ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2022 року м. Черкаси Справа № 925/710/22

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Г.М.Скиби, за участю секретаря судового засідання А.М.Буднік, у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в приміщенні суду розглянув справу

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м.Дніпро, пр.Дмитра Яворницького,108

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕП ТРАНСКО", Черкаська область, Черкаський район, с.Геронимівка, вул.Благовісна,1

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Белгравія" м.Київ, вул.Щорса, 32Б, офіс 1019 (фактична адреса: Дніпропетровська область, Солонянський район, с.Святовасилівка, ).

про стягнення 40248,56 грн плати за користування вагонами, збору за зберігання вантажу та за маневрову роботу,

за участі повноважних представників сторін:

від позивача: А.Л.Єрьоменко адвокат за довіреністю (режим ВКЗ);

від відповідача: М.М.Білий адвокат за довіреністю;

від третьої особи: Д.В.Лазебний адвокат за ордером (режим ВКЗ).

АТ "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" АТ "Українська залізниця" звернулось в Господарський суд Черкаської області із позовом до ТОВ "ТЕП ТРАНСКО" про стягнення 40248,56 грн, з яких: 21374,40 грн плати за користування вагонами, 13567,16 грн збору за зберігання вантажу, 5307,00 грн за маневрову роботу на підставі договору №ПР/М-21-442/НЮдч про подачу та збирання вагонів з Товариством "Белгравія" по станції Рясна регіональної філії "Придніпровська залізниця" АТ "Українська залізниця" від 27.10.2021, письмової угоди №4592/21-02 від 21.01.2021, договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом (редакцію оприлюднено 26.11.2021, вводиться в дію 01.12.2021), та відшкодування судового збору у розмірі 2481,00 грн.

Короткий опис руху справи:

Провадження у справі відкрито 26.07.2022 і судове засідання призначено на 25.08.2022. Проведення судового засідання відкладено на 28.09.2022.

У судове засідання 27.10.2022 представник позивача, незважаючи на подане клопотання про участь представника в режимі ВКЗ, не з`явився, про причини неявки не повідомив. Позивачем 20.10.2022 до суду подана заява та докази направлення третій особі примірника позовної заяви з додатками.

Від третьої особи 27.10.2022 до суду надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв`язку із запізнілим отриманням документів від позивача. Просить забезпечити право третьої особи на захист та безпосередню участь у судовому засіданні.

Суд з технічних причин не зміг забезпечити проведення судового засідання 10.11.2022 в режимі ВКЗ для учасників.

Від третьої особи надійшли пояснення по суті позову та документи на обґрунтування позиції відповідача та третьої особи з доказами направлення примірника всім особам. Проведення судового засідання було відкладено на 22.11.2022.

У судовому засіданні 22.11.2022:

Позивач вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Вказав на наявність вини відповідача у простої вагонів, поданих на завантаження; на прострочення відповідача у часі завантаження вагонів та користуванні вагонами, у нарахуванні та стягненні збору за зберігання вагонів (вантажу) та збору за маневрову роботу локомотивів залізниці. Надав для огляду оригінали поданих у справу копій документів. Судом встановлено невідображення позивачем письмових заперечень відповідача на окремих копіях документів на звороті окремих актів загальної форми ГУ23 (поданих у справу разом з позовною заявою).

Натомість представник позивача вказує на відсутність актів загальної форми ГУ-23 відповідача про вину залізниці у несвоєчасному виставленні завантажених вагонів на загальні колії і така вина не може бути доведена в інший спосіб.

Позивач не підтвердив оформлення чи отримання замовлень від відповідача на маневрову роботу залізниці з вагонами відповідача на коліях залізниці.

