборонено дострокове виконання робіт. З урахуванням принципу вірогідності, господарський суд дійшов висновку про те, що надані позивачем докази є більш вірогідними в підтвердження обставин виконання робіт відповідно до пунктів 3, 4 частини 4 ст.238 Господарського процесуального кодексу України, а заперечення відповідача на належних доказах не ґрунтуються. Господарський суд також зазначає, що відсутність бюджетного фінансування не є підставою для звільнення від оплати прийнятих замовником робіт. Дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість та задоволення позовних вимог про стягнення 240491,58 грн основного боргу за виконані роботи за договором підряду.

Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради з рішенням господарського суду не погодилось та звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Полтавської області від 03.08.2022 у справі №917/389/22 скасувати. Відмовити у задоволенні позову. Стягнути з позивача на користь відповідача судові витрати.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги заявник зазначає, що господарський суд неправильно встановив обставини справи, не надав належну оцінку доказам, які були подані сторонами, залишивши поза увагою доводи відповідача, які були формально досліджені та відхилені судом без належної оцінки та обґрунтування. Апелянт зазначає, що акт здачі-приймання проектних, вишукувальних та додаткових робіт від 02.07.2021 підписаний попереднім керівником відповідача Сінельніком С.В., якого звільнено з займаної посади у липні 2021 року. Апелянт стверджує, що у нього відсутні оригінал акту, на які посилається позивач у позовній заяві, та відсутня проектно-кошторисна документація, за яку позивач вимагає сплатити кошти. Такі оригінали документів також не були надані позивачем і на адресу відповідача, хоча останньому повідомлялось про відсутність в управлінні проектно-кошторисної документації, звіту вишукувальних і додаткових робіт. Відповідач не визнає як факт виконання робіт позивачем, так і факт складання документів, оскільки вони відсутні в управлінні, зазначений факт встановлено за результатами проведення інвентаризації у 2021 році його працівниками. Крім того, копія акту відповідно до вимог законодавства не є первинним документом бухгалтерського обліку, тому не є підставою для здійснення оплати Держказначейством України за відсутності оригіналу документів, тому управління фактично не може провести розрахунки з позивачем. Також неможливо ідентифікувати достовірність підпису, що міститься на копії акту з підписом колишнього начальника управління Сінельнікова С.В. за умови відсутності головних доказів виконання робіт, а саме, проектно-кошторисної документації. Тому у 2021 році управління звернулося до правоохоронних органів з відповідним зверненням щодо встановлення достовірності та законності наданих до управління копій актів. Позивачем не надано доказів направлення жодного звернення (листа) до управління у 2021 році щодо передачі вказаних актів. Також господарський суд відмовив у задоволенні клопотання про витребування у позивача проектно-кошторисної документації, звіту вишукувальних та додаткових робіт, яка і є підставою для здійснення розрахунків за договором. Крім того, на думку відповідача, господарський суд необґрунтовано обмежив доступ відповідачу до правосуддя та не провів розгляд справи в загальному провадженні із викликом сторін, хоча у відзиві на позовну заяву повідомив, що відповідач не має права заявити позов про недійсність акту здачі-приймання виконаних проектних, вишукувальних і додаткових робіт, але у зв`язку з сумнівом у справжності та достовірності наданих позивачем документів, вважає необхідним дослідити у судовому засіданні оригінали документів та призначити у справі проведення експертиз, а також отримати пояснення колишнього головного бухгалтера установи Ю.Рижій, тому просив проводити судовий розгляд за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 18.10.2022 поновлено Управлінню житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради строк на подання апеляційної скарги. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради (вх.№1074П/2) на рішення господарського суду Полтавської області від 03.08.2022 у справі №917/389/22 та ухвалено здійснити її розгляд у порядку письмового провадження без виклику та повідомлення учасників справи. Встановлено строк учасникам справи для подання відзиву на апеляційну скаргу чи інших заяв та клопотань у справі №917/389/22 протягом 10 днів з дня отримання ухвали про відкриття апеляційного провадження. Відзив, письмові заяви та клопотання можуть бути надіслані на офіційну адресу електронної пошти суду () з засвідченням електронним цифровим підписом уповноваженої особи. Учасникам судового процесу необхідно повідомити суд про їх номери телефонів і факсів, адресу електронної пошти або інші засоби зв`язку, зокрема, мобільного (за їх наявності), які можуть бути використані для повідомлень. Запропоновано учасникам справи для прискорення документообігу в межах цієї справи, надсилати їх з використанням програми "Електронний суд". Приймання та реєстрація процесуальних документів, надісланих учасниками судового процесу, здійснюється лише з офіційних електронних адрес (Електронних кабінетів), які мають бути створені в Електронному суді, розміщеному за посиланням: https://cabinet.court.gov.ua

