ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2022м. ХарківСправа № 922/1571/22

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Добрелі Н.С.

за участю секретаря судового засідання Сланова М.Ю.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Енергетична компанія "Барвінок"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нью Системс АМ"
про стягнення коштів
за участю :

представника позивача - Гончаренко Н.А., адвокат;

представника відповідача - не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Енергетична компанія "Барвінок" звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нью Системс АМ" по стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу електричної енергії за нерегульованим тарифом № 070472 від 26.09.2016 року у розмірі 5 206 115,58 грн., з яких основний борг 4 085 153,22 грн., сум 10% річних 84 692,39 грн., втрат від інфляції 25 142,00 грн., пеня в сумі 423 462,01 грн. Витрати зі сплати судового збору позивач просить суд покласти на відповідача.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 19.07.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання в порядку загального позовного провадження на 18.10.2022 року.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 18.10.2022 року підготовче засідання було відкладено на 08.11.2022 року.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 08.11.2022 року продовжено строк підготовчого провадження, підготовче засідання було відкладено на 22.11.2022 року.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 22.11.2022 року підготовче засідання було відкладено на 06.12.2022 року.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 06.12.2022 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до розгляду по суті на 20.12.2022 року.

Представник позивача в судовому засіданні 20.12.2022 року підтримав позовні вимоги, просив суд позов задовольнити, посилаючись на неналежне виконання відповідачем умов договору купівлі-продажу електричної енергії за нерегульованим тарифом № 070472 щодо своєчасної та повної оплати поставленої електроенергії.

Представник відповідача в судове засідання 20.12.2022 року не з`явився, на адресу суду повернулась ухвала від 06.12.2022 року з відміткою пошти "адресат відсутній".

Відповідно до ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Згідно з п. п. 3, 4, 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Порядок надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів послуг поштового зв`язку визначають Правила надання послуг поштового зв`язку, затверджені постановою Кабінету Міністрів України №270 від 05.03.2009 (надалі - Правила), і які регулюють відносини між ними.

Поштові відправлення залежно від технології приймання, обробки, перевезення, доставки/вручення поділяються на такі категорії: прості, рекомендовані, без оголошеної цінності, з оголошеною цінністю. Рекомендовані поштові картки, листи та бандеролі з позначкою "Вручити особисто", рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка" приймаються для пересилання лише з рекомендованим повідомленням про їх вручення (п. п. 11, 17 Правил).

Пунктом 99 Правил визначено, що рекомендовані поштові відправлення (крім рекомендованих листів з позначкою Судова повістка), рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час видачі у приміщенні об`єкта поштового зв`язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім`ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу.

Рекомендовані поштові відправлення з позначкою Судова повістка, адресовані юридичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються представнику юридичної особи, уповноваженому на одержання пошти, під розпис. У разі відсутності адресата за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку робить позначку адресат відсутній за вказаною адресою, яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду (п. 992 Правил).

Відповідно до п. п. 116, 117 Правил у разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення зберігаються об`єктом поштового зв`язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження. Поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі, зокрема, закінчення встановленого строку зберігання.

Системний аналіз ст. ст. 120, 242 ГПК України, п. п. 11, 17, 99, 116, 117 Правил свідчить, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі (аналогічна позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.01.2020 у справі № 910/22873/17 та від 14.08.2020 у справі № 904/2584/19).

Встановлений порядок надання послуг поштового зв`язку, доставки та вручення рекомендованих поштових відправлень, строк зберігання поштового відправлення забезпечує адресату можливість вжити заходів для отримання такого поштового відправлення та, відповідно, ознайомлення з судовим рішенням.

У постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24.12.2020 у справі № 902/1025/19 Верховний Суд звернув увагу на те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).

Враховуючи вищевикладене та факт направлення судом ухвал на офіційну адресу відповідача у справі та повернення вказаних ухвал із відміткою поштового відділення адресат відсутній за вказаною адресою, суд доходить висновку про належне повідомлення відповідача у даній справі.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що відповідачем подавались клопотання про відкладення розгляду справи для надання можливості подати відзив на позов, які були задоволені судом.

У зв`язку з чим, суд доходить висновку про обізнаність відповідача про розгляд даної справи.

Учасник справи розпоряджається своїми правами на власний розсуд (ч. 2 ст. 14 ГПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Відповідно до ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши вступне слово представника позивача, з`ясувавши обставини справи та дослідивши подані суду докази, перевіривши відповідність доводів позивача фактичним обставинам справи, судом встановлено наступне.