Відповідач вимоги заперечив та вказав на наявність вини позивача (кредитора) у простроченні забирання вагонів з під`їзних колій ТОВ "Белгравія" по ст.Рясна Придніпровської залізниці, оскільки у позивача були відсутні маневрові локомотиви для виставлення на основні колії залізниці завантажених на елеваторі третьої особи вагонів відповідача. В зв`язку з чим вимоги залізниці як перевізника про стягнення плати за користування вагонами та зберігання вантажу є безпідставними. Вимога залізниці про внесення плати за маневрову роботу з вагонами по ст.Рясна та під`їзних коліях не ґрунтується на вимогах нормативних документів. Відповідач маневрову роботу не замовляв, послуги не отримував і підстави для оплати відсутні. Усі замовлені, підтверджені та виконані на користь відповідача роботи відображені в накопичувальних відомостях позивача та оплачені відповідачем зі свого рахунку в безготівковому та безспірному порядку. Заперечує право вимоги позивача на стягнення заборгованості як таке, що не ґрунтується на договірних чи позадоговірних підставах. У задоволенні позову просить відмовити повністю.

Одночасно відповідач просить застосувати строк позовної давності до спірних відносин з мотивів пропуску позивачем строку на звернення до суду та відмовити і з цих підстав теж. Подано відзив на позов та письмову заяву про застосування строку позовної давності.

Представник третьої особи заперечення по суті спору та позицію відповідача про застосування строку позовної давності підтримав та просить відмовити в задоволенні позову повністю. Подав суду документи про відвантаження з елеватора на користь ТОВ "ТЕП Транско" у подані вагони зерна кукурудзи протягом періоду часу 05-08.12.2022. Навантаження вагонів відповідача відбувалось на під`їзних коліях ТОВ "Белгравія", відповідач своєчасно інформував позивача про готовність вагонів до забирання з під`їзних колій.

Інших доказів не подано.

За результатами судового розгляду судом оголошено та приєднано до справи вступну та резолютивну частину судового рішення відповідно до приписів ст.ст. 233, 240 ГПК України.

Судом встановлено та перевірено доказами такі взаємовідносини сторін та обставини.

На підставі триваючих господарських відносин, вимог діючого законодавства про транспорт та укладених дво- та багатосторонніх письмових строкових оплатних консенсуальних угод (договорів) між учасниками даного спору, з урахуванням волевиявлення учасників виникли змішані відносини отримання та споживання послуг, експедирування, перевезення вантажу залізничним транспортом України.

АТ "Укрзалізниця" письмово повідомила товариство "ТЕП Транско" про укладення договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом №99-32291375/2020-001 від 19.03.2020, з присвоєнням замовнику коду відправника (том 1 а.с. 21). Текст договору про надання послуг з організації та перевезення вантажів залізничним транспортом від 25.02.2020 (редакцію оприлюднено з 26.11.2021) введено в дію 01.12.2021 (том 1 а.с. 22-40)

Окремо між позивачем (залізниця) та третьою особою (Белгравія) 27.10.2021 був укладений договір (том 1 а.с. 16-19) №ПР/М-21/442НЮдч "Про подачу та забирання вагонів товариству з обмеженою відповідальністю "Белгравія" при станції Рясна регіональної філії "Придніпровська залізниця" АТ "УЗ" з терміном дії з 03.11.2021 по 02.11.2026.

Також окремо між відповідачем (ТЕП Транско) та третьою особою (Белгравія) 21.01.2021 було підписано письмову угоду №4592/21-02 по ст.Рясна на використання під`їзної колії ТОВ "Белгравія" для подавання та забирання вагонів товариством "ТЕП Транско" на завантаження. При цьому АТ "Укрзалізниця" не є стороною даного договору (том 1 а.с. 20).

За твердженням позивача заборгованість відповідача перед позивачем за надані послуги маневрової роботи, зберігання вагонів (вантажу), плати за користування вагонами в період 05-08.12.2021 станом на 08.12.2021 - становить 40248,56 грн.

Вказані обставини стали підставою для звернення регіональної філії "Придніпровська залізниця" АТ "Українська залізниця" в Господарський суд Черкаської області із позовною заявою до ТОВ "ТЕП Транско" за захистом порушеного права та примусового стягнення заборгованості за договором №ПР/М-21-442/НЮдч у розмірі 40248,56 грн, яка є предметом судового розгляду.

