ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" грудня 2022 р. Справа№ 910/1516/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Полякова Б.М.

суддів: Грека Б.М.

Гарник Л.Л.

за участю секретаря судового засідання Дюкарєвої І.М.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська нерудна компанія"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.07.2022

у справі № 910/1516/22

за заявою Приватного акціонерного товариства «Газтранзит» з іноземними інвестиціями»

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська нерудна компанія"

про банкрутство

за участю представників сторін відповідно до протоколу судового засідання від 06.12.2022

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.07.2022 відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська нерудна компанія". Визнано грошові вимоги Приватного акціонерного товариства «Газтранзит» з іноземними інвестиціями» до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська нерудна компанія" у розмірі 121 787 009,93 грн. (119 937 009,93 грн. - основна заборгованість, 1 850 000,00 грн. - штрафні санкції). Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Введено процедуру розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська нерудна компанія".

Ключовим мотивом ухвали є:

- вимоги ініціюючого кредитора є підтвердженими;

- вимоги ініціюючого кредитора не підпадають під встановлений мораторій постановою КМУ № 187 від 03.03.2022 на виконання грошових та інших зобов`язань, оскільки судом встановлено, що одним з акціонерів AT «Газтранзит» є Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» та володіє 40,217391% статутного капіталу AT «Газтранзит», отже, фактично частка статутного капіталу належать державі Україна.

Не погоджуючись з ухвалою місцевого суду, ТОВ "Українська нерудна компанія" звернулася до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу місцевого суду про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Українська нерудна компанія".

Ключовим аргументом скарги є:

- вимоги ініціюючого кредитора, заявлені до боржника, є непідтвердженими;

- вимоги ініціюючого кредитора підлягають під встановлений мораторій на виконання грошових та інших зобов`язань, оскільки юридична особа кредитора пов`язана з державою-агресором.

Від AT «Газтранзит» та арбітражного керуючого Бандоли О.О. надійшли відзиви на апеляційну скаргу.

Ключовим аргументом відзивів є:

- вимоги ініціюючого кредитора є обґрунтованими та ґрунтуються на належних доказах.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справа №910/1516/22 передана на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Поляков Б.М., судді Грек Б.М., Гарник Л.Л. Зазначена колегія суддів сформована відповідно до рішення загальних зборів суддів Північного апеляційного господарського суду від 02.10.2018 зі змінами від 12.11.2019 й може розглядати справи про банкрутство та справи у спорах, які пов`язані з процедурою банкрутства, справи у спорах щодо захисту прав на об`єкти інтелектуальної власності.

Відтак, судова колегія зазначає, що визначений за допомогою автоматизованої системи розподілу судової справи склад колегії суддів є судом, встановленим законом, у розумінні ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Сокуренко і Стригун проти України» від 20 липня 2006 року вказав, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі «Zand v. Austria», висловлено думку, що термін «судом, встановленим законом» у ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів».

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.08.2022 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська нерудна компанія" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.07.2022 у справі № 910/1516/22 залишено без руху, зобов`язано скаржника усунути недоліки, а саме, подати до Північного апеляційного господарського суду докази сплати судового збору у встановленому розмірі і порядку (34 734 грн).

На виконання ухвали від 01.08.2022 від ТОВ "Українська нерудна компанія" надійшла заява про усунення недоліків з доказами сплати судового збору у встановленому розмірі і порядку (34 734 грн).

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.08.2022 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/1516/22, відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження матеріалів справи.

На виконання ухвали від 16.08.2022 з Господарського суду міста Києва надійшли матеріали справи №910/1516/22.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.10.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська нерудна компанія" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.07.2022 у справі № 910/1516/22, розгляд справи призначено на 15.11.2022.

На виконання вимог ухвали Північного апеляційного господарського суду про відкриття апеляційного провадження від 17.10.2022 по справі № 910/1516/22 Приватне акціонерне товариство «Газтранзит» надало такі відомості:

Приватне акціонерне товариство «Газтранзит» з іноземними інвестиціями» (адреса: вул. Січових Стрільців, буд. 26-В, м. Київ, 04053, ) створене та зареєстроване відповідно до законодавства України, кінцевими бенефіціарними власниками, членами або учасниками (засновниками) даного Товариства що мають частку в статутному капіталі 10 і більше відсотків є:

· Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (зареєстрована на території України) власник 40,217391% статутного капіталу AT «Газтранзит»;

· «Турусгаз Тааххют Пазарлама Be Тіджарет Анонім Ширкеті» (зареєстроване на території Туреччини), власник 19,565217% статутного капіталу AT «Газтранзит»;

Акціонерне товариство «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Голдмен» (зареєстроване на території України), власник 40,217391% статутного капіталу AT «Газтранзит»,

Російська Федерація зовсім не має жодного відношення до AT «ГАЗТРАНЗИТ», а тим більш взагалі не володіє часткою в статутному капіталі, тим паче у розмірі 10 і більше відсотків.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.11.2022 розгляд справи № 910/1516/22 відкладено на 06.12.2022. Визнано явку всіх учасників справи обов`язковою.

