ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" грудня 2022 р. Справа №911/1393/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Зубець Л.П.

суддів: Алданової С.О.

Ткаченка Б.О.

секретар судового засідання: Гибало В.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Мостовий О.В.

від відповідача: Кохан О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "Тайтен Машинері Україна"

на рішення Господарського суду Київської області

від 11.01.2022 (повний текст складено - 17.02.2022)

у справі №911/1393/21 (суддя - Подоляк Ю.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю

"Тайтен Машинері Україна"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Терратек Україна"

про стягнення 641 746,18 грн.

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Тайтен Машинері Україна" (далі - ТОВ "Тайтен Машинері Україна") звернулося до Господарського суду Київської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Терратек Україна" (далі - ТОВ "Терратек Україна") заборгованості у розмірі 641 746,18 грн., з яких 537 563,09 грн., еквівалент в іноземній валюті становить 19 343,76 доларів США, - основний борг, 12 219,54 грн., еквівалент в іноземній валюті становить 439,71 доларів США, - три проценти річних, 91 963,55 грн. - пеня.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором оренди сільськогосподарської техніки від 26.03.2019 №TMU-003AB-19, в частині сплати орендної плати за користування сільськогосподарською технікою сільськогосподарським колісним трактором Case IH Magnum 370 CVX, б/в серійний номер ZERD06155 у строк встановлений договором.

Рішенням Господарського суду Київської області від 11.01.2022 у справі №911/1393/21 позов задоволено частково.

Присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача 223 360,74 грн., еквівалент в іноземній валюті становить 8 037,45 доларів США, основного боргу, 5 077,23 грн., еквівалент в іноземній валюті становить 182,70 доларів США, трьох процентів річних, 13 700,76 грн. пені, а також 3 632,08 грн. витрат зі сплати судового збору. В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судом рішенням, ТОВ "Тайтен Машинері Україна" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить змінити рішення Господарського суду міста Києва та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення суду першої інстанції ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права та грубим порушенням норм процесуального права, що зумовило неправильні висновки суду у справі та, відповідно, часткову відмову у задоволенні позовних вимог.

Так, в апеляційній скарзі позивач зазначив, що місцевий господарський суд не врахував, що виходячи зі змісту частини 6 статті 762 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та правової позиції Верховного Суду щодо її застосування, однозначно вбачається, що обов`язок доведення обставин неможливості використання об`єкта оренди, які виникли з незалежних від нього причин, за які він не відповідає, покладають на відповідача. Водночас відповідачем не доведено, а судом не встановлено обставин, за яких трапилося загоряння об`єкта оренди, хто несе відповідальність за їх настання, та чому, якщо відповідач не міг користуватися об`єктом оренди він надалі підписав додаткову угоду №1 до договору оренди, яка передбачала збільшення строку оренди та орендної плати, а також акти надання послуг від 30.09.2019 №28674 на суму 80 548,84 грн. та від 26.12.2019 №36641 на суму 226 466,26 грн.

Крім того, судом першої інстанції, на думку позивача, неправильно застосовано частину 6 статті 232 Господарського кодексу України (далі - ГК України) відповідно незаконно відмовлено у стягненні пені за весь строк прострочення виконання зобов`язання відповідача.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.06.2022 апеляційну скаргу ТОВ "Тайтен Машинері Україна" передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючої судді (судді-доповідача) - Зубець Л.П., суддів: Ткаченка Б.О., Алданова С.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.07.2022 відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги ТОВ "Тайтен Машинері Україна" на рішення Господарського суду Київської області від 11.01.2022 у справі №911/1393/21 до надходження матеріалів справи до Північного апеляційного господарського суду. Витребувано з Господарського суду Київської області матеріали справи №911/1393/21.

14.07.2022 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №911/1393/21 з Господарського суду Господарського суду Київської області.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.07.2022 залишено без руху апеляційну скаргу ТОВ "Тайтен Машинері Україна" на рішення Господарського суду Київської області від 11.01.2022 у справі №911/1393/21 та надано строк для усунення недоліків апеляційної скарги.