26 вересня 2016 року між ПРИВАТНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ БАРВІНОК (позивач) та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ НЬЮ СИСТЕМС АМ (відповідач) укладено договір купівлі-продажу електричної енергії за нерегульованим тарифом № 070472 (далі - Договір).

Згідно з п. 1.1 Договору, Постачальник (ПАТ ЕК БАРВІНОК) зобов`язується постачати електричну енергію у відповідності з умовами Договору, а Споживач ТОВ НЬЮ СИСТЕМС АМ своєчасно сплачувати за поставлену електричну енергію та виконувати інші умови, визначені даним Договором.

Пп. 2.3.8. п. 2.3 Договору Споживач зобов`язався:

- Сплачувати за поставлену електричну енергію, а також вносити всі інші платежі за розрахунковий період згідно з умовами Договору.

Пунктом 4 Комерційної пропозиції (Додаток №2 до договору, в редакції Додаткової угоди №2019-1 від 04.06.2019 року) визначено, що Споживач зобов`язаний розглянути наданий Постачальником Акт за розрахунковий місяць та за відсутності зауважень, підписати його не пізніше ніж 5 (п`яти) календарних днів з моменту отримання такого Акту від Постачальника, і повернути один примірник Постачальнику. В разі недотримання строків та порядку направлення Акту, він вважається підписаним та набуває дії на 9 календарний день з моменту його направлення Споживачу

Пунктом 3 Комерційної пропозиції (Додаток №2 до Договору, в редакції Додаткової угоди №2019-1 від 04.06.2019 року), передбачено наступний спосіб оплати:

Оплата електричної енергії здійснюється Споживачем на підставі рахунків, виставлених Постачальником, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника в наступному порядку:

- перший платіж - у розмірі 25% від замовленого обсягу електроенергії на розрахунковий період за прогнозною ціною до 1-го вівторка місяця поставки електричної електроенергії;

- другий платіж - у розмірі 25% від замовленого обсягу електроенергії на розрахунковий період за прогнозною ціною до 2-го вівторка місяця поставки електричної електроенергії;

- третій платіж - у розмірі 25% від замовленого обсягу електроенергії на розрахунковий період за прогнозною ціною до 3-го вівторка місяця поставки електричної електроенергії;

- четвертий платіж - у розмірі 25% від замовленого обсягу електроенергії на розрахунковий період за прогнозною ціною до 4-го вівторка місяця поставки електричної електроенергії;

- остаточний розрахунок - протягом 10 (десяти) календарних днів місяця, наступного за розрахунковим...

Також п. 4 Комерційної пропозиції, визначено, що рахунки на оплату електричної енергії виставляються та надсилаються електронною поштою не пізніше 5-ти робочих днів до відповідного числа, що зазначені в п. 3 таблиці комерційної пропозиції.

Яке зазначає позивач рахунки на оплату надсилались Споживачу електронною поштою на адресу: :

21.03.2022 року на доплату за лютий 2022 року № 4001 від 21.03.2022р. за компенсацію вартості послуг з передачі електричної енергії, № 4002 від 21.03.2022р. компенсація вартості послуг з розподілу електричної енергії;

21.03.2022 року рахунки за березень 2022 № 4003, № 4004 від 21.03.2022р. за електричну енергію, № 4005, № 4006 від 21.03.2022р. за компенсацію вартості послуг з передачі електричної енергії, № 4007, № 4008 від 21.03.2022р. компенсація вартості послуг з розподілу електричної енергії;

14.04.2022р. за квітень 2022 року: № 5269, № 5270, № 5271 від 14.04.2022р. за електричну енергію, № 5272, № 5273, № 5274 від 14.04.2022р. компенсація вартості послуг з передачі електричної енергії, № 5275, № 5276, № 5277 від 14.04.2022р. компенсація вартості послуг з розподілу електричної енергії;

13.05.2022р. за травень 2022 року: № 6586, 6587, 6588 від 13.05.2022р. за електричну енергію, № 6589, № 6590, № 6591 від 13.05.2022р. компенсація вартості послуг з передачі електричної енергії, № 6592, № 6593, № 6594 від 13.05.2022р. компенсація вартості послуг з розподілу електричної енергії;

15.06.2022р. за червень 2022 року: № 7837, 7838, 7839 від 15.06.2022р. за електричну енергію, № 7840, № 7841, № 7842 від 15.06.2022р. компенсація вартості послуг з передачі електричної енергії, № 7843, № 7844, № 7845 від 15.06.2022р. компенсація вартості послуг з розподілу електричної енергії;

21.06.2022р. ТОВ НЬЮ СИСТЕМС АМ направлялись рахунки за загальну суму заборгованості з наданих послуг ПАТ ЕК БАРВІНОК за період лютий травень 2022 року № 8061 від 21.06.2022р. за електричну енергію, № 8062 від 21.06.2022р. компенсація вартості послуг з передачі електричної енергії, № 8063 від 21.06.202р. компенсація вартості послуг з розподілу електричної енергії.