В силу положень ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим судом, 26.03.2019 між ПрАТ «Газтранзит з іноземними інвестиціями» (надалі - Позикодавець) з іноземними інвестиціями» та ТОВ «Українська нерудна компанія» (надалі - Позичальник) укладено Договір № 26/03/19 про надання поворотної фінансової допомоги, за яким Позикодавець на умовах та у порядку, визначених даним Договором передає у користування Позичальнику поворотну фінансову допомогу у сумі, встановленій п. 2.1 зазначеного Договору, а Позичальник зобов`язується повернути її Позикодавцю у повному обсязі.

Згідно з п.п. 1.1. 1.2 Договору Позикодавець зобов`язується у порядку та на умовах, визначених цим Договором, надати Позичальнику поворотну фінансову допомогу в сумі 100 000 000,00 гри., яку Позичальник зобов`язується прийняти та повернути її в обумовлений цим Договором порядок та строк.

Пунктом 1.3 Договору визначено, що поворотна фінансова допомога, яка надається відповідно до умов даного Договору, не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами та є обов`язковою до повернення.

Відповідно до п.п. 3.1. 3.2 Договору поворотна фінансова допомога, яка надається Позикодавцем відповідно до умов цього Договору, має бути повернута Позичальником до 22.03.2020. Позичальник зобов`язується повернути суму поворотної фінансової допомоги не пізніше останнього дня строку, встановленого в п. 3.1 цього Договору.

Пунктом 4.4 Договору визначено, що при порушенні встановленого в п.п. 3.1.3:2 Договору строку повернення поворотної фінансової допомоги Позичальник сплачує штраф у розмірі 0,01 % від суми поворотної фінансової допомоги за кожен день прострочення.

Згідно з платіжним дорученням № 6 від 27.03.2019 AT «Газтранзит» () перерахувало Товариству з обмеженою відповідальністю «Українська нерудна компанія» () кошти у розмірі 100 000 000,00 грн. із призначенням платежу - Поворотна фінансова допомога ДОГ. № 26/03/19 26.03.2019 БЕЗ ПДВ.

Згідно з випискою по особовому рахунку заявника у AT «Банк Альянс» за період з 24.07.2019 по 24.07.2019 ТОВ «Українська нерудна компанія» 24.07.2019 перераховано на користь ініціюючого кредитора грошові кошти у розмірі 320 000,00 грн з призначенням платежу - часткове повернення поворотної фінансової допомоги згідно до договору № 26/03/19 від 26.03.2019 без ПДВ.

Згідно з випискою по особовому рахунку заявника у AT «Банк Альянс» за період з 01.01.2020 по 31.12.2020 ТОВ «Українська нерудна компанія» 24.07.2019 перераховано 16.06.2020 та 04.08.2020 на користь ініціюючого кредитора грошові кошти у розмірі30 000,00 грн та 53 000,00 грн відповідно з призначенням платежів - часткове повернення поворотної фінансової допомоги згідно до договору № 26/03/19 від 26.03.2019 без ПДВ.

Відповідно до Акту звірки розрахунків за період з 01.01.2020 по 31.10.2020 між ПрАТ «Газтранзит» з іноземними інвестиціями» та ТОВ «Українська нерудна компанія» станом на 31.10.2020 у боржника наявна заборгованість за Договором № 26/03/19 від 26.03.2019 у розмірі 99 597 000,00 грн. Зазначений акт підписаний та скріплений печатками ініціюючого кредитора та боржника.

У подальшому заявник звернувся до ТОВ «Українська нерудна компанія» із листом-претензією № 164-Р-МЛ/0911 від 09.11.2020, в якій зазначено вимоги повернути ПАТ «Газтранзит» залишок простроченої заборгованості у сумі 99 597 000,00 грн за Договором № 26/03/16 від 26.03.2019.