Сторонами спір в позасудовому порядку не вирішено.

Оцінюючи докази у справі та пояснення учасників в їх сукупності та за внутрішнім переконанням, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають до задоволення.

Згідно з постановою Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 №14 "Про судове рішення у цивільній справі", рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до положень постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 №6 "Про судове рішення" рішення з господарського спору повинно прийматись у відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з`ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 №64/2022, затвердженим ЗУ від 24.02.2022 №2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, ЗУ "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05:30 год. 24.02.2022 строком на 30 діб у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 14.03.2022 №133/2022 частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого ЗУ від 24.02.2022 №2102-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05:30 год. 26.03.2022 строком на 30 діб у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України.

Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 18.04.2022 №259/2022 частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого ЗУ від 24.02.2022 №2102-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05:30 год 25.04.2022 року строком на 30 діб у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України.

Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 17.05.2022 №341/2022 частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого ЗУ від 24.02.2022 №2102-IX (зі змінами, внесеними Указами від 14.03.2022 №133/2022, затвердженим ЗУ від 15.03.2022 №2119-IX, та від 18.04.2022 №259/2022, затвердженим ЗУ від 21.04.2022 №2212-IX), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05:30 год 25.05.2022 строком на 90 діб.

З урахуванням режиму воєнного стану та ймовірності повітряної тривоги в місті Черкаси у господарському суді встановлено особливий режим роботи й запроваджено відповідні організаційні заходи.

Справу розглянуто у розумні строки, ураховуючи вищевказані обставини та факти.

Суд відзначає, що у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантується "процесуальна" справедливість, тобто змагальні провадження, у процесі яких у суді на рівних засадах заслуховуються аргументи сторін (рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) "Star Cate Epilekta Gevmata and Others v. Greece" від 06.07.2010 №54111/07).

Відповідно до приписів ст.4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема з правочинів.

Майново-господарські зобов`язання між суб`єктами господарювання виникають на підставі договорів (ст.179 Господарського кодексу України) і сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору (ст.627 ЦК України).

Позивач (перевізник, кредитор, стягувач) є самостійною юридичною особою, суб`єктом господарювання на ринку цільових залізничних перевезень України, з визначенням видів діяльності та внесенням даних в ЄДРПОУ. Позивач є суб`єктом природної монополії (ст. 1 Закону України "Про природні монополії"). Тому інфраструктура залізничного транспорту, законодавчо закріплена за АТ "Укрзалізниця" і на ринку послуг із надання в користування інфраструктури залізничного транспорту АТ "Укрзалізниця" - є також суб`єктом природної монополії.

При цьому суд вважає, що при нерівних умовах конкуренції монопольного перевізника з транспортною організацією (ТОВ "ТЕП Транско") саме монополіст (АТ "Укрзалізниця") має доводити правомірність та законність своїх дій по відношенню до контрагента та учасника ринку залізничних перевезень в Україні.

Відповідач (замовник, боржник) та третя особа (учасник) є самостійними юридичними особами, самостійними суб`єктами господарювання на ринку послуг та товарного сільськогосподарського виробництва в Україні з визначенням видів діяльності та внесенням реєстраційних даних у ЄДРПОУ.

Нормативні документи, що врегульовують спірні відносини:

- Закон України "Про транспорт";

- Закон України "Про особливості утворення акціонерного

товариства залізничного транспорту загального користування";

- Закон України "Про залізничний транспорт";

- Статут залізниць України;

- Технічний регламент безпеки інфраструктури залізничного транспорту, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2013 №494;

- Правила користування вагонами і контейнерами;

- Правила зберігання вантажів;

- письмові дво- та багатосторонні господарські договори між учасниками.

Ст.17 Статуту залізниць України визначає, що перевезення вантажів залізничним транспортом організовується на договірних засадах.