13.07.2022р. за червень 2022 року: № 8948 від 13.07.2022р. за електричну енергію, № 8949 від 13.07.2022р. компенсація вартості послуг з передачі електричної енергії, № 8950 від 13.07.2022р. компенсація вартості послуг з розподілу електричної енергії;

13.07.2022р. за липень 2022 року: № 8951, 8952, 8953 від 13.07.2022р. за електричну енергію, № 8954, № 8955, № 8956 від 13.07.2022р. компенсація вартості послуг з передачі електричної енергії, № 8957, № 8958, № 8959 від 13.07.2022р. компенсація вартості послуг з розподілу електричної енергії;

08.08.2022р. за липень 2022 року: № 9829 від 08.08.2022р. компенсація вартості послуг з розподілу електричної енергії, № 9828 від 08.08.2022р. компенсація вартості послуг з передачі електричної енергії, № 9827 від 08.08.2022р. за електричну енергії.

Таким чином, як зазначає позивач терміни для сплати остаточних рахунків сплинули 28.06.2022 року за лютий, березень, квітень, травень 2022 року, 20.07.2022р. за червень 2022 року, 15.08.2022р. за липень 2022 року відповідно.

В свою чергу, як вказує позивач, відповідачем оплата за надані послуги з постачання електроенергії виконувались не в повному обсязі та несвоєчасно, у зв`язку з чим, у відповідності до умов Договору обліковується заборгованість, Споживача перед Постачальником, яка виникла на підставі Актів прийому-передачі (здачі-приймання) товару/послуг:

- електроенергія за лютий 2022 року № 8 від 28.02.2022р. на суму 3 972,68 грн. з ПДВ;

- електроенергія за лютий 2022 року № 9 від 28.02.2022р. на суму 2 039 699,65 грн. з ПДВ;

- компенсація вартості послуг з передачі електричної енергії за лютий 2022 року № 1021 від 28.02.2022р. на суму 642,48 грн. з ПДВ;

- компенсація вартості послуг з передачі електричної енергії за лютий 2022 року № 1022 від 28.02.2022р. на суму 329 867,06 грн. з ПДВ;

- компенсація вартості послуг з розподілу електричної енергії за лютий 2022 року № 1023 від 28.02.2022р. на суму 1 710,06 грн. з ПДВ;

- компенсація вартості послуг з розподілу електричної енергії за лютий 2022 року № 1024 від 28.02.2022р. на суму 877 997,63 грн. з ПДВ;

- електроенергія за березень 2022 року № 1 від 31.03.2022р. на суму 178 437,31 грн. з ПДВ;

- компенсація вартості послуг з передачі електричної енергії за березень 2022 року № 1577 від 31.03.2022р. на суму 26 706,91 грн. з ПДВ;

- компенсація вартості послуг з розподілу електричної енергії за березень 2022 року № 1578 від 31.03.2022р. на суму 71 085,01 грн. з ПДВ;

- електроенергія за квітень 2022 року № 5 від 30.04.2022р. на суму 159 076,01 грн. з ПДВ;

- компенсація вартості послуг з передачі електричної енергії за квітень 2022 року № 2169 від 30.04.2022р. на суму 23 497,02 грн. з ПДВ;

- компенсація вартості послуг з розподілу електричної енергії за квітень 2022 року № 2170 від 30.04.2022р. на суму 62 541,35 грн. з ПДВ;

- електроенергія за травень 2022 року № 5 від 31.05.2022р. на суму 231 137,26 грн. з ПДВ;

- компенсація вартості послуг з передачі електричної енергії за травень 2022 року № 2911 від 31.05.2022р. на суму 34 950,84 грн. з ПДВ;

- компенсація вартості послуг з розподілу електричної енергії за травень 2022 року № 2724 від 31.05.2022р. на суму 93 027,64 грн. з ПДВ;