Дана претензія була отримана боржником, що підтверджується рекомендованим повідомленням № 296 про вручення поштового відправлення, однак відповіді на неї отримано не було.

Ініціюючий кредитор звернувся до боржника із повторною претензією № 37-Р-МЛ/1902 від 19.02.2021, в якій у тому числі вимагав від ТОВ «Українська нерудна компанія» повернення заборгованості у сумі 99 597 000,00 грн за Договором № 26/03/16 від 26.03.2019.

Зазначена претензія також була отримана боржником, що підтверджується рекомендованим повідомленням № 244 про вручення поштового відправлення, однак відповіді на неї отримано не було.

Приватним акціонерним товариством «Газтранзит» з іноземними інвестиціями» у зв`язку з невиконанням боржником зобов`язань за Договором № 26/03/16 від 26.03.2019 направлено претензію № 2 (вих. № 91-Р-МЛ-0806 від 08.06.2021), в якій зазначено вимогу до боржника повернути заборгованість за вказаним договором з урахуванням штрафних санкцій та нарахованими в порядку ст. 625 Цивільного кодексу України 3 % річних та інфляційного збільшення заборгованості у загальному розмірі 114 123 627,22 грн.

У лютому 2022 року Приватне акціонерне товариство "Газтранзит" з іноземними інвестиціями звернулося до суду з заявою про визнання банкрутом Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська нерудна компанія".

За твердженнями заявника у ТОВ «Українська нерудна компанія» наявна заборгованість у розмірі 121 787 009,93 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з`ясування наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні, яке проводиться в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства у підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, заслуховує пояснення сторін, оцінює обґрунтованість заперечень боржника, вирішує інші питання, пов`язані з розглядом справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 39 Кодексу, якщо провадження у справі відкривається за заявою кредитора, господарський суд перевіряє можливість боржника виконати майнові зобов`язання, строк яких настав. Боржник може надати підтвердження спроможності виконати свої зобов`язання та погасити заборгованість.

Місцевий суд урахувавши викладене та оскільки боржником не доведено наявності спору про право, дійшов висновку про відсутність правових підстав для відмови у відкритті провадження у справі про банкрутство.

Заперечуючи проти заявленої заборгованості ініціюючого кредитора, боржник в апеляційній скарзі зазнає наступне.

Відповідно до п. 2.3 Договору № 26/03/19 про надання поворотної фінансової допомоги від 26.03.2019 днем передачі суми поворотної фінансової допомоги вважається дата зарахування визначеної у п. 2.1 Договору суми грошових коштів на банківський рахунок Позичальника.

Згідно з п. 1.30 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» платіжне доручення - це розрахунковий документ, який містить доручення платника банку, здійснити переказ визначеної в ньому суми коштів зі свого рахунку на рахунок отримувача.

У зв`язку з чим, на думку боржника, надане до заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство платіжне доручення AT «Газтранзит» № 6 від 27.03.2019 на переказ 100 000 000,00 грн отримувачу ТОВ «Українська нерудна компанія» з призначенням платежу: поворотна фінансова допомога ДОГ № 26/03/19 26.03.2019 без ПДВ підтверджує доручення платника здійснити переказ, а не дату зарахування визначеної у п. 2.1 Договору № 26/03/19 про надання поворотної фінансової допомоги від 26.03.2019 суми грошових коштів на банківських рахунок Позичальника.

За таких обставин, боржник вважає, що вимоги ініціюючого кредитора є непідтвердженими.

Колегія суддів не погоджується з таким аргументом апеляційної скарги з огляду на таке.

У постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.02.2021 у справі № 904/3242/18, Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду зазначив, що «Підпунктом 2.1. пункту 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24 травня 1995 року, визначено, що первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів. Відповідно до частин першої та другої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Безготівкові розрахунки здійснюються їх учасниками відповідно до вимог Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою правління Національного банку України № 22 від 21 січня 2004 року, (далі по тексту - Інструкція) (пункт 1.3. Інструкції). Відповідно до визначення термінів, що містяться у пункті 1.4. Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженій постановою правління Національного банку України № 22 від 21 січня 2004 року, (далі по тексту - Інструкція) розрахунковий документ - документ на паперовому носії, що містить доручення та/або вимогу про перерахування коштів з рахунку платника на- рахунок отримувача. Згідно з пунктом 1.13. Інструкції під час здійснення розрахунків можуть застосовуватись розрахункові документи на паперових носіях та в електронному вигляді. Ця Інструкція встановлює правила використання під час здійснення розрахункових операцій таких видів платіжних інструментів: меморіального ордера; платіжного доручення; платіжної вимоги-доручення; платіжної вимоги; розрахункового чека; інкасового доручення (розпорядження). Отже зазначені платіжні інструменти є за своєю суттю розрахунковими документами, тобто первинними документами, що підтверджують факт оплати товару у певній господарській операції . З огляду на викладене за загальним правилом доказом підтвердження здійснення господарської операції є саме первинні документи бухгалтерського обліку. Доказом підтвердження проведення розрахунків між юридичними особами у їх господарській діяльності, зокрема проведення оплати товару у певній господарській операції, є розрахункові документи, що відповідають встановленим законом вимогам».