28.07.2022 через управління автоматизованого документообігу та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від ТОВ "Тайтен Машинері Україна" надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.08.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Тайтен Машинері Україна" на рішення Господарського суду Київської області від 11.01.2022 у справі №911/1393/21 та призначено розгляд апеляційної скарги на 20.09.2022.

Роз`яснено учасникам справи право та встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, пояснень, заяв та клопотань до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.09.2022 заяву представника ТОВ "Тайтен Машинері Україна" Мостового О.В. про участь у судовому засіданні 20.09.2022 у справі №911/1393/21 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів задоволено.

Ухвалами Північного апеляційного господарського суду від 20.09.2022, від 08.11.2022 та від 29.11.2022 розгляд справи №911/1393/21 за апеляційною скаргою ТОВ "Тайтен Машинері Україна" відкладено на 08.11.2022, 29.11.2022 та 06.12.2022 відповідно.

Відповідач, у порядку статті 263 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) своїм правом не скористався, до Північного апеляційного господарського суду відзиву на апеляційну скаргу не подав.

У судове засідання 06.12.2022 з`явилися представники сторін, які надали пояснення по суті спору.

Так, представник позивача підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив суд її задовольнити, оскаржуване рішення змінити та винести інше, яким позов задовольнити повністю.

В свою чергу представник відповідача проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив суд залишити оскаржуване судове рішення без змін.

Згідно зі статтею 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

У судовому засіданні 06.12.2022 оголошено вступну та резолютивну частини постанови суду.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Північний апеляційний господарський суд дійшов наступних висновків.

Як встановлено судом першої інстанції та перевірено судом апеляційної інстанції, 26.03.2019 між ТОВ "Тайтен Машинері Україна" (орендодавець) та ТОВ "Терратек Україна" (орендар) укладено договір оренди сільськогосподарської техніки №TMU-003AB-19, за умовами якого орендодавець зобов`язався передати за плату орендареві у строкове користування, а орендар зобов`язався прийняти у строкове користування сільськогосподарську техніку, що визначена у цьому договорі (далі - об`єкт оренди), та зобов`язався сплачувати орендодавцеві орендну плату відповідно до умов цього договору.

Згідно з пунктом 1.2 договору відомості про об`єкт оренди наведено у додатку №1 до цього договору, який є його невід`ємною частиною.

За умовами пункту 2.1 договору сільськогосподарська техніка, що орендується, повинна використовуватись орендарем виключно для виконання сільськогосподарських робіт відповідно до вимог інструкції з експлуатації підприємства-виробника.

Відповідно до пункту 3.2 договору орендодавець передає, а орендар приймає об`єкт оренди на умовах: EXW, адреса: с. Левків, Житомирська область (Інкотермс 2010).

Строк користування об`єктом оренди вказується у додатку №1 до цього договору, який є його невід`ємною частиною. Строк користування об`єктом оренди може бути змінений за згодою сторін (п. 4.1 договору).

Пунктом 5.1 договору визначено, що розмір орендної плати за орендне користування об`єктом оренди вказується у додатку №1 до цього договору.

Відповідно до пунктів 5.2, 5.3 договору орендна плата сплачується орендарем на умовах, узгоджених сторонами, які наведено в додатку №1 до цього договору, в безготівковому порядку на поточний рахунок орендодавця, на підставі рахунків, які надаються орендодавцем. З метою фіксації факту надання послуг оренди за цим договором, сторони щомісячно складають (підписують та скріплюють печатками) акт прийому-передачі наданих послуг (оренда сільськогосподарської техніки).

Згідно з підпунктами 7.1.1, 7.1.2 пункту 7.1 договору орендар зобов`язався: використовувати об`єкт оренди виключно у відповідності до мети користування, визначної у пункті 2.1 цього договору; своєчасно і у повному обсязі сплачувати орендну плату та без затримок підписувати необхідну документацію (акт прийому-передачі наданих послуг та ін.) щодо виконання цього договору.

Цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та його скріплення печатками сторін (пункт 10.1 договору).

Між сторонами у справі укладено додаток №1 до договору, в якому вказані відомості про об`єкт оренди - сільськогосподарський колісний трактор Case IH Magnum 370 CVX, б/в серійний номер ZERD06155, строк оренди з моменту підписання акта-прийому передачі, але не пізніше 29.03.2019 по 15.12.2021, загальний розмір орендної плати за весь строк оренди 2 995 304,00 грн., в т.ч. ПДВ 20%, визначено строк оплати орендної плати та вартість об`єкта оренди - 6 051 112,93 грн.

У пункті 1.2 додатку №1 до договору сторони визначили, що на момент підписання цього договору розмір орендної плати становить 2 995 304,00 грн., в т.ч. ПДВ 20%.

Грошовий еквівалент орендної плати за весь строк оренди (всього за договором) в іноземній валюті становить 111 040,00 доларів США, який визначено по курсу продажу долара США на Міжбанківському валютному ринку України на момент закриття торгів на день, який передує дню підписання цього договору і становить 26,975 грн. за один долар США.

На виконання умов договору позивач передав, а відповідач прийняв у оренду: сільськогосподарський колісний трактор Case IH Magnum 370 CVX, б/в серійний номер ZERD06155, про що свідчить акт прийому-передачі об`єкта оренди від 28.03.2019 №1, завірена копія якого наявна у матеріалах справи.

26.12.2019 сторони уклали додаткову угоду №1 до договору, у якій сторони домовилися викласти додаток №1 до додаткової угоди в новій редакції.

У наведеному вище додатку вказані відомості про об`єкт оренди сільськогосподарський колісний трактор Case IH Magnum 370 CVX, б/в серійний номер ZERD06155, строк оренди з моменту підписання акта-прийому передачі, але не пізніше 28.03.2019 по 26.12.2021, загальний розмір орендної плати за весь строк оренди 750 528,36 грн., в т.ч. ПДВ 20%, з яких 80 000,00 грн. сплачено орендарем платіжним дорученням від 12.03.2019 №34, 220 689,22 грн. сплачено орендарем 27.03.2019, 449 839,14 грн. сплачується орендарем до 25.07.2020, визначено вартість об`єкта оренди 5 298 295,81 грн.

Пунктом 1.2 додатку №1 до додаткової угоди визначено, що на момент підписання цього договору розмір орендної плати становить 750 528,36 грн., в т.ч. ПДВ 20%. Грошовий еквівалент орендної плати за весь строк оренди (всього за договором) в іноземній валюті становить 30 558,39 доларів. Платежі здійснені та підлягають сплаті орендарем наступним чином:

1. Перший платіж в сумі 80 000 грн. сплачено орендарем платіжним дорученням від 12.03.2019 №34. Грошовий еквівалент в іноземній валюті становить 3 034,90 доларів США, який визначено по курсу продажу долара США на Українській міжбанківській валютній біржі на момент закриття торгів на день, який передує дню фактичного здійснення платежу і становить 26,36 грн. за один долар США.

2. Другий платіж в сумі 220 689,22 гри. сплачені орендарем 27.03.2019. Грошовий еквівалент в іноземній валюті становить 8 179,73 доларів США, який визначено по курсу продажу долара США на Українській міжбанківській валютній біржі на момент закриття торгів на день, який передує дню фактичного здійснення платежу і становить 26,98 грн. за один долар США.

3. Третій платіж в сумі 449 839,14 гри. сплачується орендарем до 25.07.2020. Грошовий еквівалент в іноземній валюті становить 19 343,76 доларів США, який визначено по курсу продажу долара США на Українській міжбанківській валютній біржі на момент закриття торгів на день, який передує дню підписання даної додаткової угоди №1 і становить 23,2550 грн. за один долар США.