- електроенергія за червень 2022 року № 3 від 30.06.2022р. на суму 148 230,59 грн. з ПДВ;

- компенсація вартості послуг з передачі електричної енергії за червень 2022 року № 3231 від 30.06.2022р. на суму 22 542,23 грн. з ПДВ;

- компенсація вартості послуг з розподілу електричної енергії за червень 2022 року № 3230 від 30.06.2022р. на суму 59 999,99 грн. з ПДВ;

- електроенергія за липень 2022 року № 1 від 31.07.2022р. на суму 177 776,28 грн. з ПДВ;

- компенсація вартості послуг з передачі електричної енергії за липень 2022 року № 4048 від 31.07.2022р. на суму 23 183,46 грн. з ПДВ;

- компенсація вартості послуг з розподілу електричної енергії за липень 2022 року № 3977 від 31.07.2022р. на суму 61 706,74 грн. з ПДВ.

Вищезазначені акти також направлялись вам за допомогою програмного забезпечення програмного забезпечення «M.E.Doc» 13.03.2022р. за лютий 2022 року, 12.04.2022р. за березень 2022 року, 09.05.2022р. за квітень 2022 року, 10.06.2022р. за травень 2022 року, 08.07.2022р. за червень 2022 року, 07.08.2022р. за липень 2022 року відповідно.

Таким чином, сума заборгованості за розрахунком позивача станом на 16.09.2022р. становить (за період лютий 2022 року - липень 2022 року) за договором про постачання електричної енергії споживачу № 070472 від 26.09.2016 р. всього 4 085 153,22 грн. (чотири мільйони вісімдесят п`ять тисяч сто п`ятдесят три гривні 22 коп.), у т.ч.:

- електрична енергія на суму 2 675 502,69 грн.:

за лютий 2022 року 1 780 845,24 грн. залишок заборгованості за розрахунковий період;

за березень 2022 року 178 437,31 грн.;

за квітень 2022 року 159 076,01 грн.;

за травень 2022 року 231 137,26 грн.;

за червень 2022 року 148 230,59 грн.;

за липень 2022 року 177 776,28 грн.;

- компенсація вартості послуг з передачі електроенергії на суму 378 851,17 грн.:

за лютий 2022 року 247 970,71 грн. залишок заборгованості за розрахунковий період;

за березень 2022 року 26 706,91 грн.;

за квітень 2022 року 23 497,02 грн.;

за травень 2022 року 34 950,84 грн.;

за червень 2022 року 22 542,23 грн.;

за липень 2022 року 23 183,46 грн.;

- компенсація вартості послуг з розподілу електроенергії на суму 1 030 799,36 грн.:

за лютий 2022 року 682 438,63 грн. залишок заборгованості за розрахунковий період;

за березень 2022 року 71 085,01 грн.;

за квітень 2022 року 62 541,35 грн.;

за травень 2022 року 93 027,64 грн.;

за червень 2022 року 59 999,99 грн.;

за липень 2022 року 61 706,74 грн.

Доказів оплати відповідачем вказаних рахунків матеріали справи не містять.

Вищенаведені обставини щодо несплати відповідачем заборгованості за поставлену електроенергію, стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Відповідач правом на подачу відзиву на позов не скористався.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Так, спір у даній справі виник між сторонами на підставі Договору купівлі-продажу електричної енергії за нерегульованим тарифом № 070472 від 26.09.2016 року, укладеного між Постачальником (ПАТ ЕК БАРВІНОК) та Споживачем (ТОВ "Нью Системс АМ").

Згідно з нормами ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. ст. 625, 628, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України, ч. 1 ст. 173 ГК України).

Відповідно до ст. 638 ЦК України, яка кореспондується зі ст. 180 ГК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

В ч. 3 ст. 180 ГК України визначено, що при укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Оцінивши зміст договору, господарський суд встановив, що сторонами погоджено його істотні умови.

Договір підписано уповноваженими особами та скріплено печатками.

Договір у встановленому порядку не оспорено; не розірвано; не визнано недійсним.

Таким чином укладений між сторонами договір є дійсним, укладеним належним чином та є обов`язковим для виконання сторонами.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки.

Двосторонній характер договору зумовлює взаємне виникнення у кожної зі сторін прав та обов`язків. Тобто, з укладенням такого договору теплопостачальна організація-продавця бере на себе обов`язок забезпечити протягом зазначеного в договорі часу безперервне (за винятком нормативно встановлених перерв), або за затвердженням уповноваженим органом місцевого самоврядування режимом постачання теплової енергії для потреб опалення, гарячого водопостачанння, вентиляції, кондиціюваня та інші технології, в свою чергу споживач зобов`язується виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені договором.