01.11.2022 від позивача до суду надійшов відзив (вх.№6632) на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що посилання відповідача на звільнення попереднього керівника після дати підписання актів здачі-приймання виконаних робіт не заслуговують на увагу, оскільки зі змісту апеляційної скарги убачається, що дана посадова особа на час підписання актів була уповноважена це здійснювати, тому відповідач і уникає зазначити точну дату звільнення. Відсутність у відповідача оригіналів акту та проектно-кошторисної документації свідчить про неналежну організацію роботи управління та виконання деякими посадовцями своїх функціональних обов`язків на неналежному рівні. Відповідач жодного разу не звертався до ФОП Суховерхова Ю.А. про надання йому копій документів. При цьому відповідач свідомо ігнорує доводи та надані докази щодо наявності відповідної заборгованості, а саме, акт ревізії Управління Пвнічно-Східного офісу Держаудитслужби Полтавської області від 21.12.2021 №201617/22/29, яким зафіксовано факт здійснення господарських операцій та виконання свого зобов`язання зі сторони позивача в повному обсязі і, відповідно, наявності заборгованості з оплати. Доводи відповідача є суперечливими, оскільки відповідач то вважає акт виконаних робіт первинним бухгалтерським документом, то ні, також не зазначає в чому саме полягають недоліки акту і чи вони є. Головним аргументом відповідача є нібито відсутність документів в управлінні, але посадовими особами відповідача з 21.12.2021 (дата акту ревізії, в якому зафіксовано ці договори) не вжито жодних дій щодо відновлення, отримання дублікатів необхідних документів або щодо спростування (розірвання договору, проведення експертизи тощо) наявних у позивача документів. Позивач просить рішення господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Одночасно позивач заявляє про понесені витрати на правничу допомогу у зв`язку з апеляційним розглядом справи в сумі 2500,00 грн та просить стягнути їх за рахунок відповідача.

До відзиву на апеляційну скаргу надає копії: додаткової угоди №1 від 21.092021, акту виконаних робіт від 24.10.2022, квитанції про сплату гонорару від 24.10.2022 та ордер ВІ №1109157 від 21.09.2022.

08.11.2022 від відповідача до суду надійшло повідомлення (вх.№6877 ел. 6986) про отримання ухвали Східного апеляційного господарського суду від 18.10.2022 про відкриття апеляційного провадження у даній справі.

Таким чином, сторони належним чином повідомлені про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі та відзиві на неї доводи та вимоги учасників справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду виходить з такого.

07.03.2020 між фізичною особою-підприємцем Суховерховим Юрієм Анатолійовичем та Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради укладений договір №4 на розробку проектної документації на об`єкт: "Капітальний ремонт вулиці Глущенка у місті Полтава" (а.с.8-13, том 1).

Відповідно до пункту 1.1 договору замовник (Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради) доручає, а підрядник (ФОП Суховерхов Ю.А.) зобов`язується відповідно до діючих державно-будівельних норм та державних стандартів України, законодавчих та нормативно-правових актів розробити проектну документацію на об`єкт: "Капітальний ремонт вулиці Глущенка у місті Полтава", відповідно до вимог чинного законодавства.

Згідно з пунктом 2.1 договору загальна ціна договору згідно зі зведеним кошторисом та договірної ціни складає: 124426,32 грн, у тому числі ЄП 5%: 6221,32 грн.

У пункті 2.2 договору вказано, що договірна ціна може бути уточнена.

Згідно з пунктом 2.3 договору за розробку проектної документації замовник перерахує кошти підряднику на підставі акту (-ів) здачі-приймання виконаних робіт з розробки проектної документації, рахунку (-ів).

Відповідно до пункту 2.4 договору розрахунки проводяться у безготівковій формі із застосуванням платіжного доручення.

Згідно з пунктом 2.7 договору вартість проектних робіт уточняється, виходячи з вартості будівництва за підсумком глав 1-9, графа 4 зведеного кошторисного розрахунку в складі проектної документації, яка є предметом цього договору та такі зміни оформлюються додатковою угодою, в такому випадку коефіцієнт договірної ціни не може бути змінений в сторону збільшення/зменшення та проводиться у відповідність до коефіцієнта договірної ціни, передбаченого цим договором.

У пункті 2.9 договору сторонни погодили, що замовник сплачує підрядникові за виконані роботи по мірі фінансування з бюджету. Бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, що передбачається згідно з частиною 1 ст.23 Бюджетного кодексу України. Після фактичного затвердження кошторису чи внесення змін до нього суму бюджетних зобов`язань за договором може бути скориговано. Зобов`язання замовника, за цим договором виникають у разі наявності та виключно в межах затверджених бюджетних, призначень, виділених бюджетних асигнувань та фактично отриманих бюджетних коштів, а оплата здійснюється в межах виділених бюджетних асигнувань та фактичного надходження бюджетних коштів.