Так, з матеріалів справи вбачається та встановлено місцевим судом, що платіжне доручення № 6 від 27.03.2019 на переказ 100 000 000,00 грн отримувачу ТОВ «Українська нерудна компанія» з призначенням платежу: «поворотна фінансова допомога ДОГ № 26/03/19 від 26.03.2019 без ПДВ» складене у паперовій формі та містить такі обов`язкові реквізити, як: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції відповідно до вимог ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік., та фінансову звітність в Україні», а відповідно є первинним документом, який підтверджує факт зарахування коштів на рахунок боржника.

У постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.02.2021 у справі № 904/3242/18 Касаційний господарський суд дійшов висновку, що «аналіз наведених норм чинного законодавства свідчить про те, що банківські виписки з особових рахунків клієнтів банку є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку особи (клієнта банку),-, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Крім того банківська виписка з особового рахунку особи, яка є учасником спірної господарської операції, є не лише доказом здійснення оплати, а підтверджує також факт проведення такої операції банком, тобто є доказом дійсності цієї операції».

У постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 11.10.2021 у справі № 910/19454/20 Касаційний господарський суд дійшов висновку, що «акт звірки може вважатися доказом у справі в підтвердження певних обставин, зокрема в підтвердження наявності заборгованості суб`єкта господарювання, її розміру, визнання боржником такої заборгованості тощо. Однак, за умови, що інформація, відображена в акті підтверджена первинними документами Та акт містить підписи уповноважених на його підписання сторонами осіб. Слід також зазначити, що чинне законодавство не містить вимоги про те, що у акті звірки розрахунків повинно зазначатись формулювання про визнання боргу відповідачем. Підписання акту звірки, у якому зазначено розмір заборгованості, уповноваженою особою боржника, та підтвердження наявності такого боргу первинними документами свідчить про визнання боржником такого боргу».

Так, з матеріалів справи вбачається та встановлено місцевим судом, що акт звірки розрахунків за період з 01.01.2020 по 31.10.2020, згідно якого ТОВ «УНК» безпосередньо підтверджує та визнає заборгованість за договором № 26/03/19 про надання поворотної фінансової допомоги від 26.03.2019 у сумі 99 597 000,00 грн підписаний представниками сторін та скріплений печатками.

Крім того, ініціюючим кредитором долучено до матеріалів справи вимогу № 55-Р-МП/2303 від 23.03.2020 до ТОВ «Українська нерудна компанія» про повернення заборгованості за Договором № 26/03/19 від 26.03.2019 у розмірі 100 000 000,00 грн.

Відповідно до повідомлення ТОВ «Українська нерудна компанія» № 10/04-20/1 від 10.04.2020, підписаного директором боржника та скріплене печаткою, боржником підтверджено і повністю визнано наявну заборгованість у розмірі 100 000 000,00 грн за Договором № 26/03/19 від 26.03.2019.

Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що акт звірки розрахунків за період з 01.01.2020 по 31.10.2020 є належним та допустимим доказом, який підтверджує заборгованість ТОВ «УНК» перед АТ «ГАЗТРАНЗИТ» за договором № 26/03/19 про надання поворотної фінансової допомоги від 26.03.2019 у сумі 99 597 000,00 грн., а доводи боржника про нібито недопустимість та неналежність даного доказу є необґрунтованими та безпідставними, що може лише свідчити про те, що боржник намагається уникнути від виконання своїх зобов`язань за договором.

Боржник у апеляційній скарзі також посилається на те, що ніби то AT «ГАЗТРАНЗИТ» «не спростовано його твердження про те, що акціонером заявника - Приватного акціонерного товариства «Газтранзит» з іноземними інвестиціями» () власником великого пакету акцій, якому належить пакет акцій розміром 40,2174% є ПАТ «Газпром», зареєстроване на території російської федерації».