Частиною першою статті 714 ЦК України передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Згідно зі ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частинами 1, 2 ст. 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до частини першої статті 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Приписами частини шостої статті 276 ГК України встановлено, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону.

В даному випадку, як вже було зазначено судом вище, позивачем га підставі Актів прийому-передачі (здачі-приймання) товару/послуг було надано відповідачу послуги з передачі, розподілу та поставки електроенергії.

Відповідна акти та рахунки направлялись відповідачу електронною поштою на адресу: .

В свою чергу відповідач своїх зобов`язань щодо оплати наданих позивачем послуг не виконав, у строки, визначені умовами договору, у зв`язку з чим заборгованість відповідача за період лютий 2022 року - липень 2022 року за договором про постачання електричної енергії споживачу № 070472 від 26.09.2016 р. становить 4 085 153,22 грн., з яких електрична енергія на суму 2 675 502,69 грн., компенсація вартості послуг з передачі електроенергії на суму 378 851,17 грн., компенсація вартості послуг з розподілу електроенергії на суму 1 030 799,36 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи, що у відповідності до ст. 526 ЦК України та ст. 193 ГК України зобов`язання повинні виконуватись сторонами у встановлених договором або законом порядку і строках, приймаючи до уваги те, що факт виконанняи позивачем умов договору щодо поставки електроенергії підтверджується матеріалами справи, зокрема актами наданих послуг та рахунками, направленими на адресу відповідача, суд дійшов висновку про те, що позовна вимога позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за договором про постачання електричної енергії споживачу № 070472 від 26.09.2016 р. в розмірі 4 085 153,22 грн., з яких електрична енергія на суму 2 675 502,69 грн., компенсація вартості послуг з передачі електроенергії на суму 378 851,17 грн., компенсація вартості послуг з розподілу електроенергії на суму 1 030 799,36 грн., правомірна та обґрунтована, тому підлягає задоволенню.

Разом з цим, позивач просить стягнути з відповідача суму 10% річних у розмірі 84 692,39 грн. та інфляційні нарахування в сумі 25 142,00 грн.

Відповідно до п. 6 Комерційної пропозиції (Додаток №2) яка діє з 01.07.2019 року, що є невід`ємною частиною Договору, сторонами узгоджено, що за порушення грошового зобов`язання стягуються 10% річних від простроченої суми.

Частиною 2 статті 193 ГК України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Відповідно до постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" №14 від 17.12.2013 року, з урахуванням приписів статті 549, частини другої статті 625 Цивільного кодексу України та статті 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", правовими наслідками порушення грошового зобов`язання, тобто зобов`язання сплатити гроші, є обов`язок сплатити не лише суму основного боргу, а й неустойку (якщо її стягнення передбачене договором або актами законодавства), інфляційні нарахування, що обраховуються як різниця добутку суми основного боргу на індекс (індекси) інфляції, та проценти річних від простроченої суми основного боргу.

Верховний Суд України підкреслив, що платежі встановлені ст.625 ЦК України є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення виконання ним грошового зобов`язання, яка має компенсаційний, а не штрафний характер, які наприклад статті законів, які передбачають неустойку. Компенсація полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Згідно зі статтею 625 Цивільного кодексу України стягнення 3% річних та інфляційних витрат можливе до моменту фактичного виконання зобов`язання.

Перевіривши надані позивачем розрахунки 10% річних (визначених п. 6 Комерційної пропозиції) та інфляційних нарахувань суд встановив, що дані розрахунки є арифметично вірними та здійснені у відповідності до вимог чинного законодавства.

З огляду на зазначене, вимоги позивача про стягнення із відповідача суми 10% річних у розмірі 84 692,39 грн. та інфляційні нарахування в сумі 25 142,00 грн. є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо вимог про стягнення пені в розмірі 423 462,01 грн. та штрафу в розмірі 587 665,96 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Преамбулою Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" передбачено, що цей Закон регулює договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань. Суб`єктами зазначених правовідносин є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та господарювання, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності.