Сторони домовились, що розміри курсу продажу долара США на МВРУ (що вказаний у графі "межбанк", "курс продажи"), які застосовуються при визначенні грошового еквіваленту за цим договором, визначаються на підставі даних оприлюднених на сервері (http://minfin.com.ua). У разі виникнення суперечок достатнім доказом існування курсу МВРУ (що вказаний у графі "межбанк, "курс продажи") на визначену дату є роздруківка відповідної сторінки з сайту, що зроблена орендодавцем та засвідчена підписом уповноваженої особи орендодавця та його печаткою.

Орендар зобов`язаний здійснити оплату за цим договором на підставі рахунків орендодавця, які ним виписані з урахуванням пункту 1.2 цього додатку до договору таким чином, що сума у гривнях, яка підлягає сплаті орендарем на виконання ним зобов`язань за пунктом 1.2 визначається шляхом множення зазначеного в цьому пункті грошового еквіваленту в іноземній валюті, на курс продажу долара США на МВРУ (що вказаний у графі "межбанк", "курс продажи") на момент закриття торгів, на день, який передує дню здійснення платежу орендарем орендної плати, при цьому, підписання додаткових угод та надсилання повідомлень орендодавцю не вимагається.

Відповідач передав, а позивач прийняв з оренди об`єкт оренди - сільськогосподарський колісний трактор Case IH Magnum 370 CVX, б/в серійний номер ZERD06155, про що свідчить акт прийому-передачі об`єкта оренди (повернення) від 26.12.2019 №2.

Крім того, між сторонами у справі складені та підписані акти наданих послуг оренди с/т Case IH Magnum 370 CVX, ZERD06155 на загальну суму 765 080,63 грн., а саме: від 28.03.2019 №6352 на суму 45 729,83 грн., від 30.04.2019 №9931 на суму 52 691,53 грн., від 31.05.2019 №12329 на суму 93 516,50 грн., від 30.06.2019 №16588 на суму 90 600,58 грн., від 31.07.2019 №20593 на суму 88 221,89 грн., від 31.08.2019 №24105 на суму 87 305,20 грн., від 30.09.2019 №28674 на суму 80 548,84 грн., від 26.2019 №36641 на суму 226 466,26 грн.

Звертаючись з даним позовом позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором оренди сільськогосподарської техніки від 26.03.2019 №TMU-003AB-19 щодо сплати орендної плати за користування сільськогосподарською технікою сільськогосподарським колісним трактором Case IH Magnum 370 CVX, б/в серійний номер ZERD06155 за період користування об`єктом оренди до фактичного його повернення, у зв`язку з чим за ним утворилась заборгованість в розмірі 537 563,09 грн., еквівалент в іноземній валюті становить 19 343,76 доларів США.

Відповідач проти позовних вимог позивача частково заперечує та просить суд позов задовольнити частково в межах суми заборгованості в розмірі 157 376,31 грн., яка розрахована ним виходячи з фактичного користування об`єктом оренди, до його знищення внаслідок пожежі за період з 29.03.2019 по 12.09.2019.

Відповідач зазначає, що 12.09.2019 під час виконання сільськогосподарських робіт виникла пожежа колісного трактору, про що працівниками ДСНС України складено акт про пожежу від 12.09.2019, внаслідок якої (пожежі) об`єкт оренди повністю знищений та відновленню не підлягав. Також складено звіт про причину виникнення пожежі 12.09.2019, відповідно до якого було зроблено висновок, що ймовірною причиною пожежі стала несправність електричної системи. Про причини знищення об`єкта оренди відповідач повідомив позивача.