Взаємовідносини залізниці з підприємством (замовником послуги), порядок та умови експлуатації під`їзних залізничних колій визначаються договором вимоги ст.71 Статуту залізниць України.

Між позивачем та третьою особою 26.10.2018 укладений договір (том 1 а.с. 10-15) №ПР/М-21/442НЮдч "Про подачу та забирання вагонів товариству з обмеженою відповідальністю "Белгравія" при станції Рясна регіональної філії "Придніпровська залізниця" АТ "УЗ" з терміном дії з 03.11.2018 по 02.11.2021.

Пізніше між позивачем та третьою особою 27.10.2021 укладений договір (том 1 а.с.16-19) №ПР/М-21/442НЮдч "Про подачу та забирання вагонів товариству з обмеженою відповідальністю "Белгравія" при станції Рясна регіональної філії "Придніпровська залізниця" АТ "УЗ" з терміном дії з 03.11.2021 по 02.11.2026.

Даний договір є типовим, з елементами публічності, не заперечений сторонами та є чинним.

Окремо між ТОВ "ТЕП-Транско" та ТОВ "Белгравія" 21.01.2021 підписано письмову угоду №4592/21-02 по ст.Рясна на використання під`їзної колії ТОВ "Белгравія" для подавання та забирання вагонів ТОВ "ТЕП-Транско" на завантаження. При цьому АТ "Укрзалізниця" не є стороною даного договору (том 1 а.с. 20).

АТ "Укрзалізниця" письмово повідомила ТОВ "ТЕП-Транско" про укладення договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом №99-32291375/2020-001 від 19.03.2020, з присвоєнням замовнику коду відправника (том 1 а.с.21). Текст договору про надання послуг з організації та перевезення вантажів залізничним транспортом від 25.02.2020 (редакцію оприлюднено з 26.11.2021) введено в дію 01.12.2021 (том 1 а.с. 22-40)

За результатами господарської діяльності відповідача на під`їзних коліях третьої особи та ст. Рясна позивача останнім оформлені документи:

пам`ятка №102 про подавання вагонів від 04.12.2021 на під`їзну колію ТОВ "Белгравія". Маневрова робота залізниці 01 год. 10 хв. (том 1 а.с. 41, без зауважень);

пам`ятка №104 про подавання вагонів від 05.12.2021 на під`їзну колію ТОВ "Белгравія". Маневрова робота залізниці 0 год. 30 хв. (том 1 а.с. 42, без зауважень);

пам`ятка №116 про забирання вагонів від 05.12.2021 з під`їзної колії ТОВ "Белгравія". Маневрова робота залізниці 01 год. 30 хв. (том 1 а.с. 43, без зауважень);

пам`ятка №117 про забирання вагонів від 06.12.2021 з під`їзної колії ТОВ "Белгравія". Маневрова робота залізниці 0 год. 30 хв. (том 1 а.с. 44, без зауважень);

Суд зазначає, що залізниця підтверджує належне забирання лише 20 завантажених вагонів у відповідача 05-06.12.2021 на під`їзних коліях ТОВ "Белгравія" відповідно до Пам`яток про забирання вагонів.

Повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами ТОВ "ТЕП Транско" на під`їзних коліях "Белгравія" від 08.12.2021 в 00:50 з відміткою працівника залізниці про прийняття на 50 завантажених вагонів (том 1 а.с. 45, без зауважень);

відомість плати за користування вагонами №08129001 (рукописний) від 20.12.2021 на 50 вагонів з запереченнями відповідача про прострочення залізниці (том 1 а.с. 46-48);

накопичувальна картка №05129001 (рукописний) від 05.12.2021 (відтиск штампу залізниці від 08.12.2021) на суму 2790,50 грн із запереченнями відповідача про надуманість стягнення за маневрову роботу та збір за зберігання порожніх вагонів. Визнано суму 30 грн., яка списана позивачем з рахунку відповідача (том 1 а.с. 49);