Згідно з пунктом 4.1 договору по завершенню робіт з розробки проектної документації підрядник передає замовнику проектну документацію та акт здачі-приймання виконаних робіт з розробки проектної продукції, рахунок.

Проектна документація видається замовнику в чотирьох паперових примірниках (пункт 4.2 договору).

Відповідно до пункту 4.3 договору роботи (їх етапи) вважаються виконаними підрядником та прийнятими замовником з моменту підписання замовником відповідного акту здачі-приймання виконаних робіт. По кожному етапу робіт складається відповідний акт приймання виконаних робіт.

У пункті 4.4 договору зазначено, що замовник протягом 10-ти днів з дня отримання проектної документації, за відсутності зауважень зі сторони замовника, повинен підписати акт здачі-приймання виконаних робіт з розробки проектної документації та здійснити оплату за виконані роботи.

Згідно з пунктом 5.2 договору строк закінчення робіт - 30.12.2020. У пункті 5.3 договору вказано, що термін закінчення робіт може бути перенесений за згодою сторін.

Строк дії договору - по 30.12.2020, а у частині розрахунків - до повного виконання сторонами передбачених договором зобов`язань (пункт 12.1 договору).

Додатковою угодою №1 від 24.12.2020 (а.с.17-18, том 1) сторони внесли зміни у пункт 2.1, пункт 5.2, пункт 12.1 договору, зокрема:

- визначили договірну вартість робіт у сумі 240491,58 грн, у тому числі ЄП 5%: 12024,58 грн. Сума фінансування у 2020 році 0,00 грн, сума фінансування у 2021 році 240491,58 грн;

- продовжили термін закінчення робіт 08.10.2021;

- продовжили строк дії договору до 08.10.2021, а у частині розрахунків - до повного виконання сторонами передбачених договором зобов`язань; а також виклали у новій редакції додатки №1, №2 №3 та №4 до договору.

Додатковою угодою №2 від 13.09.2021 (а.с.23, том 1) сторони внесли зміни у пункт 5.2., пункт 12.1 договору, зокрема, узгодили строк закінчення робіт - 31.12.2021 та строк дії договору - до 31.12.2021, а також виклали у новій редакції додатки до договору.

В акті здачі-приймання виконаних робіт №4 від 02.07.2021 вказано, що виконані роботи відповідають умовам договору, в належному порядку оформлені та прийняті замовником. Сторони претензій одна до одної не мають. Загальна вартість складає 240491,58 грн, у тому числі ЄП 5%: 12024,58 грн. Отримано авансовий платіж - 0. Акт підписаний сторонами (а.с.26, том 1).

Позивачем направлено супровідним листом відповідачу вимогу про оплату виконаної роботи, до якої додано копію договору №4 від 27.03.2020, копію акту здачі-приймання виконаних робіт №4 від 02.07.2021 та примірник рахунку-фактури №4. Факт направлення даного листа підтверджується описом вкладення у лист-експрес від 23.12.2021 (а.с. 27, 28, том 1).

Позивач зазначає, що Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради не здійснено оплату вартості виконаних робіт на суму 240491,58 грн за договором на розробку проектної документації №4 від 27.03.2020, у зв`язку з чим він звернувся до суду про стягнення з відповідача коштів у зазначеному розмірі.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції виходить з такого.

Відповідно до ст.837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Частиною 1 ст.887 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов`язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити їх.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 889 Цивільного кодексу України замовник зобов`язаний, якщо інше не встановлено договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт, сплатити підрядникові встановлену ціну після завершення усіх робіт чи сплатити її частинами після завершення окремих етапів робіт або в іншому порядку, встановленому договором або законом.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 890 Цивільного кодексу України підрядник зобов`язаний, зокрема, передати замовникові готову проектно-кошторисну документацію та результати пошукових робіт.

Згідно з частиною 2 ст.887 Цивільного кодексу України до договору підряду на проведення проектних і пошукових робіт застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Згідно зі ст.854 Цивільного кодексу України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Відповідно до частини 1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Ст.193 Господарського кодексу встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Відповідно до ст.13, 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Принцип змагальності полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження чи заперечення вимог. Таким чином, позивач, стверджуючи про існування певної обставини, подає відповідні докази, а відповідач може спростувати цю обставину, подавши власні докази. Про перевагу однієї позиції над іншою суд виносить власне рішення.