З акта про пожежу від 12.09.2019, складеного уповноваженою особою РС УДСНС України в Чернігівській області, у присутності представників відповідача та Національної поліції, вбачається, що пожежу трактору, власником якого є ТОВ "Тайтен Машинері Україна", ТОВ "Терратек Україна" виявлено 12.09.2019, пожежею знищено кабіну, капот, фари, шини, зовнішнє обладнання, електрообладнання, все скло та внутрішнє облицювання, GPS навігація, два трекери, пожежею знищено мотор, коробка, гідравлічні шланги причіпного обладнання.

Згідно зі звітом про причини виникнення пожежі від 12.09.2019, складеного головним інспектором Куликівського РС Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області майором служби цивільного захисту, ймовірною причиною пожежі стала несправність електричної системи.

Відповідно до частини 6 статті 283 ГК України передбачено, що до відносин оренди застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з частиною 1 статті 759 ЦК України, яка кореспондується з частиною 1 статті 283 ГК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.

За приписами частини 1 статті 798 ЦК України предметом договору найму транспортного засобу можуть бути повітряні, морські, річкові судна, а також наземні самохідні транспортні засоби тощо.

Частинами 1, 5 статті 762 ЦК України передбачено, що за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за найм (оренду) майна вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Орендна плата це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством (частина 1 статті 286 ГК України).

Відповідно до частини 1 статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За приписами статей 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Так, суд першої інстанції дійшов висновку, що належною до нарахування відповідачу на користь позивача, є орендна плата за час фактичного користування об`єктом оренди до дня виникнення пожежі, тобто до 12.09.2019, оскільки, відповідач не міг використовувати сільськогосподарський колісний трактор Case IH Magnum 370 CVX, б/в серійний номер ZERD06155 відповідно до мети оренди визначеної в пункті 2.1 договору.

Проте колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з актом прийому-передачі об`єкта оренди (повернення) від 26.12.2019 №2 відповідач передав, а позивач прийняв у належному для експлуатації стані об`єкт оренди - сільськогосподарський колісний трактор Case IH Magnum 370 CVX, б/в серійний номер ZERD06155.

Також, в матеріалах справи наявні підписані сторонами акти наданих послуг від 30.09.2019 №28674 на суму 80 548,84 грн. та від 26.2019 №36641 на суму 226 466,26 грн., що свідчить про фактичне використання відповідачем об`єкта оренди після 12.09.2019.

Крім того, судом апеляційної інстанції з відкритих відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що рішенням Господарського суду Київської області від 31.08.2021 у справі №911/994/21, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 13.07.2022, первісний позов ТОВ "Тайтен Машинері Україна" до ТОВ "Терратек Україна" про стягнення заборгованості задоволено, у задоволенні зустрічного позову відмовлено. З наведеного судового рішення вбачається, що 27.12.2019 об`єкт оренди було передано відповідачу у власність на підставі договору купівлі-продажу від 23.03.2019 №TMU-007ТВ-19, що підтверджується підписаними та скріпленими печатками обох сторін актом приймання-передачі техніки №1 від 27.12.2019 та видатковою накладною від 27.12.2019 №93.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції помилково застосовано частину 6 статті 762 ЦК України.

Відповідно до частини 6 статті 762 ЦК України наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

Для застосування частини 6 статті 762 ЦК України та звільнення наймача від плати за користування орендованим майном визначальною умовою такого звільнення є наявність обставин, за які орендар не відповідає.

Тобто, наймач повинен довести обставини, які свідчать про те, що майно не використовувалося або не могло бути використане, і він не відповідає за ці обставини.

Підставою звільнення від зобов`язання сплачувати орендну плату ця норма визначає об`єктивну неможливість використовувати передане в оренду майно (бути допущеним до приміщення, знаходитись у ньому, зберігати у приміщенні речі тощо) через обставини, за які орендар не відповідає.

При оцінці таких обставин презюмується незмінність умов господарювання (користування майном) чи стану об`єкта оренди, а орендар повинен подати докази наявності тих обставин, на які він посилається в обґрунтування своїх вимог, а також довести, що ці обставини виникли з незалежних від нього причин, зокрема, внаслідок зміни кон`юнктури на ринку товарів, робіт, послуг, з вини орендодавця, через дію непереборної сили тощо. Якщо орендар з незалежних від нього обставин протягом певного часу був повністю позбавлений можливості користуватися орендованим майном, то на підставі цієї норми Закону він вправі порушувати питання про повне звільнення його від внесення орендної плати.

Наведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20.10.2021 у справі №911/3067/20.

Для застосування частини 6 статті 762 ЦК України та звільнення наймача від плати за користування орендованим майном (орендної плати) визначальною умовою є наявність обставин, за які орендар не відповідає. Обставини, які свідчать про те, що майно не використовувалося або не могло бути використане наймачем і він не відповідає за це, мають бути доведені.

Подібні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 27.08.2019 у справі №914/2264/17 та від 18.08.2020 у справі №910/10657/19.

Судова колегія погоджується з доводами позивача, що при винесенні оскаржуваного рішення місцевий господарський суд не врахував, що зі змісту частини 6 статті 762 ЦК України та правових позицій Верховного Суду вбачається, що обов`язок доведення обставин неможливості використання об`єкта оренди, які виникли з незалежних від нього причин, за які він не відповідає, покладаються на відповідача.

У той же час відповідачем не доведено, а судом першої інстанції не встановлено обставин, за яких трапилося загоряння об`єкта оренди та хто несе відповідальність за їх настання.

Докази надані відповідачем (копія акта про пожежу від 12.09.2019, копія звіту про причину виникнення пожежі від 12.09.2019) не доводять ступінь пошкодження об`єкта оренди внаслідок загоряння, тобто чи міг він в подальшому використовуватися за призначенням, а також такі докази не доводять, що пошкодження техніки сталося не з вини відповідача, хоча встановлення цієї обставини є визначальним для застосування частини 6 статті 762 ЦК України.

Посилання відповідача на усні домовленості про відсутність майнових прав по спірному договору не беруться колегією суддів до уваги у зв`язку з їх необґрунтованістю, оскільки вказані доводи не підкріплені жодними належними та допустимими доказами.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів вважає, що позивачем правомірно заявлено позовну вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість зі сплати орендної плати за весь період користування об`єктом оренди в розмірі 537 563,09 грн., еквівалент в іноземній валюті становить 19 343,76 доларів США, у зв`язку з чим рішення у цій частині підлягає зміні, а позов задоволенню в повному обсязі.

Оскільки відповідач порушив строки виконання грошового зобов`язання щодо сплати орендної плати за користування об`єктом оренди у строк визначений договором, позивач просить суд стягнути з відповідача проценти річних з простроченої суми грошового зобов`язання.

Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з розрахунком позивача три проценти річних з простроченої суми за період прострочення з 26.07.2020 по 28.04.2021 складають 12 219,54 грн., еквівалент в іноземній валюті становить 439,71 доларів США.

Північний апеляційний господарський суд, перевіривши розрахунок трьох процентів річних дійшов висновку, що він є арифметично вірним, відповідає вимогам чинного законодавства та положенням договору, позовні вимоги про стягнення з відповідача суми цієї компенсаційної виплати підлягають задоволенню, а рішення суду першої інстанції в цій частині - зміні.

Крім того, позивач посилаючись на пункт 9.2.1 договору просить суд за прострочення строків оплати орендних платежів стягнути з відповідача пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожен день прострочення, за весь період прострочення, розмір якої за розрахунком позивача за період прострочення з 26.07.2020 по 28.04.2021 становить 91 963,55 грн.

Відповідно до частини 1 статті 546 ЦК України виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

За змістом частини 1 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Згідно з частиною 3 вищезазначеної статті пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання (частина 1 статті 550 ЦК України).

Частиною 1 статті 552 ЦК України встановлено, що сплата (передання) неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов`язку в натурі.

Приписами статті 230 ГК України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Преамбулою Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" передбачено, що цей Закон регулює договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань. Суб`єктами зазначених правовідносин є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та господарювання, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності.

