УХВАЛА

22 грудня 2022 року

м. Київ

cправа № 906/1330/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кондратова І.Д. - головуючий, судді - Губенко Н.М., Стратієнко Л.В.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Господарського суду Житомирської області

(суддя - Соловей Л.А.)

від 20.09.2022

та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду

(головуючий - Олексюк Г.Є., судді - Мельник О.В., Гудак А.В.)

від 23.11.2022

у справі за позовом ОСОБА_1

до Релігійної громади Покрова Пресвятої Богородиці Житомирсько-Овруцької єпархії Української Православної Церкви (Православної Церкви України)

про визнання недійсним протоколу загальних зборів, визнання недійсним статуту

ВСТАНОВИВ:

1. ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Господарського суду Житомирської області із позовом до Релігійної громади «Покрова Пресвятої Богородиці Житомирсько-Овруцької єпархії Української Православної Церкви (Православної Церкви України)» (далі - Релігійна організація, відповідач) про визнання недійсним протоколу № 2 загальних зборів Релігійної організації від 06.07.2019; визнання недійсним статуту Релігійної організації у новій редакції, прийнятого рішенням загальних зборів релігійної громади 06.07.2019, затвердженого Єпархіальним архієреєм Управління Житомирсько-Овруцької Єпархії Української Православної Церкви (Православної церкви України) Єпископом Житомирським і Овруцьким 15.07.2019 та зареєстрованого на підставі розпорядження Житомирської ОДА № 346 від 03.10.2019 Житомирською районною державною адміністрацією реєстраційної дії № 3003180 від 09.10.2019.

2. Позов обґрунтований тим, що про загальні збори, які відбулись 06.07.2019, не було повідомлено керівника - настоятеля церкви ОСОБА_1 , голову парафіяльної ради та її членів. Збори всупереч вимог чинного законодавства проходили без участі людей, які постійно відвідують храм та приймають активну участь в житті парафії. Внаслідок прийнятих протизаконних рішень, що стосувались статутної діяльності, зареєстровано статут релігійної організації у новій редакції. Позивач зазначає, що протокол № 2 від 06.07.2019 та нова редакція статуту мають бути визнані недійсними, оскільки збори проведені з порушенням процедури, визначеної статутом (в редакції, чинній на момент проведення зборів), Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації».

3. Рішенням Господарського суду Житомирської області від 20.09.2022, яке залишено без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 23.11.2022, в позові відмовлено.

4. Суд першої інстанції, дійшов висновку, з яким погодився суд апеляційної інстанції, що рішення загальних зборів членів релігійної громади про зміну підлеглості релігійної громади у канонічних та організаційних питаннях без вирішення питань щодо порядку відвідування церкви, заборони проведення релігійних обрядів не порушує прав позивача, тому останній не довів порушення його прав оскаржуваним рішенням, а також про неправомірність його прийняття. Позивач не навів, а також не подав доказів суперечності статуту у новій редакції нормам законодавства, тому відсутні підстави для визнання його недійсним.

5. 10.12.2022 ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить рішення судів попередніх інстанцій скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

6. Також скаржник заявив клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги.

7. Як підставу для звільнення від сплати судового збору зазначає, що з огляду на незаконне усунення його від виконання повноважень керівника релігійної організації та настоятеля Свято-Покровської церкви, позбавлений засобів існування та не отримує дохід, крім того, має на утриманні двох малолітніх дітей.

На підтвердження надає відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утримання податків станом на 12.10.2022, згідно яких за період з 1 кварталу 2020 року по 2 квартал 2022 року інформація про доходи відсутня.

Також позивач надав довідку Виконавчого комітету Глибочицької сільської ради Житомирського району Житомирської області від 12.10.2022, згідно якої ОСОБА_1 має на утриманні двох малолітніх дітей 2016 та 2018 р.н. (копії свідоцтв про народження додані до касаційної скарги).

8. Розглянувши клопотання заявника про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про його задоволення з таких підстав.

9. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

10. Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

11. Сума судового збору за подання касаційної скарги складає 9 080,00 грн (200 % від (2 270,00грн *2), що перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача за попередній календарний рік.

12. З огляду на зазначене, Верховний Суд дійшов висновку про звільнення позивача від сплати судового збору за подання касаційної скарги на підставі норм пункту 1 частини першої, частини другої статті 8 Закону України «Про судовий збір».

13. Верховний Суд перевірив форму і зміст касаційної скарги та дійшов висновку про залишення її без руху з огляду на таке.

14. Згідно з пунктом 5 частини другої статті 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

15. У касаційній скарзі скаржник визначає підставами касаційного оскарження пункти 1 та 3 частини другої статті 287 ГПК України.