Верховний Суд у постановах від 02.10.2018 у справі №910/18036/17 та від 23.10.2019 у справі №917/1307/18 виклав правові висновки про наведений у статтях 2, 13 Господарського процесуального кодексу України принцип змагальності господарського судочинства, відповідно до якого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Відповідно до частини 4 ст.882 Цивільного кодексу України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Згідно з частиною 6 ст.882 Цивільного кодексу України замовник має право відмовитися від прийняття робіт у разі виявлення недоліків, які виключають можливість використання об`єкта для вказаної в договорі мети та не можуть бути усунені підрядником, замовником або третьою особою.

У договорі №4 від 27.03.2020 сторони погодили такі умови прийняття та оплати робіт:

- пункт 4.1 - по завершенню робіт з розробки проектної документації підрядник передає замовнику проектну документацію та акт здачі-приймання виконаних робіт з розробки проектної продукції, рахунок;

- пункт 4.2 - проектна документація видається замовнику у чотирьох паперових примірниках;

- пункт 4.3 - роботи (їх етапи) вважаються виконаними підрядником та прийнятими замовником з моменту підписання замовником відповідного акту здачі-приймання робіт. По кожному етапу робіт складається відповідний акт приймання виконаних робіт;

- пункт 4.4 - замовник на протязі 10 днів з дня отримання проектної документації, при відсутності зауважень зі сторони замовника, повинен підписати акт здачі-приймання виконаних робіт з розробки проектної документації та здійснити оплату за виконані роботи.

З акта №4 здачі-приймання виконаних проектних, вишукувальних та додаткових робіт за договором №4 від 27.03.2020, складеного 02.07.2021, убачається таке: - найменування об`єкта будівництва, етапи виконання робіт - "Капітальний ремонт вулиці Глущенка у місті Полтава"; - підрядник: фізична особа-підприємець Суховерхов Юрій Анатолійович; - замовник: Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради в особі начальника управління Сінельніка Сергія Володимировича; - цей акт складено про те, що виконані роботи відповідають умовам договору, в належному порядку оформлені та прийняті замовником; - сторони претензій одна до одної не мають; - загальна вартість складає 240491,58 грн; - отримано авансовий платіж - 0; - належить до сплати 240491,58 грн (а.с.26, том 1).

Акт підписаний замовником - начальником УЖКГ ВК ПМР Сінельником С.В., підпис посвідчений гербовою печаткою Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради.

Згідно з даними з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 02.07.2021 (на дату складання акту № 4 здачі-приймання виконаних робіт) керівником Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради вказаний Сінельнік Сергій Володимирович.

Акт також підписаний підрядником - фізичною особою-підприємцем Суховерховим Юрієм Анатолійовичем, посвідчений печаткою останнього.

Матеріали справи містять оригінал акту №4 від 02.07.2021, надісланий до господарського суду суправідним листом (вх. № 3777 від 14.06.2022) (а.с.94, 95, том 1).

Судами першої та апеляційної інстанцій досліджено оригінал вказаного акту та встановлено, що наявна в матеріалах справи копія акту повністю відповідає його оригіналу.

Згідно з частиною 1 ст.853 Цивільного кодексу України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Матеріали справи не містять доказів того, що замовник заявляв підряднику про наявні відступи від умов договору або про недоліки робіт.

Натомість у акті №4 від 02.07.2021 замовник підтвердив, що виконані позивачем роботи відповідають умовам договору, в належному порядку оформлені та прийняті замовником; сторони претензій одна до одної не мають; належить до сплати 240491,58 грн.

Замовник - Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради, підписав акт №4 від 02.07.2021 здачі-приймання виконаних проектних, вишукувальних та додаткових робіт за договором №4 від 27.03.2020 без зауважень та посвідчив його гербовою печаткою.

Отже, замовник прийняв роботи без зауважень.

У матеріалах справи відсутні докази, зокрема, вирок у кримінальній справі, в підтвердження того, що до акту №4 від 02.07.2021 внесено завідомо неправдиві дані, чи докази про те, що вказаний акт є сфальсифікованим.

Той факт, що замовник прийняв роботи та не заявив жодних зауважень під час розгляду справи, відповідач в установленому порядку не спростував.

Згідно з положеннями частини 1 ст.853 Цивільного кодексу України замовник втрачає право у подальшому посилатися на відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Відповідач стверджує, що позивач не надав акти виконаних робіт по кожному з етапів виконання цих робіт.

У пункті 4.3 договору вказано, що роботи (їх етапи) вважаються виконаними підрядником та прийнятими замовником з моменту підписання замовником відповідного акту здачі-приймання робіт. По кожному етапу робіт складається відповідний акт приймання виконаних робіт.

Згідно з пунктом 4.4 договору замовник на протязі 10 днів з дня отримання проектної документації, при відсутності зауважень зі сторони замовника, повинен підписати акт здачі-приймання виконаних робіт з розробки проектної документації та здійснити оплату за виконані роботи.