Згідно статей 1, 3 цього Закону платники грошових коштів за прострочення платежу сплачують на користь одержувачів цих коштів пеню в розмірі, що встановлюється за погодженням сторін. Зазначений розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу і не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Також п. 6 Комерційної пропозиції передбачено нарахування пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожен день прострочення оплати, а також Постачальник має право застосувати штраф у наступному розмірі: в разі прострочення платежу до 5 календарних днів у розмірі 1% від вартості спожитої електричної енергії за розрахунковий місяць; в разі прострочення платежу до 10 календарних днів у розмірі 10% від вартості спожитої електричної енергії за розрахунковий місяць; в разі прострочення платежу більше 20 календарних днів у розмірі 20% від вартості спожитої електричної енергії за розрахунковий місяць.

Враховуючи вищенаведене, а також порушення відповідачем виконання основного грошового зобов`язання, перевіривши розрахунок пені та штрафу, здійснені позивачем, суд дійшов висновку про їх правомірність та обґрунтованість, у зв`язку з чим позовні вимоги в частині стягнення пені в розмірі 423 462,01 грн. та штрафу в розмірі 587 665,96 грн. є такими, що підлягають задоволенню.

Разом з цим, позивач просить суд відповідно до ч. 10 ст. 238 ГПК України зазначити в резолютивній частині рішення про здійснення органом (особою), що буде виконувати рішення, формули нарахування пені на суму основного боргу - 4 085 153,22 грн. (чотири мільйони вісімдесят п`ять тисяч сто п`ятдесят три гривні 22 копійки), починаючи з 17.09.2022 і до моменту остаточного виконання рішення суду, за наведеною позивачем формулою.

Відповідно до частини 10 статті 238 Господарського процесуального кодексу України суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування.

Враховуючи стягнутий в межах цієї справи обсяг грошових коштів в розмірі 5 206 115,58 грн., а також обставини, за яких виникла заборгованість відповідача (з урахуванням дії у країні воєнного стану), суд зауважує, що ч. 10 ст.238 ГПК України носить диспозитивний характер, надаючи право виключно суду вирішувати питання доцільність застосування механізму стягнення пені.

Переслідуючи мету забезпечення реалізації конституційного принципу обов`язковості судових рішень, суд має зважено підходити до вибору процесуальних засобів, щоб це не призвело до порушення основоположних засад господарського судочинства та не призводило до порушення прав гарантованих Конституцією та законами України і при застосуванні зокрема положень частини 10 статті 238 ГПК України, суд вважає за необхідне враховувати дії стягувача та боржника на час виникнення порушеного права, а не заздалегідь.

Господарський суд повинен реалізовувати своє основне завдання (стаття 2 Господарського процесуального кодексу України), а саме справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення спорів на засадах верховенства права з метою ефективного забезпечення кожному права на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України.

У цьому сенсі, суд не може проігнорувати вимоги ч.3 ст.16 ЦК України, за якими, суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п`ятої статті 13 цього Кодексу.

Тобто, в кожному окремому процесі суд повинен оцінити не тільки порушення з боку відповідача, але і дії особи, яка звертається за захистом своїх прав через призму ст. 13 ЦК України.

Тому, приймаючи до уваги те, що розмір заборгованості, стягнутої з відповідача складає 5 206 115,58 грн. та позивачем було реалізоване право на стягнення пені, штрафу та 10%, передбачених умовами договору, враховуючи дію воєнного стану на території України та те, що на даний час відсутні підстави вважати, що відповідачем не буде виконуватись дане рішення суду, суд вважає за доцільне відмовити у застосуванні ч.10 ст. 238 ГПК України, проте зазначає що позивач в разі ухилення відповідача від виконання рішення суду може звернутися до суду з вимогою про стягнення пені, з окремим позовом або вирішити це питання з відповідачем поза межами судових процесів.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. 2, 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Нью Системс АМ" (61031, Харківська область, м. Харків, вул. Ромашкіна, буд. 1 ) на користь Приватного акціонерного товариства "Енергетична компанія "Барвінок" (69039, Запорізька область, м. Запоріжжя, бул. Шевченка, буд. 18, ) 4 085 153,22 грн. основного боргу, 10% річних 84 692,39 грн., втрат від інфляції 25 142,00 грн., пені в сумі 423 462,01 грн., 587665,96 грн. штрафу та 78091,73 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В частині вимоги позивача про зазначення в рішенні суду про нарахування пені в порядку ч. 10 ст. 238 ГПК України до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Інформація по справі може бути одержана зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/.

Повне рішення складено "23" грудня 2022 р.

Суддя Н.С. Добреля