ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

20 грудня 2022 року Справа № 903/849/22

Господарський суд Волинської області у складі:

головуючого судді - Гарбара Ігоря Олексійовича

секретар судового засідання - Коваль Олександр Миколайович

за відсутності представників та керуючого реструктуризацією

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку у приміщенні Господарського суду Волинської області матеріали заяви ОСОБА_1 про визнання грошових вимог по справі №903/849/22 за заявою фізичної особи ОСОБА_2 про неплатоспроможність,

В С Т А Н О В И В:

28.10.2022 ОСОБА_2 подав до суду заяву про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

В заяві просить суд керуючим реструктуризацією боржника призначити арбітражного керуючого Самчука Антона Миколайовича.

31.10.2022 Самчук Антон Миколайович надіслав на електронну адресу суду заяву арбітражного керуючого про участь у справі з додатками та копію договору (а.с.77-81).

Ухвалою суду від 31.10.2022 заяву прийнято заяву фізичної особи ОСОБА_2 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність до розгляду та призначено підготовче засідання (а.с.82).

Ухвалою суду від 08.11.2022 відкрито провадження у справі про неплатоспроможність боржника - ОСОБА_2 (а.с.89-92).

У відповідності до положень Кодексу України з процедур банкрутства 08.11.2022 на офіційному веб-порталі судової влади України здійснено оприлюднення оголошення (повідомлення) про відкриття Господарським судом Волинської області провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_2 (а.с.94).

18.10.2022 на адресу суду надійшов витяг Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України з наявною у базі даних інформацією щодо перетинання боржником ОСОБА_2 . Повідомлено, що інформація щодо перетинання державного кордону, лінії розмежування з тимчасово окупованими територіями громадянами України ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , у період з 08.11.2019 по 08.11.2022 в базі даних відсутня (а.с.95).

02.12.2022 ОСОБА_1 надіслала на адресу заяву з грошовими вимогами, в якій просить суд визнати кредиторські вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в сумі 34506,00 дол.США, 1261545,00 грн., з яких 14000,00 дол.США сума основного боргу, що еквівалентно 511840,00 грн станом на 01.12.2022 та 20506,00 дол.США відсотки за користування позикою, що еквівалентно 749705,00 грн. станом на 01.12.2022 (а.с.96-107).

Ухвалою суду від 06.12.2022 заяву кредитора ОСОБА_1 про визнання грошових вимог до боржника ОСОБА_2 прийнято та призначено до розгляду (а.с.108).

13.12.2022 керуючий реструктуризацією на електронну адресу суду надіслав заяву за результатом розгляду грошових вимог до боржника у справі про неплатоспроможність ОСОБА_2 , в якій вважає за можливе визнати вимоги до боржника у наступних розмірах:

- 4962,00 грн. - витрати пов`язані з провадженням у справі про неплатоспроможність відшкодовуються у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів;

- 1 261 545,00 грн - вимоги другої черги задоволення вимог кредиторів до боржника ОСОБА_2 .

Всього: 1266507,00 грн.

Розгляд даної заяви в попередньому засіданні, просив проводити за відсутності керуючого реструктуризацією боргів боржника в силу зайнятості в іншому судовому засіданні у Господарському суді Волинської області (а.с.112-113).

15.12.2022 керуючий реструктуризацією надіслав на електронну адресу суду звіт про перевірку декларацій про майновий стан боржника, в якому повідомив суд про те, що станом на 15.12.2022, за результатами перевірки декларацій про майновий стан боржника не встановлено фактів приховування боржником доходів або ж майна за рахунок якого можливо погасити кредиторські вимоги в справі про неплатоспроможність та/або невідповідностей у відомостях зазначених в деклараціях про майновий стан. Разом з цим повідомив суд, що станом на 15.12.2022, керуючим реструктуризацією не було отримано відповідей від усіх установ до яких було надіслано запити про надання інформації щодо наявності в боржника активів та іншої інформації необхідної для перевірки декларації про майновий стан боржника. В разі виявлення невідповідностей в поданих боржником деклараціях про майновий стан, суду, кредиторам та боржникам будуть надіслані відповідні листи в доповнення до звіту про результати перевірки декларації боржника.

План реструктуризації боргів боржника не пропонується, оскільки вимоги кредиторів ще не є визнаними судом (а.с.114).