накопичувальна картка №07129002 (рукописний) від 07.12.2021 (відтиск штампу залізниці від 08.12.2021) на суму 1779 грн. з запереченнями відповідача про надуманість стягнення за маневрову роботу. Визнано суму 10 грн., яка списана позивачем з рахунку відповідача (том 1 а.с. 50);

накопичувальна картка №08129004 (рукописний) від 08.12.2021 (відтиск штампу залізниці від 20.12.2021) на суму 60581 грн. з запереченнями відповідача про надуманість стягнення збору за зберігання вагонів. Визнано суму 49275 грн., яка списана позивачем з рахунку відповідача (том 1 а.с. 51);

акт загальної форми ГУ-23 №293 від 05.12.2021 на віднесення на відповідальність вантажовласника ТОВ "ТЕП Транско" - про затримку вагонів на станції призначення з вини клієнта. В документах, поданих у справу позивачем не відображені заперечення відповідача (том 1 а.с. 55, зворот не відображений). В оригіналі акту на звороті зроблено рукописний напис барвником синього кольору: "Нарахування даної маневрової роботи не передбачено нормативними документами УЗ" підпис Щербина Д.Ю." (представник відповідача);

акт загальної форми ГУ-23 №294 від 05.12.2021 на віднесення на відповідальність вантажовласника ТОВ "ТЕП Транско" - про затримку вагонів на станції призначення з вини клієнта. В документах, поданих у справу позивачем не відображені заперечення відповідача (том 1 а.с. 55, зворот не відображений). В оригіналі акту на звороті зроблено рукописний напис барвником синього кольору: "Нарахування даної маневрової роботи не передбачено нормативними документами УЗ" підпис Щербина Д.Ю." (представник відповідача);

акт загальної форми ГУ-23 №297 від 05.12.2021 на віднесення на відповідальність вантажовласника ТОВ "ТЕП Транско" - про затримку вагонів на станції призначення з вини клієнта. В документах, поданих у справу позивачем не відображені заперечення відповідача (том 1 а.с. 52, зворот не відображений). В оригіналі акту на звороті зроблено рукописний напис барвником синього кольору: "Нарахування даної маневрової роботи не передбачено нормативними документами УЗ" підпис Щербина Д.Ю." (представник відповідача);

акт загальної форми ГУ-23 №302 від 06.12.2021 на віднесення на відповідальність вантажовласника ТОВ "ТЕП Транско" - про затримку вагонів на станції призначення з вини клієнта в очікуванні подачі під навантаження через зайнятість вантажних фронтів. Маневрова робота склала 20 хв. В даному акті не вказано, ким зайняті фронти навантаження і ким створені перешкоди при поданні вагонів відповідача на навантаження. В документах, поданих у справу позивачем не відображені заперечення відповідача (том 1 а.с.56, зворот не відображений). В оригіналі акту на звороті зроблено рукописний напис барвником синього кольору: "Нарахування даної маневрової роботи не передбачено нормативними документами УЗ" підпис Щербина Д.Ю." (представник відповідача);

акт загальної форми ГУ-23 №304 від 07.12.2021 на віднесення на відповідальність вантажовласника ТОВ "ТЕП Транско" - про затримку вагонів на станції призначення з вини клієнта в очікуванні подачі під навантаження через зайнятість вантажних фронтів. Маневрова робота склала 20 хв. В даному акті не вказано, ким зайняті фронти навантаження і ким створені перешкоди при поданні вагонів відповідача на навантаження. В документах, поданих у справу позивачем не відображені заперечення відповідача (том 1 а.с. 56, зворот не відображений). В оригіналі акту на звороті зроблено рукописний напис барвником синього кольору: "Нарахування даної маневрової роботи не передбачено нормативними документами УЗ" підпис Щербина Д.Ю." (представник відповідача);

акт загальної форми ГУ-23 №308 від 08.12.2021 на віднесення на відповідальність вантажовласника ТОВ "ТЕП Транско" - про затримку вагонів на станції з вини клієнта після навантаження в очікуванні оформлення документів на маршрут 50 вагонів (том 1 а.с. 53, без заперечень);

акт загальної форми ГУ-23 №310 від 08.12.2021 на віднесення на відповідальність вантажовласника ТОВ "ТЕП Транско" - про затримку вагонів на станції з вини клієнта після навантаження в очікуванні оформлення перевізного документу на маршрут 50 вагонів. "Накоплення вагонів під РРМП" (том 1 а.с. 54, без зауважень).

