СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

26 грудня 2022 року м. Харків Справа № 922/3858/20

Східний апеляційний господарський суд у складі судді Тарасової І.В.

дослідивши матеріали апеляційної скарги Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (вх. № 1263 Х/2-5) на ухвалу господарського суду Харківської області від 07.02.22 у справі №922/3858/20 (постановлену у приміщенні господарського суду Харківської області суддею Бураковою А.М., повний текст складено 14.02.22)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" ,м. Київ

до фізичної особи-підприємця Боряка Максима Станіславовича, м. Харків

про стягнення 9534,96 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" звернулося до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Боряк Максима Станіславовича про стягнення 4527,23 грн. боргу за договором поставки товару від 08.11.16 №1141 та видаткової накладної від 22.08.20 № 57034 та нарахованих на цей борг 452,72 грн. штрафу; 1455,09 грн. 10% річних; 2077,20 грн. пені та 1022,72 грн. інфляційних втрат.

Рішенням господарського суду Харківської області від 22.02.21 позов задоволено повністю.

Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Боряк Максима Станіславовича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" 4527,23 грн. боргу; 452,72 грн. штрафу; 1455,09 грн. 10% річних; 2077,20 грн. пені; 1022,72 грн. інфляційних втрат та витрати зі сплати судового збору у розмірі 2102,00 грн.

На виконання вказаного рішення господарським судом Харківської області було видано накази від 16.03.2021 та від 06.04.2021 за якими було відкрито виконавчі провадження №65007409 та № 65283733 .

28.01.22 року до господарського суду Харківської області надійшла скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" (вх.№ 2026) на бездіяльність державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Харків) у виконавчому провадженні № 65007409 щодо примусового виконання наказу господарського суду Харківської області від 16.03.2021 та у виконавчому провадженні № 65283733 щодо примусового виконання наказу господарського суду Харківської області від 06.04.2021, згідно з якою просив суд:

- визнати за період із 05 квітня 2021 року по 24 січня 2022 року неправомірною бездіяльність державного виконавця Київського ВДВС у місті Харкові Східного МРУ Міністерства юстиції (м. Харків) у виконавчому провадженні №65007409 щодо примусового виконання наказу господарського суду Харківської області у справі №922/3858/20 від 16 березня 2021 року та у виконавчому провадженні №65283733 щодо примусового виконання наказу господарського суду Харківської області у справі №922/3858/20 від 06 квітня 2021 року, котра виразилась у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №65007409 щодо примусового виконання наказу господарського суду Харківської області у справі №922/3858/20 від 16 березня 2021 року та у виконавчому провадженні №65283733 щодо примусового виконання наказу господарського суду Харківської області у справі №922/3858/20 від 06 квітня 2021 року із врахуванням норм та положень Закону України "Про виконавче провадження";

- зобов`язати державного виконавця або іншу посадову особу Київського ВДВС у місті Харкові Східного МРУ Міністерства юстиції (м. Харків) усунути допущене порушення (поновити порушене право заявника) шляхом дотримання строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №65007409 щодо примусового виконання наказу господарського суду Харківської області у справі №922/3858/20 від 16 березня 2021 року та у виконавчому провадженні №65283733 щодо примусового виконання наказу господарського суду Харківської області у справі №922/3858/20 від 06 квітня 2021 року із врахуванням норм та положень Закону України Про виконавче провадження".

Ухвалою господарського суду Харківської області від 07.02.22 у справі № 922/3858/20 скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" (вх.№ 2026) на бездіяльність державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України - задоволено.

Визнано за період із 05 квітня 2021 року по 24 січня 2022 року неправомірною бездіяльність державного виконавця Київського ВДВС у місті Харкові Східного МРУ Міністерства юстиції (м. Харків) у виконавчому провадженні №65007409 щодо примусового виконання наказу господарського суду Харківської області у справі №922/3858/20 від 16 березня 2021 року та у виконавчому провадженні №65283733 щодо примусового виконання наказу господарського суду Харківської області у справі №922/3858/20 від 06 квітня 2021 року, котра виразилась у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №65007409 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Харківської області у справі №922/3858/20 від 16 березня 2021 року та у виконавчому провадженні №65283733 щодо примусового виконання наказу господарського суду Харківської області у справі №922/3858/20 від 06 квітня 2021 року із врахуванням норм та положень Закону України "Про виконавче провадження";

Зобов`язано державного виконавця або іншу посадову особу Київського ВДВС у місті Харкові Східного МРУ Міністерства юстиції (м. Харків) усунути допущене порушення (поновити порушене право заявника) шляхом дотримання строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №65007409 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Харківської області у справі №922/3858/20 від 16 березня 2021 року та у виконавчому провадженні №65283733 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Харківської області у справі №922/3858/20 від 06 квітня 2021 року із врахуванням норм та положень Закону України Про виконавче провадження".

Київський ВДВС у місті Харкові Східного МРУ Міністерства юстиції подав на зазначену ухвалу до Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на нез`ясування обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить цю ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" (вх.№ 2026) на бездіяльність державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) у виконавчому провадженні № 65007409 щодо примусового виконання наказу господарського суду Харківської області від 16.03.2021 та у виконавчому провадженні № 65283733 щодо примусового виконання наказу господарського суду Харківської області від 06.04.2021

Статтею 256 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Оскільки повний текст оскаржуваної ухвали виготовлено 14.02.22, встановлений ч. 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України строк на подання апеляційної скарги на цю ухвалу закінчився 24.02.2022.

Натомість апеляційну скаргу відповідач подав шляхом здання на пошту 12.11.2022, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження майже на 8, 5 місяців.