Відповідно до ст.854 Цивільного кодексу України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Отже, за умовами договору та приписів ст.854 Цивільного кодексу України не складення сторонами проміжних актів виконання окремих етапів робіт не звільняє замовника від оплати за кінцевим актом здачі-приймання робіт.

Господарським судом правильно не взято до уваги правову позицію, викладену Верховним Судом у справі №910/12258/17 про те, що акт приймання-передачі є лише одним із доказів, що підтверджує належне виконання особою свого зобов`язання та не має ознак правочину, на яку посилається відповідач, оскільки не є тотожною даній справі, оскільки стосується визнання недійсним договору. У вказаній постанові Верховний Суд зазначив про можливість підтвердження актами прийому-передачі виконання умов договору, а відповідач довільно, на власний розсуд тлумачить наведені у ній висновки.

Згідно з частиною 2 ст.853 Цивільного кодексу України замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки).

Відповідно до частини 3 ст.853 Цивільного кодексу України, якщо після прийняття роботи замовник виявив відступи від умов договору підряду або інші недоліки, які не могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (приховані недоліки), у тому числі такі, що були умисно приховані підрядником, він зобов`язаний негайно повідомити про це підрядника.

Згідно із статтею 852 Цивільного кодексу України, якщо підрядник відступив від умов договору підряду, що погіршило роботу, або допустив інші недоліки в роботі, замовник має право за своїм вибором вимагати безоплатного виправлення цих недоліків у розумний строк або виправити їх за свій рахунок з правом на відшкодування своїх витрат на виправлення недоліків чи відповідного зменшення плати за роботу, якщо інше не встановлено договором. За наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Частинами 1 та 2 ст.849 Цивільного кодексу України передбачено, що замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника. Якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

У підпункті 3.4.1 пункту 3.4 договору зазначено, що замовник має право відмовитися від прийняття закінчених робіт у разі виявлення недоліків, які виключають можливість їх використання відповідно до мети, зазначеної у проектній документації та цьому договорі, і не можуть бути усуненні підрядником, замовником або третьою особою.

Матеріали справи не містять доказів направлення позивачу повідомлення про недоліки робіт після їх прийняття, а також звернення до позивача з вимогою виправити недоліки на підставі ст.852 Цивільного кодексу України, або відмови від договору у порядку частини 2 ст.849 Цивільного кодексу України в зв`язку з невиконанням роботи позивачем чи на підставі підпункту 3.4.1 пункту 3.4 договору.

Апелянт стверджує, що в Управлінні відсутні не тільки акт здачі-приймання виконаних робіт, а і проектно-кошторисна документація за договором.

Згідно з пунктом 4.2 договору проектна документація видається замовнику у чотирьох паперових примірниках.

У пункті 4.4 договору вказано, що замовник протягом 10 днів з дня отримання проектної документації, за відсутності зауважень зі сторони замовника, повинен підписати акт здачі-приймання виконаних робіт з розробки проектної документації та здійснити оплату за виконані роботи.

Як уже зазначалось, замовник - Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради, підписав акт №4 від 02.07.2021 здачі-приймання виконаних проектних, вишукувальних та додаткових робіт за договором №32 від 16.03.2020, та зазначив у ньому, що виконані роботи відповідають умовам договору, в належному порядку оформлені та прийняті замовником.

Жодних зауважень щодо недостатності поданої документації замовником в акті не відображено.

Згідно з пунктом 10.3 договору підрядник погоджується з тим, що замовник має право без згоди підрядника розпоряджатися, передавати, тощо, проектну документацію, у тому числі для проведення коригування іншим організаціям чи будь-яким іншим способом відчужувати або змінювати отриману ним документацію, та використовувати окремі проектні рішення, втілені у документації.

Таким чином, після прийняття документації відповідач міг вільно розпоряджатися нею.

Стаття 855 Цивільного кодексу України регулює розрахунки між сторонами у разі випадкового знищення предмета договору підряду або неможливості закінчення роботи. У цій статті вказано, якщо предмет договору підряду до здачі його замовникові був випадково знищений або закінчення роботи стало неможливим без вини сторін, підрядник не має права вимагати плати за роботу. Підрядник має право на плату, якщо знищення предмета договору підряду або неможливість закінчення роботи сталися через недоліки матеріалу, переданого замовником, чи внаслідок його вказівок про спосіб виконання роботи або якщо таке знищення чи неможливість закінчення роботи сталися після пропущення замовником строку прийняття виконаної роботи.

Отже, відповідач не довів належними доказами те, що предмет договору підряду до здачі його замовникові був випадково знищений. Натомість у акті №4 від 02.07.2021 відповідач підтвердив, що виконані роботи відповідають умовам договору, в належному порядку оформлені та прийняті замовником.