16.12.2022 керуючий реструктуризацією надіслав на електронну адресу суду звіт про проведену роботу до попереднього судового засідання (а.с.117-126).

19.12.2022 керуючий реструктуризацією надіслав на електронну адресу суду заяву про долучення доказів надіслання звіту про перевірку декларацій про майновий стан боржника, оскільки 15.12.2022 року за вих. № 02-18/679 було надіслано до суду звіт про перевірку декларацій про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність ОСОБА_2 .

Проте, помилково не було надано докази надсилання заяви боржника, а тому просить долучити такі докази до матеріалів справи, а також просить судове засідання 20.12.2022 об 10 год. 00 хв. проводити за його відсутності. Вимоги кредиторів визнає в повному обсязі (а.с.115--116).

19.12.2022 боржник ОСОБА_2 подав до суду заяву, в якій просить суд призначене засідання проводити без його участі. Вимоги кредитора ОСОБА_1 визнає в повному обсязі (а.с.164).

У визначений судом день та час кредитор та боржник своїм правом на участь в судовому розгляді не скористалися, причини неявки (особистої) в судове засідання суду не повідомили, не з`явився в судове засідання також і керуючий реструктуризацією боргів боржника.

Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як слідує з матеріалів справи, 02.12.2022 ОСОБА_1 надіслала на адресу заяву з грошовими вимогами, в якій просить суд визнати кредиторські вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в сумі 34506,00 дол.США, 1261545,00 грн., з яких 14000,00 дол.США сума основного боргу, що еквівалентно 511840,00 грн станом на 01.12.2022 та 20506,00 дол.США відсотки за користування позикою, що еквівалентно 749705,00 грн. станом на 01.12.2022 (а.с.96-107).

Як вбачається з матеріалів справи, 03.01.2018 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір позики (а.с.88).

Згідно п.1.1 договору, позикодавець передав у власність, а Позичальник прийняв 15000,00 доларів США, з зобов`язанням повернути таку ж саму суму до 10 жовтня 2022 включно. Факт одержання грошей підтверджується підписом на даному договорі позичальника. Додаткова розписка Позичальником не писалась.

Пунктом 3 договору сторони узгодили, що за домовленістю сторін за користування позикою проценти нараховуються в розмірі 30 (тридцяти) відсотків річних.

У разі неповернення позики в строки позичальник зобов`язаний повернути нараховані відсотки та інші нарахування у відповідності до норм чинного українського законодавства (п.4 договору).

Згідно п.п.5-6 договору, сторони свідчать, що цей Договір відповідає дійсним намірам сторін, укладений сторонами добровільно, при ясній пам`яті, його умови є справедливими для сторін. Сума, позики має бути повернено, однією сумою у строк визначений у п.1 Договору з урахуванням нарахованих відсотків за користування позикою у доларах, або відповідно офіційного курсу НБУ на дату повернення, суми позики.

Цей договір є укладеним з моменту фактичної передачі грошей (03 січня 2018 року) (п.11 договору).

05.07.2018 грошові кошти в розмір 1000 доларів США були повернені, про що свідчить відмітка на звороті договору.

11.10.2022 ОСОБА_1 звернулася до ОСОБА_2 з вимогою про повернення боргу за договором позики (а.с.99). Кузьменко отримав дану вимогу 11.10.2022, про що свідчить підпис.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Статтею 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 1 статті 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу, Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч.1 ст.1049 ЦК України).

Відповідно до ст. 113 Кодексу України з процедур банкрутства, провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 120 Кодексу України з процедур банкрутства, з моменту відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника строк виконання всіх грошових зобов`язань боржника вважається таким, що настав.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на з`явлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Завданням господарського суду у попередньому засіданні є перевірка заявлених до боржника грошових вимог конкурсних кредиторів, які можуть підтверджуватися або первинними документами (угодами, накладними, рахунками, актами виконаних робіт тощо), що свідчать про цивільно-правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору (аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 29.01.2019 р. у справі № 916/4644/15; Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.12.2019 р. у справі № 913/479/18).

Відповідно до норм визначених Кодексом України з процедур банкрутства за результатами попереднього засідання господарський суд визнає розмір вимог кредиторів, які підлягають включені до реєстру вимог кредиторів, порядок погашення (задоволення) яких відбувається відповідно до черговості, яка встановлена статтею 133 даного Кодексу.