Згідно статей 1, 3 цього Закону платники грошових коштів за прострочення платежу сплачують на користь одержувачів цих коштів пеню в розмірі, що встановлюється за погодженням сторін. Зазначений розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу і не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Відповідно до частини 6 статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Пунктом 5.2 договору передбачено, що у випадку прострочення у сплаті орендних платежів орендар сплачує орендодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожен день прострочення, за весь період прострочення.

Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що належна до стягнення пеня повинна бути нарахована за шість місяців з простроченого платежу за відповідний період виходячи з дня початку строку прострочення, оскільки у пункті 5.2 договору сторони погодили, що пеня нараховується за весь період прострочення.

Водночас, здійснивши перерахунок пені з урахуванням вищевказаних норм чинного законодавства та умов договору, колегія суддів дійшла висновку про те, що обґрунтованою та арифметично вірною сумою пені, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, є пеня в загальному розмірі 50 071,32 грн., нарахована на суму основного боргу в період з 26.07.2020 по 28.04.2021 із застосуванням подвійної облікової ставки НБУ.

Водночас посилання позивача на те, що відповідач не здійснив на користь позивача компенсацій за пошкоджений об`єкт оренди та всупереч умов договору не здійснив страхування об`єкта оренди, у зв`язку з чим страхової виплати орендодавцю також не здійснено правомірно не прийняті судом першої інстанції до уваги при вирішенні даного спору, оскільки застосування відповідальності за пошкоджений об`єкт оренди та вирішення питання щодо страхової виплати не є предметом позову, предметом спору та предметом доказування у даній справі, з чим погоджується колегія суддів.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами 1-3 статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статей 76-77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з частиною 1 статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтею 275 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право змінити рішення.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини (частина 4 статті 277 ГПК України).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Господарського суду Київської області від 11.01.2022 у справі №911/1393/21 підлягає зміні, а апеляційна скарга частковому задоволенню.

Відповідно до статті 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 267-271, 273, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Тайтен Машинері Україна" на рішення Господарського суду Київської області від 11.01.2022 у справі №911/1393/21 задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 11.01.2022 у справі №911/1393/21 змінити, виклавши його резолютивну частину в наступній редакції:

"Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Терратек Україна" (08350, Київська область, Бориспільський район, село Глибоке, вулиця Глибоцька, будинок 6-А; ідентифікаційний код 42670269) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Тайтен Машинері Україна" (08162, Київська область, Києво-Святошинський район, селище міського типу Чабани, вулиця Машинобудівників, будинок 1; ідентифікаційний код 38379774) 537 563 (п`ятсот тридцять сім тисяч п`ятсот шістдесят три) грн. 09 коп., еквівалент в іноземній валюті становить 19 343,76 доларів США основного боргу, 12 219 (дванадцять тисяч двісті дев`ятинадцять) грн. 54 коп., еквівалент в іноземній валюті становить 439,71 доларів США трьох процентів річних, 50 071 (п`ятдесят тисяч сімдесят одну) грн. 32 коп. пені, 8 997 (вісім тисяч дев`ятсот дев`яносто сім) грн. 81 коп. витрат зі сплати судового збору.".

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Терратек Україна" (08350, Київська область, Бориспільський район, село Глибоке, вулиця Глибоцька, будинок 6-А; ідентифікаційний код 42670269) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Тайтен Машинері Україна" (08162, Київська область, Києво-Святошинський район, селище міського типу Чабани, вулиця Машинобудівників, будинок 1; ідентифікаційний код 38379774) 8 048 (вісім тисяч сорок вісім) грн. 59 коп. судового збору за подання апеляційної скарги.

4. Видачу відповідних наказів доручити Господарському суду Київської області.

5. Матеріали справи №911/1393/21 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено - 21.12.2022.

Головуючий суддя Л.П. Зубець

Судді С.О. Алданова

Б.О. Ткаченко