Посилання відповідача на те, що у нього відсутня проектно-кошторисна документація, після підписання керівником відповідача акту про прийняття виконаних робіт, не є підставою для непроведення розрахунку за прийняту роботу.

Апелянт стверджує, що оригінали документів також не були надані позивачем на адресу відповідача, хоча останньому повідомлялось про відсутність в управлінні проектно-кошторисної документації, звіту вишукувальних і додаткових робіт.

Однак матеріали справи не містять доказів звернення до позивача з проханням надати примірник документації в зв`язку з її втратою чи відсутністю з інших причин.

Доводи відповідача про те, що акт датований 02.07.2021, тобто на цю дату повинні були виконані усі роботи, проте надалі сторони уклали додаткову угоду №2 від 13.09.2021, що ставить під сумнів факт виконання робіт у дату акту, господарський суд правильно визнав необґрунтованими, оскільки договором не заборонено дострокове виконання робіт.

Відповідач не визнає як факт виконання робіт позивачем, так і факт складання документів, оскільки вони відсутні в управлінні, зазначений факт встановлено за результатами проведення інвентаризації у 2021 році його працівниками.

Наказ від 27.12.2021 про проведення інвентаризації є внутрішнім документом відповідача, який не змінює умов договору і не скасовує підписаного відповідачем акту №4 від 02.07.2021, за яким він прийняв роботи. Крім того, відповідач не надав суду акт за результатами вказаної інвентаризації.

Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 01.03.2018 у справі №910/2280/17, лише у разі встановлення наявності порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу позивача та відповідності обраного останнім способу захисту такому порушенню або оспоренню суд може прийняти рішення про задоволення позову. Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, або компенсація витрати, що виникли у зв`язку з порушенням прав, чи в інший спосіб нівелює негативні наслідки такого порушення.

Апелянт зазначає, що акт здачі-приймання проектних, вишукувальних та додаткових робіт від 02.07.2021 підписаний попереднім керівником відповідача Сінельніком С.В., якого звільнено з займаної посади у липні 2021 року. При цьому апелянт не наводить доказів в обґрунтування того, що акт був підписаний неповноважною особою.

Натомість до матеріалів справи надано оригінал акту №4 від 02.07.2021, яким повноважний працівник Управління - його керівник - підтвердив належне виконання позивачем робіт та належну до сплати за роботи суму, проте розрахунок за виконані роботи відповідач не провів, чим порушив права позивача.

Отже, відповідач не довів належними доказами свої заперечення, не спростував факту підписання відповідачем акту № 4 від 02.07.2021, за яким він прийняв роботи.

У частині 4 ст.238 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у мотивувальній частині рішення зазначаються, зокрема, перелік доказів, якими сторони підтверджують або спростовують наявність кожної обставини, яка є предметом доказування у справі; висновок суду про те, яка обставина, що є предметом доказування у справі, визнається судом встановленою або спростованою з огляду на більшу вірогідність відповідних доказів; мотиви визнання доказів більш вірогідними щодо кожної обставини, яка є предметом доказування у справі.

Таким чином, надані позивачем докази є більш вірогідними в підтвердження обставин виконання робіт відповідно до пунктів 3, 4 частини 4 ст.238 Господарського процессуального кодексу України, а заперечення відповідача на належних доказах не ґрунтуються.

Господарський суд також обгрунтовано зазначив, що відсутність бюджетного фінансування не є підставою для звільнення від оплати прийнятих замовником робіт.

Вищезазначеним спростовуються доводи апелянта про те, що господарський суд неправильно встановив обставини справи, не надав належну оцінку доказам, які подані сторонами, залишивши поза увагою доводи відповідача, які були формально досліджені та відхилені судом без належної оцінки та обґрунтування.

Щодо доводів апелянта про неможливівть ідентифікувати достовірність підпису, що міститься на копії акту з підписом колишнього начальника управління Сінельніка С.В. за умови відсутності головних доказів виконання робіт, а саме, проектно-кошторисної документації, колегія суддів зазначає, що така обставина не заявлялась відповідачем в суді першої інстанції, тому в силу приписів частини 4 ст.165, частини 5 ст.269 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються доводи та вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Також апелянт зазначає, що господарський суд відмовив у задоволенні клопотання про витребування у позивача проектно-кошторисної документації, звіту вишукувальних та додаткових робіт, яка і є підтавою для здійснення розрахунків за договором. Крім того, на думку відповідача, господарський суд необґрунтовано обмежив доступ відповідачу до правосуддя та не провів розгляд справи в загальному провадженні із викликом сторін, хоча у відзиві на позовну заяву повідомив, що відповідач не має права заявити позов про недійсність акту здачі-приймання виконаних проектних, вишукувальних і додаткових робіт, але у зв`язку з сумнівом у справжності та достовірності наданих позивачем документів, вважає необхідним дослідити у судовому засіданні оригінали документів та призначити у справі проведення експертиз, а також отримати пояснення колишнього головного бухгалтера установи Ю.Рижій, тому просив проводити судовий розгляд за правилами загального позовного провадження.

