ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

21 грудня 2022 року Справа № 915/1343/21

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області,

головуючий суддя Ткаченко О.В.,

за участі секретаря Сулейманової С.М.

без участі представників сторін, які в засідання не з?явилися;

розглянувши у відкритому судовому засіданні

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю ОРЕКСІМ

УКРАЇНА

про встановлення способу виконання ухвали суду від 08.11.2021

у справі № 915/1343/21

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю ОРЕКСИМ УКРАЇНА,

54002, м.Миколаїв, вул. Заводська, 37, , ел. адреса:

;

адреса для листування: 04070, м. Київ, вул. Верхній Вал, 72;

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю КОНЦЕРН ПРОМЕТЕЙ, 54001, м. Миколаїв, вул. Потьомкінська, 114, , офіційна електронна адреса: ;

про стягнення заборгованості за контрактом №220620/01 від 22.06.2020 з урахуванням індексу інфляції у розмірі 852102,69 грн, 3% річних в сумі 4687,61 грн та витрат зі сплати судового збору у розмірі 12851,85 грн.

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою від 08.11.2021 у даній справі задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) ОРЕКСИМ УКРАЇНА (позивача) та Товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) КОНЦЕРН ПРОМЕТЕЙ (відповідача) про затвердження мирової угоди та затверджено укладену між сторонами у даній справі мирову угоду від 27.09.2021; провадження в даній справі закрито у порядку п. 7 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Від ТОВ ОРЕКСИМ УКРАЇНА надійшла заява від 28.07.2022 (вх. № 3486/22) про встановлення, у відповідності до ст. 331 ГПК України, способу і порядку виконання зазначеної вище ухвали Господарського суду Миколаївської області у примусовому порядку шляхом стягнення з ТОВ КОНЦЕРН ПРОМЕТЕЙ на користь ТОВ ОРЕКСИМ УКРАЇНА заборгованості за мировою угодою від 27.09.2021 у сумі 125181,09 грн.

Заяву мотивовано тим, що ТОВ КОНЦЕРН ПРОМЕТЕЙ порушено умови мирової угоди від 27.09.2021, затвердженої ухвалою суду від 08.11.2021, щодо строків погашення заборгованості позивачу, і на даний час за відповідачем обліковується заборгованість у сумі 125181,09 грн.

При цьому, на думку ТОВ ОРЕКСИМ УКРАЇНА, останнє позбавлене можливості звернення до виконавчого органу та стягнути з відповідача заборгованість у примусовому порядку, оскільки ухвала суду від 08.11.2021 не відповідає вимогам п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України Про виконавче провадження, а саме, її резолютивна частина не містить заходів примусового виконання ухвали в разі невиконання відповідачем вимог мирової угоди, затвердженої цією ухвалою.

Викладені обставини ТОВ ОРЕКСИМ УКРАЇНА вважає такими, що свідчать про необхідність встановлення способу і порядку виконання зазначеної вище ухвали суду у відповідності до ст. 331 ГПК України.

Ухвалою від 03.10.2022 прийнято заяву ТОВ ОРЕКСІМ УКРАЇНА до розгляду, який призначено на 13.10.2022.

Ухвалою від 13.10.2022, занесеною до протоколу судового засідання, відкладено розгляд заяви на 03.11.2022.

Ухвалою від 03.11.2022, занесеною до протоколу судового засідання, відкладено розгляд заяви на 21.12.2022.

Від сторін у справі, належним чином повідомлених про час та місце проведення судового засідання, представники не з`явилися, проте від заявника, ТОВ ОРЕКСІМ УКРАЇНА, 08.11.2022 надійшла заява від 07.11.2022 б/н про відмову від заяви від 28.07.2022 (вх. № 3486/22) та закриття провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи щодо відмови ТОВ ОРЕКСІМ УКРАЇНА від заяви від 28.07.2022 (вх. № 3486/22), суд приходить до такого.

Положення щодо відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, зміни способу та порядку виконання судового рішення визначені статтею 331 ГПК України (Розділ V ГПК України ? ПРОЦЕСУАЛЬНІ ПИТАННЯ, ПОВ`ЯЗАНІ З ВИКОНАННЯМ СУДОВИХ РІШЕНЬ У ГОСПОДАРСЬКИХ СПРАВАХ (ст.ст. 326-338).

Однак, зазначений розділ не містить положень, які б врегульовували порядок розгляду заяви про відмову від заяви, поданої в порядку ст. 331 ГПК України.

Частиною 10 статті 11 ГПК України встановлено, що якщо спірні відносини не врегульовані законом і відсутній звичай ділового обороту, який може бути до них застосований, суд застосовує закон, що регулює подібні відносини (аналогія закону), а за відсутності такого ? виходить із загальних засад і змісту законодавства (аналогія права).

У постанові від 08.06.2022 у справі № 2-591/11 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що інститут аналогії закону і аналогії права первісно був доктринально обґрунтований і застосовувався судами задовго до часткового відображення цього інституту в законодавстві.

Необхідність інституту аналогії (аналогії закону та аналогії права) випливає з того, що закон призначений для його застосування в невизначеному майбутньому, але законодавець, встановлюючи регулювання, не може охопити всі життєві ситуації, які можуть виникнути. Крім того, життя перебуває у постійному русі, змінюється і розвивається, внаслідок чого виникають нові життєві ситуації, які законодавець не міг передбачити під час ухвалення закону.

Суд застосовує аналогію закону і аналогію права тоді, коли на переконання суду певні відносини мають бути врегульовані, але законодавство такого регулювання не містить, внаслідок чого наявна прогалина в законодавчому регулюванні.

Зазначені висновки стосуються як матеріального, так і процесуального права. Саме застосування аналогії у процесуальному праві в певних випадках дає змогу ухвалити справедливе рішення. Тому відсутність у процесуальних кодексах положень про процесуальну аналогію не є перешкодою для застосування такої аналогії.

Таким чином, у даному випадку суд вважає за необхідне застосувати до правовідносин у цій справі положення ст.ст. 46, 191, 231 ГПК України в порядку аналогії закону.

Згідно чинного законодавства, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог) на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі (п. 1 ч. 2 ст. 46, ч.ч. 1, 3 ст. 191, п. 4 ч. 1 ст. 231 ГПК України).

Судом, у порядку ч. 2 ст. 191 ГПК України, встановлено, що заяву про відмову від заяви від 28.07.2022 (вх. № 3486/22) підписано повноважним представником заявника ? генеральним директором ТОВ ОРЕКСІМ УКРАЇНА Худолей О.М.

Ураховуючи викладене, суд вважає можливим прийняти відмову ТОВ ОРЕКСІМ УКРАЇНА від заяви від 28.07.2022 (вх. № 3486/22) та закрити провадження з розгляду указаної заяви.

Суд роз`яснює, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору (ч. 3 ст. 231 ГПК України).

Керуючись ст.ст. 46, 191, 231, 234 ГПК України, суд

У Х В А Л И В:

Прийняти відмову Товариства з обмеженою відповідальністю ОРЕКСИМ УКРАЇНА від заяви від 28.07.2022 (вх. № 3486/22) та закрити провадження з розгляду указаної заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст. ст. 253, 254-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI Перехідні положення ГПК України.

Ухвала набирає законної сили з 21.12.2022.

Суддя О.В.Ткаченко