Представник позивача наполягає на задоволенні позову, незважаючи на протиріччя в оформлених залізницею документах. Вказує на затримку вагонів з вини відповідача, на виконання маневрових робіт та необхідність стягнення плати за зберігання вагонів.

У відзиві на позов (том 1 а.с.75-81) та у судовому засіданні представник відповідача вказав, що основний договір підписаний між позивачем в особі Придніпровської залізниці та ТОВ "Белгравія" №ПР/М-21-442/НЮдч від 27.10.2021 про подачу та збирання вагонів (том 1 а.с. 10-19);

окремо укладена письмова угода №4592/21-02 від 21.01.2021 між ТОВ "ТЕП-Транско" та ТОВ "Белгравія" про використання під`їзної колії останнього (том 1 а.с. 20). Залізниця не є стороною даного договору;

також підписано договір про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом від 25.02.2020 (редакцію оприлюднено 26.11.2021 (укладений між АТ "Українська залізниця" та ТОВ "ТЕП Транско" шляхом приєднання останнього)) (том 1 а.с. 22-40).

Вагони відповідача подаються на під`їзну колію ТОВ "Белгравія" локомотивами залізниці з розставленням на місця завантаження/вивантаження. Тобто під`їзна колія третьої особи обслуговується локомотивами залізниці і ніхто з учасників не заявив про надання послуг своїми локомотивами без участі залізниці.

Відповідач вважає, що у позивача відсутні підстави для нарахування та стягнення з відповідача (вантажовідправник "ТЕП Транско") плати за користування вагонами в сумі 21374,40 грн., оскільки спірні вагони були затримані на під`їзній колії третьої особи ТОВ "Белгравія" через відсутність у залізниці маневрового складу для виставлення завантажених вагонів на основні колії позивача (залізниці). При цьому повідомлення про завантаження вагонів і передачу їх залізниці відповідальною особою відповідача подані в телефонному режимі згідно з вимогами Правил користування вагонами та п.7 Договору від 27.10.2021 №ПР/М-21/НЮдч між позивачем та третьою особою (том 1 а.с.17-19). Ці твердження не спростовані позивачем у належний спосіб. Суд враховує принцип вірогідності доказів (приписи ст. 79 ГПК України), статус природної монополії у позивача, та всі сумніви тлумачить на користь відповідача.

Відповідно до п.12 Правил користування вагонами та контейнерами вантажовласник звільняється від плати за користування вагонами у разі затримки прийняття залізницею вагонів, які пред`явлені їй до здачі, з причин, що залежать від залізниці (відсутність маневрового локомотиву у Придніпровської залізниці по ст. Рясна).

Згідно з роз`ясненням Департаменту комерційної роботи ПАТ "Укрзалізниця" (лист за вих.№М-10/1707 від 14.07.2017) після отримання повідомлення від вантажовласника про закінчення вантажних операцій з вагонами час проведення залізницею приймально-здавальних операцій не залежить від вантажовласника. Тобто не доцільно враховувати час проведення приймально-здавальних операцій залізницею при формуванні відомостей плати форми ГУ-46, оскільки вагони не знаходяться в безпосередньому розпорядженні вантажовласника. Ця позиція не спростована позивачем у належний спосіб. З урахуванням приписів ст.79 ГПК України про вірогідність доказів суд критично оцінює документи та докази позивача і не враховує х при прийнятті рішення з мотивів складання в односторонньому порядку та неповноти подання суду, та враховує заперечення відповідача і письмові пояснення третьої особи.