Як свідчать матеріали справи, ухвалою господарського суду Полтавської області від 16.06.2022 продовжено розгляд справи №917/389/22. Відмовлено в задоволенні клопотань відповідача про витребування доказів, що викладені у відзиві на позов та запереченні на відповідь на відзив. Клопотання відповідача про витребування у позивача оригіналів доказів, а саме, оригіналів документів, які подані до позовної заяви, задоволено. Витребувано у позивача оригінали документів, які подані до позовної заяви. Витребувані оригінали надати суду протягом 5 днів з дня отримання даної ухвали суду. У випадку неможливості подати доказ, який витребовує суд, або неможливості подати такий доказ у встановлені строки, повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

Дана ухвала господарського суду мотивована тим, що відповідно до статті 250 Господарського процесуального кодексу України питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі. Частиною 1 ст.247 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи. У пункті 1 частини 5 ст.12 Господарського процесуального кодексу України зазначено, що малозначними справами є, зокрема, справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тобто справи, у яких ціна позову не перевищує 248100,00 грн.

У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції господарського суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті (частина 2 ст.247 Господарського процесуального кодексу України) .

За змістом частини 2 - 4 ст.250 Господарського процесуального кодексу України у випадку, передбаченому частиною 2 ст.247 цього Кодексу, за наслідками розгляду відповідного клопотання позивача суд з урахуванням конкретних обставин справи може задовольнити клопотання та визначити строк відповідачу для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження або відмовити в задоволенні клопотання та розглянути справу за правилами загального позовного провадження, якщо суд за результатами розгляду клопотання позивача дійде висновку про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, він зазначає про це в ухвалі про відкриття провадження у справі.

При цьому відповідно до частини 7 ст.250 Господарського процесуального кодексу України частини 2-6 цієї статті не застосовуються, якщо відповідно до цього Кодексу справа підлягає розгляду тільки в порядку спрощеного провадження.

Тобто, можливість подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та перехід до розгляду справу за правилами загального позовного провадження, передбачено лише для справ, які визначені у частині 2 ст.247 Господарського процесуального кодексу України.

Ураховуючи, що у даній справі позивачем заявлено вимоги про стягнення 240491,58 грн, ця справа згідно з частиною 1 ст.247 Господарського процесуального кодексу України є малозначною в силу закону.

Отже, положення частини 2 - 6 ст.250 Господарського процесуального кодексу України до цієї справи не застосовуються, оскільки відповідно до цього Кодексу справа підлягає розгляду виключно в порядку спрощеного провадження.

З огляду на вищенаведене, господарський суд обґрунтовано розглянув справу №917/389/22, яка є малозначною, у порядку спрощеного провадження.

Щодо витребування доказів господарський суд зазначив, що на виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху позивачем надано суду примірник проектної документації, що зберігся у позивача у електронному вигляді та повідомлено, що паперовий примірник (оригінал) передано відповідачу на виконання укладеного договору, що підтверджується актом приймання-передачі, наявним у справі. Тобто ніяких вхідних штампів, підписів уповноважених осіб і т.д, про витребування яких клопоче відповідач, у позивача, згідно з його поясненнями, немає.

Господарський суд з посиланням на приписи ст.81 Господарського процесуального кодексу України зазначив, що відповідачем у клопотанні не вказано який саме доказ витребовується, не конкретизовано назву цього доказу (позивач мав зазначити назву конкретного письмового доказу, який належить витребувати, проте, цієї назви позивач не вказав, обмежившись загальними формулюваннями). До клопотання про витребування доказів не надано суду жодних доказів на підтвердження того, що позивачем було вжито будь-які заходи для отримання витребуваних доказів самостійно та не наведено причин неможливості отримати ці докази самостійно. Відтак, у задовленні клопотання про витребування доказів господарський суд відмовив. Звертаючись повторно з відповідним клопотанням, відповідач більш детально конкретизував назви доказів з посиланням на відповідні пункти договору, проте у порушення приписів ст.81 Господарського процесуального кодексу України до даного клопотання не надав жодних доказів на підтвердження того, що позивачем було вжито будь-які заходи для отримання витребуваних доказів самостійно та не наведено причин неможливості отримати ці докази самостійно. Крім того, дане клопотання подане вже з порушенням строку на його подання без клопотання про поновлення цього строку та без обґрунтування неможливості його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від позивача, що є підставою для відмови у його задовленні згідно зі ст.81 Господарського процесуального кодексу України.