16. Верховний Суд звертає увагу, що у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні (абзац 2 пункту 5 частини другої статті 290 цього Кодексу).

17. У цьому випадку необхідно чітко вказати:

- норму права (з посиланням на статтю, частину, абзац тощо), яку суд неправильно застосував в оскаржуваному судовому рішенні;

- навести висновок щодо застосування цієї норми права в оскаржуваному судовому рішенні;

- навести висновок щодо її застосування у постанові Верховного Суду, зазначити дату її прийняття та номер справи;

- обґрунтувати подібність правовідносин у справі, що розглядається, та у справі, в якій Верховний Суд виклав свій висновок.

18. При цьому, обґрунтовуючи подібність правовідносин, як обов`язкової умови для виникнення підстав касаційного оскарження судових рішень, передбачених пунктами 1-3 частини другої статті 287 ГПК, необхідно враховувати, що подібність правовідносин визначається за відповідними критеріями.

19. Велика Палата Верховного Суду виходить з того, що подібність правовідносин потрібно оцінювати за змістовим, суб`єктним та об`єктним критеріями. З-поміж цих критеріїв змістовий (оцінювання спірних правовідносин за характером урегульованих нормами права та договорами прав і обов`язків учасників) є основним, а два інші - додатковими. У кожному випадку порівняння правовідносин і їхнього оцінювання на предмет подібності слід насамперед визначити, які правовідносини є спірними. А тоді порівнювати права й обов`язки сторін саме цих відносин згідно з відповідним правовим регулюванням (змістовий критерій) і у разі необхідності, зумовленої цим регулюванням, - суб`єктний склад спірних правовідносин (види суб`єктів, які є сторонами спору) й об`єкти спорів (пункти 25, 26, 31 постанови від 12.10.2021 у справі №233/2021/19).

20. Скаржник зазначив, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували статтю 8 та частину п`яту статті 14 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації», при цьому, вказує на неврахування висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 06.04.2021 у справі № 910/10011/19 щодо обрання ефективності способу захисту. Однак, у касаційній скарзі скаржник не конкретизує, який саме висновок міститься у зазначеній постанові щодо застосування відповідних норм права та не наводить обґрунтування подібності правовідносин у справі, що розглядається, та у справі, в якій Верховний Суд виклав свій висновок.

21. Також у касаційній скарзі скаржник посилається на порушення норм процесуального права та зазначає, що судами залишено поза увагою майже всі докази та пояснення позивача, проте в цій частині касаційна скарга не містить підстави касаційного оскарження, передбаченої частиною другою статті 287 ГПК України.

22. Крім того, у касаційній скарзі скаржник не визначає підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом 3 частини другої статті 287 ГПК України.

23. Верховний Суд звертає увагу, що у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини другої статті 287 ГПК України (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах) скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися у спірних правовідносинах, і у який спосіб необхідно сформувати єдину практику застосування цих норм.

24. Наведені недоліки щодо змісту касаційної скарги є підставою для залишення її без руху, із наданням скаржникові строку на приведення касаційної скарги у відповідність до вимог пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України шляхом викладення касаційної скарги у новій редакції з урахуванням наведених вище вимог процесуального законодавства.

25. Відповідно до частини другої статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

26. Розпорядженням заступника керівника апарату - керівника секретаріату Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.12.2022 № 29.3-02/2040, у зв`язку з відпусткою судді Вронської Г.О., призначено проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи № 906/1330/21.

27. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.12.2022 вказану касаційну скаргу передано для розгляду колегії суддів у складі: Кондратова І.Д. - доповідач (головуючий), Губенко Н.М., Стратієнко Л.В.

Керуючись нормами статей 174, 234, 288, пункту 5 частини другої статті 290, частини другої статті 292 ГПК України, статті 8 Закону України «Про судовий збір», Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1. Задовільнити клопотання ОСОБА_1 та звільнити від сплати судового збору за подання касаційної скарги на рішення Господарського суду Житомирської області від 20.09.2022 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 23.11.2022 у справі № 906/1330/21.

2. Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Житомирської області від 20.09.2022 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 23.11.2022 у справі № 906/1330/21 залишити без руху.

3. Встановити скаржнику строк десять днів з дня вручення ухвали для усунення недоліків касаційної скарги таким способом:

- привести касаційну скаргу у відповідність до вимог пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України шляхом викладення касаційної скарги у новій редакції, з урахуванням недоліків, визначених в ухвалі;

- уточнену редакцію касаційної скарги, подану на виконання приписів цієї ухвали, необхідно також надіслати іншим учасникам справи, надавши суду докази такого надіслання.

4. Роз`яснити, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали, касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий І. Кондратова

Судді Н. Губенко

Л. Стратієнко