У позивача відсутні підстави для нарахування відповідачеві плати за зберігання вантажу в сумі 13567,16 грн, оскільки навантажені відповідачем вагони були затримані на під`їзній колії ТОВ "Белгравія" до прийняття їх залізницею у зв`язку з відсутністю у позивача вільного маневрового складу (локомотиву).

Згідно положень п.3.4.5 Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом збір за зберігання порожнього власного вагону Позивача на місцях загального користування не нараховується.

У позивача також відсутні підстави для нарахування відповідачеві плати 5307 грн за маневрову роботу, оскільки маневрова робота, передбачена п.1.8 Збірника тарифів Відповідачем не замовлялась, пам`ятка форми ГУ-45 з зазначенням часу виконання маневрових робіт позивачем не складалась. Відповідно до вимог п.1.8 Збірника тарифів за маневрову роботу, що виконується локомотивом залізниці не одночасно з подачею або забиранням вагонів на вимогу власника під`їзної колії, вантажовласника або порту нараховується збір у розмірі 292,6 грн за кожні півгодини роботи локомотива, рахуючи неповні півгодини роботи за повні. До такої роботи належать: переставляння вагонів з одного вантажного фронту на інший, переміщення вагонів на фронті; подача вагонів на ваги і для дозування; прибирання вагонів після зважування та дозування … інша маневрова робота з вагонами на станціях, під`їзних коліях, інших місцях незагального користування.

Відповідно до п.1.9 Збірника тарифів не стягується плата за маневрову роботу, що виконується в процесі подачі й забирання вагонів на під`їзних, портових коліях, а саме: розставляння вагонів що подаються на вантажні фронти, забирання їх після вантажних операцій. Ці доводи відповідача не спростовані позивачем у належний спосіб.

Одночасно відповідач просить застосувати спеціальний шестимісячний строк позовної давності до спірних відносин як позов перевізника до вантажовідправника з посиланням на приписи ст.315 ГК України та п.136 Статуту залізниць України, оскільки позивач звернувся з вимогами до відповідача лише 22 липня 2022, по закінченню скороченого 6 місячного строку позовної давності.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, відповідно до приписів ст. 267 ЦК України є підставою для відмови у позові.

Представник третьої особи вимоги та заперечення відповідача підтримав та просить відмовити в позові повністю. В письмових поясненнях (вх. суду №13013 від 11.11.2022, том 2 а.с.1-49) представник вказав, що навантаження вагонів відповідача було проведено невідкладно третьою особою в період часу з 04.12.2021 по 06.12.2021 на власних під`їзних коліях. Про дотримання строків навантаження вагонів свідчить відсутність претензій до третьої особи від позивача та відповідача, але навантажені вагони знаходились на під`їзних коліях третьої особи ще два дні після навантаження, і власник під`їзної колії не володів інформацією про поважність причин затримки вагонів протягом 06-08.12.2021.

Представник третьої особи зазначає, що саме позивач (залізниця) затримала прийняття від відповідача вагонів для формування ешелону, що має бути розцінено як прострочення кредитора та є підставою для звільнення відповідача від стягнення плати за користування вагонами та контейнерами приписи ст.ст. 119-126 Статуту залізниць України, п. 16 Правил користування вагонами і контейнерами. Тим паче, що відповідач виклав письмові зауваження у відомостях плати за користування вагонами форми ГУ-46. Ці обставини мають розцінюватися як поважні для звільнення відповідача від плати за користування вагонами.

Інших документів, доказів, пояснень у справу не подано.

Щодо застосування строку позовної давності до спірних відносин:

Відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Враховуючи, що Господарський кодекс України виступає як спеціальна норма по відношенню до Цивільного кодексу України (загальна норма), суд застосовує вимоги ст.315 ГК України до спірних правовідносин про шестимісячний строк позовної давності.

У відповідності до ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

У відповідності до ст. 266 ЦК України - зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Коментарем до цієї статті зазначено, що норма ст. 266 встановлює, що строк позовної давності стосовно додаткових позовних вимог (стягнення неустойки та інші), які є похідними від основної вимоги, спливає одночасно із спливом строку позовної давності щодо основної вимоги.