Отже, господарський суд, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, дійшов правильного висновку про обґрунтованість та задоволення позовних вимог про стягнення 240491,58 грн основного боргу за виконані роботи за договором.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить покласти на відповідача судові витрати, понесені ним у суді апеляційної інстанції у цій справі у розмірі 2500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

У статті 123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно із частиною 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 статті 126 цього Кодексу).

Частина 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Разом із тим, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 Господарським процесуальним кодексом України).

Розглянувши заяву представника ФОП Суховерхова А.Ю., адвоката Сучкової Ю.О., про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів зазначає таке.

Як свідчать матеріали справи, інтереси позивача в суді апеляційної інстанції представляла адвокат Сучкова Юлія Олександрівна (ордер на надання правової допомоги ВІ №1109157 виданий на підставі договору про надання правової допомоги №4-г від 21.02.2022).

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначив про стягнення правничої допомоги у розмірі 2500,00 грн та надав засвідчені копії додаткової угоди №1 від 21.092021, акту виконаних робіт від 24.10.2022, квитанції про сплату гонорару від 24.10.2022 та ордер ВІ №1109157 від 21.09.2022.

Відповідно до додаткової угоди №1 до договору №4-г про надання правової допомоги пункт 1.1 договору викладено у такій редакції: «Предметом данного договору є надання адвокатом усіма законними методами та способами правової допомоги клієнту, а саме: опрацювання документів на предмет можливості підготовки, складання та подання позову до господарського суду Полтавської області про стягнення заборгованості з Управління ЖКГ ВК Полтавської області та в разі виникнення необхідності супроводження (представництва клієнта) порушеної справи в судах різних інстанцій.

2.Пункт 1.2 договору викласти в такій редакції: « 1.2 Клієнт зобов`язується прийняти та оплатити юридичні послуги (правову допомогу), визначені у пункті 1.1 даного договору. Сторони домовились, що гонорар адвоката складає за надані юридичні послуги 3500 грн. У разі супроводження (представництва клієнта) справи в господарському суді апеляційної інстанції фіксований розмір складає 2500,00 грн.

3.Пункт 2.8 договору викласти в такій редакції: « 2.8 Клієнт за надання послуг за цим договором зобов`язується сплатити фіксований гонорар адвокату, розмір якого визначено у пункті 1.2.

4.Інші положення договору залишаються без змін.

5.Ця додаткова угода складена у двох примірниках для кожної сторони і є невід`ємною частиною договору №4-г від 21.02.2022.

Додаткова угода підписана сторонами.

В акті наданих послуг №4/Г1АП від 24.10.2022 сторони підтвердили, що адвокат Сучкова Ю.О. надала, а клієнт прийняв юридичні послуги згідно з договором про надання правової допомоги від 21.02.2022, та наведено детальний опис наданих послуг. Загальна вартість послуг згідно з вказаним актом - 2500,00 грн.

Згідно з квитанцією № 4-Г/АП від 24.10.2022 позивач сплатив адвокату Сучковій Юлії Олександрівні 2500,00 грн гонорару.

Колегія суддів зазначає, що позивачем надано належні докази в підтвердження його витрат на оплату послуг адвоката, при цьому від відповідача заперечення проти заявленого розміру витрат на професійну правничу допомогу не надходило.

Отже, розмір витрат позивача на оплату послуг адвоката є співмірним та відповідає вимогам ст.126 Господарського процесуального кодексу України.

Ураховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про покладення на відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2500,00 грн у повному обсязі.

Відповідно до ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно зі ст.236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

За таких підстав, колегія суддів дійшла висновку про те, що доводи заявника апеляційної скарги, викладені ним в апеляційній скарзі, не знайшли підтвердження у ході судового розгляду, тоді як господарським судом у повній мірі з`ясовані та правильно оцінені обставини у справі, прийняте рішення є законним та обґрунтованим, у зв`язку з чим підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги не убачається. Колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції не допущено порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення.

Керуючись статтями 240, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради залишити без задоволення.

Рішення господарського суду господарського суду Полтавської області від 03.08.2022 у справі №917/389/22 залишити без змін.

Стягнути з Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради (36020, м.Полтава, вул. Стрітенська, 19, ) на користь фізичної особи-підприємця Суховерхова Юрія Анатолійовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 2500,00 грн судових витрат на професійну правничу допомогу.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження до Верховного Суду передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 19.12.2022.

Головуючий суддя О.А. Пуль

Суддя Я.О. Білоусова

Суддя І.В. Тарасова