Відповідно до ст. 113 Кодексу України з процедур банкрутства, провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Згідно з нормами статті 133 Кодексу України з процедур банкрутства, для задоволення вимог кредиторів кошти від продажу майна боржника вносяться на окремий банківський рахунок, відкритий керуючим реалізацією.

Вимоги кредиторів, включені до реєстру вимог кредиторів, задовольняються у такій черговості:

1) у першу чергу задовольняються вимоги до боржника щодо сплати аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування;

2) у другу чергу задовольняються вимоги щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів) та проводяться розрахунки з іншими кредиторами;

3) у третю чергу сплачуються неустойки (штраф, пеня), внесені до реєстру вимог кредиторів.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 120 Кодексу України з процедур банкрутства, з моменту відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника строк виконання всіх грошових зобов`язань боржника вважається таким, що настав.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на з`явлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що вимоги є обґрунтованими та підлягають внесенню до реєстру вимог кредиторів у сумі 1266507,00 грн., з яких:

- 4962,00 грн. - встановити що витрати пов`язані з провадженням у справі про неплатоспроможність (витрати на оплату судового збору) відшкодовуються у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів;

- 1261545,00 грн. (вимоги другої черги).

Разом з тим, судом враховано, що склад і розмір грошових вимог кредиторів визначаються в національній валюті України. Якщо зобов`язання боржника визначені в іноземній валюті, то склад і розмір грошових вимог кредиторів визначаються в національній валюті за курсом, встановленим Національним банком України на дату подання кредитором заяви з грошовими вимогами до боржника (п.4 ч.2 чт.45 КУзПБ).

Кредитор просив визнати грошові кошти в розмірі 1261545,00 грн., з яких 14000,00 дол.США сума основного боргу, що еквівалентно 511840,00 грн станом на 01.12.2022 та 20506,00 дол.США відсотки за користування позикою, що еквівалентно 749705,00 грн. станом на 01.12.2022 (36,5686 курс долара США).

Як вбачається з поштового штемпеля підприємства зв`язку на конверті, який адресований Господарському суду Волинської області, ОСОБА_1 заяву про визнання грошових вимог з додатками направила до суду 02.12.2022 (а.с.107) і судовий збір сплачено 02.12.2022 (а.с.97).

Отже, ціна позову в національній валюті повинна визначатись з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, станом на 02.12.2022.

Так, станом на день сплати судового збору (02.12.2022), офіційний курс гривні до долара США, визначений Національним банком України, становив 36,5686 грн. за один долар.

З огляду на викладене вбачається, що кредитор не вірно вказав дату відповідно до якої слід визначати (переводити) суму боргу, а саме вказано 01.12.2022, тоді як необхідно - 02.12.2022.

Разом з цим, курс долара США до гривні станом на 01.12.2022 та 02.12.2022 становить 36,5686 грн., отже, сума боргу залишається незмінна.

При цьому судом враховано, що кредиторські вимоги були розглянуті керуючим реструктуризації, повністю визнаються ним, що підтверджується відповідною заявою від 13.12.2022 вих.№02-18/676.

Керуючись ст. 2, 122-123 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 234 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 про визнання грошових вимог до фізичної особи ОСОБА_2 задовольнити.

2. Визнати вимоги ОСОБА_1 про визнання грошових вимог до фізичної особи ОСОБА_2 в наступному розмірі:

- 4962,00 грн. - встановити що витрати пов`язані з провадженням у справі про неплатоспроможність (витрати на оплату судового збору) відшкодовуються у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів;

- 1261545,00 грн. (вимоги другої черги).

3. Зобов`язати керуючого реструктуризацією Самчука А.М. включити визнані судом вимоги ОСОБА_1 до реєстру вимог кредиторів у відповідності до вимог Кодексу України з процедур банкрутства.

4. Керуючому реструктуризацією Самчуку А.М. провести збори кредиторів в порядку п.4 ст. 122 Кодексу України з процедур банкрутства.

Ухвала господарського суду набирає законної негайно з моменту її прийняття відповідно до ч.4 ст. 9 КУзПБ.

Ухвала суду може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст.9 КУзПБ, ст. ст. 255, 256, п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Ухвала суду підписана 20.12.2022.

Суддя І. О. Гарбар