З урахуванням викладеного, відповідно до обставин справи, суд дійшов висновку про те, що позовна вимога була заявлена позивачем після сплину шестимісячного строку позовної давності щодо всіх наявних у справі накладних та відомостей про виконання маневрових операцій на залізниці.

За змістом положень ЦК та ГК України про позовну давність та практики Верховного Суду України і Вищого господарського суду України, у випадку, коли суд на підставі досліджених у судовому засіданні доказів установить, що право позивача, про захист якого він просить, не порушено, постановляється рішення про відмову в задоволенні позову саме із цих підстав, а не через пропуск строку давності. Якщо ж буде встановлено, що таке право позивача порушено і строк позовної давності пропущено без поважних причин, суд постановлює рішення, яким відмовляє в позові у зв`язку із закінченням строку давності, а при визнанні причини пропуску цього строку поважною порушене право має бути захищене.

З цих підстав суд вважає, що позивач не довів факту порушення свого права на отримання оплати за надані послуги та виконану маневрову роботу на ст. Рясна, незважаючи на пропуск строку позовної давності для стягнення цього боргу.

На підставі викладеного, у задоволенні позову слід відмовити повністю з інших підстав, а не за закінченням строку позовної давності.

Щодо результату розгляду позовних вимог:

Суд вважає, що позивач не довів належними доказами свої вимоги, наявність вини у діях відповідача та не спростував заперечення відповідача проти заявлених вимог - з посиланням на документи чи нормативні акти. За результатами обговорення всіх обставин справи суд дійшов висновку, що в задоволенні позову належить відмовити повністю з мотивів безпідставності, необґрунтованості та недоведеності вимог позивачем.

Суд при прийнятті рішення враховує правові позиції та практику Європейського суду з прав людини як джерело права, згоду на застосування якого надано Верховною Радою України (п. 4 ст. 11 ГПК України):

- принцип правової певності та юридичної визначеності, в тому числі недопустимість ревізування рішень судів, які набрали законної сили з підстав бажання зацікавленої особи в переоцінці доказів (рішення "Агрокомплекс проти України" №23465/03 від 08.03.2012);

- принцип загальної оцінки судом відносин сторін та відсутності обов`язку суду давати оцінку кожній вимозі сторін (рішення "Серявін проти України" №4909/04 від 10.02.2010, рішення "Трофімчук проти України" №4241/03 від 28.10.2010);

- принцип повноти та межі обґрунтування рішення судом в залежності від характеру рішення (рішення "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994, серія А, №303-А, п. 29);

- принцип поваги до права на володіння своїм майном (рішення "Желтяков проти України" №4994/04 від 09.09.2011).

Відповідно до ст.ст.74, 76-79 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Обов`язок доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Суд в даному судовому засіданні не вирішує питання стягнення витрат на послуги адвоката за заявами учасників.

Відповідно до ст.ст.129-130 Господарського процесуального кодексу України у спорах, що виникають при виконанні договорів та інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. З огляду на відмову у задоволенні позову судовий збір покладається на позивача та не стягується.

Керуючись приписами ст.ст. 231, 238-240 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м.Дніпро, пр.Дмитра Яворницького,108, код 40081237

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕП ТРАНСКО", Черкаська область, Черкаський район, с.Геронимівка, вул.Благовісна,1, код 32291375

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Белгравія" м.Київ, вул.Щорса, 32Б, офіс 1019 (фактична адреса: Дніпропетровська область, Солонянський район, с.Святовасилівка, )

про стягнення 40248,56 грн плати за користування вагонами, збору за зберігання вантажу та за маневрову роботу відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складення повного судового рішення. Сторони у справі протягом цього строку мають право подати апеляційну скаргу безпосередньо до суду апеляційної інстанції на вказане рішення.

Повне рішення складено 20.12.2022.

Суддя Г.М.Скиба