Скаржник в апеляційній скарзі заявив про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що він отримав копію оскаржуваної ухвали поштою 17.02.2022, але через запровадження в Україні з 24.02.22 воєнного стану та зупинення діяльності був позбавлений можливості подати скаргу у встановлений строк.

Частиною 1 статті 199 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до ч. 2 статті 256 Господарського процесуального кодексу України, учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Колегія суддів зазначає, що Верховний Суд неодноразово наголошував у своїх постановах, що причини пропуску строку є поважними, якщо обставини, які зумовили такі причини, є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Зі змісту наведеної правової норми статті 199 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що законодавець не передбачив обов`язок суду автоматично поновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки в кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було пропущено та чи підлягає він поновленню.

Таким чином, для поновлення процесуального строку суд має встановити наявність об`єктивно непереборних обставин, які перешкоджали вчасному зверненню зі скаргою на судове рішення, у зв`язку з чим заявник має довести суду їх наявність та непереборність, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавчо закріплених процесуальних строків.

Натомість скаржник в заяві про усунення недоліків не навів обґрунтованих доводів та не надав доказів на підтвердження наявності в останнього непереборних та об`єктивних перешкод або труднощів, які не залежали від його волі, які обумовлили подання апеляційної скарги після спливу більш ніж 8 місяців з дня отримання ним копії повного тексту оскаржуваної ухвали.

Введення в Україні з 24.02.22 воєнного стану не є обставиною, яка сама по собі свідчить про наявність зазначених перешкод, з урахуванням того, що відповідно до Наказу Східного апеляційного господарського суду від 25.03.2022 № 03 Про встановлення особливого режиму роботи суду в умовах воєнного стану встановлено особливий режим роботи Східного апеляційного господарського суду в умовах воєнного стану з 01 квітня 2022 року та запроваджено відповідні організаційні заходи, зокрема:

- запроваджено з 01.04.2022 роботу Східного апеляційного господарського суду у віддаленому режимі, рекомендовано учасникам судових справ утриматись від відвідування суду,

- свої процесуальні права та обов`язки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України, рекомендовано реалізовувати з використанням офіційної електронної пошти суду: ;

-забезпечено приймання та опрацювання вхідної кореспонденції, що надходить до суду засобами електронного зв`язку. У разі відсутності об`єктивної можливості дотримання приписів процесуального законодавства та Положення про автоматизовану систему документообігу суду, відповідні дії здійснювати після усунення обставин, що зумовили таку неможливість.

Частинами першою та четвертою статті 26 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" № 389-VIII встановлено, що правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. Створення надзвичайних та особливих судів не допускається.

У період дії воєнного стану не можуть бути припинені повноваження Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Національного банку України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, судів, органів прокуратури, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, розвідувальних органів та органів, підрозділи яких здійснюють контррозвідувальну діяльність (частина перша статті 10 Закону № 389-VIII).

Введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду з апеляційними скаргами.

Отже, запровадження воєнного стану може бути підставою, яка повинна враховуватися при вирішенні питання щодо поновлення процесуального строку, якщо пропуск строку знаходиться в прямому причинному зв`язку з такими обставинами, а тому сам факт запровадження воєнного стану в Україні, без обґрунтування заявником неможливості звернення до суду у встановлений строк у зв`язку із запровадженням такого стану, не може вважатися поважною причиною для безумовного поновлення цього строку.

Скаржником в обгрунтування доводів заяви не зазначено доводів та не надано доказів щодо того, яким чином введення в Україні воєнного стану зумовило неможливість подання ним апеляційної скарги протягом більш ніж 8 місяців після отримання копії оскаржуваної ухвали та не надано будь-яких доказів зупинення його діяльності на протязі вказаного періоду.

При цьому, як підтвердив сам скаржник, він отримав повний текст оскаржуваної ухвали поштою 17.02.22, а отже він був обізнаний з її змістом та мав можливість в умовах дистанційної роботи господарських судів подавати процесуальні документи, в тому числі в електронному вигляді через систему "Електронний суд".

Зважаючи на наведене, зазначені скаржником в заяві причини пропуску строку на апеляційне оскарження визнаються судом неповажними.

При цьому колегія суддів зазначає, що у рішенні Європейського суду з прав людини від 18.11.2010 у справі "Мушта проти України" зазначено: "право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані."

Порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод констатував Європейський суд з прав людини у справі "Устименко проти України".

Зокрема, Високий суд вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлює особливими і непереборними обставинами.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України", заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007, та "Трух проти України" (ухвала), заява № 50966/99, від 14.10.2003).

Право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується із обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

Відповідно до ч.2 ст.260 ГПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.174 ГПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Частиною 3 статті 260 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

З метою усунення зазначених в даній ухвалі недоліків заявник має у десятиденний строк з дня вручення ухвали вказати інші підстави для поновлення строку, ніж зазначені ним в заяві про його поновлення.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 174, 234, 256, 258, 260 ГПК України, суд

УХВАЛИВ

1. Апеляційну скаргу Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (вх. № 1263 Х/2-5) на ухвалу господарського сууд Харківської області від 07.02.22 у справі № 922/3858/20 залишити без руху.

2. Встановити заявнику десятиденний строк з дня вручення йому копії даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, шляхом наведення інших підстав для поновлення строку, ніж зазначені ним в заяві про його поновлення.

3. Роз`яснити скаржнику, що у разі неусунення недоліків у строк, встановлений судом, буде застосовано процесуальні наслідки, визначені статтями 260, 261 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя І.В. Тарасова