Далі боржник у апеляційній скарзі посилається на те що «ймовірно, станом на 31.12.2021 (остання дата складання реєстру власників голосуючих акцій), пакет випущених AT «ГАЗТРАНЗИТ» акціонера ПАТ «Газпром» в системі депозитарного обліку обліковувався за Акціонерним товариством «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Голдмен» (). Проте, надання інформації про володіння венчурним фондом пакетом акцій не є розкриттям повної інформації про власника/власників акцій. Оскільки венчурний фонд з огляду на специфіку його створення й управління ним в дійсності не є кінцевим реальним власником акцій.

Необхідно зазначити, що боржник при зазначенні того що акціонером Приватного акціонерного товариства «Газтранзит» з іноземними інвестиціями» () є ПАТ «Газпром», яке зареєстроване на території російської федерації, посилається на дані, які були станом на 2018 рік.

До того ж в Ухвалі Господарського суду м. Києва про відкриття провадження у справі про банкрутство від 06.07.2022 року по справі № 910/1516/22 зазначено, що «згідно інформації наявної на сайті Загальнодоступної інформаційної бази даних Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку акціонерами Приватного акціонерного товариства «Газтранзит» з іноземними інвестиціями» () є:

· Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (зареєстрована на території України) власник 40,217391% статутного капіталу AT «Газтранзит»;

· «Турусгаз Тааххют Пазарлама Be Тіджарет Анонім Ширкеті» (зареєстроване на території Туреччини), власник 19,565217% статутного капіталу AT «Газтранзит»;

Акціонерне товариство «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Голдмен» (зареєстроване на території України), власник 40,217391% статутного капіталу AT «Газтранзит».

На підтвердження наведених відомостей ініціюючим кредитором долучено до матеріалів справи реєстр власників іменних цінних паперів № 169605зв від 09.01.2019 та витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 30 від 07.06.2022».

Також відповідно до завершеного виконавчого провадження № 53823056 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника, а саме описано та накладено арешт на цінні папери, що обліковуються в ТОВ «Об`єднана реєстраційна компанія», а саме 16 650 (шістнадцять тисяч шістсот п`ятдесят) штук простих іменних акцій Приватного акціонерного товариства «Газтранзит» з іноземними інвестиціями, , номінальною вартістю 2000, 50 грн. (дві тисячі гривень 50 коп.) кожна, загальною номінальною вартістю 33 300 000,00 грн. (тридцять три мільйона триста тисяч гривень 00 коп.), форма випуску - бездокументарна, код цінних паперів UA, що належать ПАТ «Газпром», що підтверджується Постановою про зняття арешту з майна від 30.01.2019 за ВП № 53823056.

У зв`язку зі зверненням стягнення за вказаним виконавчим провадженням на майно Публічного акціонерного товариства «Газпром», відбулася примусова реалізація здійснена на фондовій біржі шляхом проведення аукціону згідно Порядку реалізації на фондовій біржі цінних паперів, на які звернено стягнення затвердженого Рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку 25.12.2012 № 1853, Покупець вищезазначених цінних паперів - АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "ЗАКРИТИЙ НЕДИВЕРСИФІКОВАНИЙ ВЕНЧУРНИЙ КОРПОРАТИВНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ ФОНД "ГОЛДМЕН" (скорочене найменування АТ "ГОЛДМЕН") , адреса: 01001, м. Київ, ВУЛИЦЯ ВЕЛИКА ЖИТОМИРСЬКА, будинок 6/11, кімната 307).

Колегія зауважує, що згідно Реєстру власників іменних цінних паперів кінцевими бенефіціарними власниками, учасниками Акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Голдмен» (адреса: 01001, місто Київ, вул.Володимирська, будинок 7, офіс 1, ), на яке посилається ТОВ «УНК», є громадяни України: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , жодного відношення Російська Федерація до даного Товариства не має.

Також колегія зауважує, що боржник лише висловлює припущення про те що нібито надання інформації про володіння Акціонерним товариством «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Голдмен» () пакетом акцій не є розкриттям повної інформації про власника/власників акцій, без жодних належних та допустимих доказів, а відповідно дані припущення боржника не можуть бути враховані судом апеляційної інстанції, а суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те що акціонерами AT «ГАЗТРАНЗИТ» є юридичні особи, які зареєстровані на території України на Туреччини посилаючись на обґрунтовані на належні докази, а саме реєстр власників іменних цінних паперів № 169605зв від 09.01.2019 та витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 30 від 07.06.2022.

З вищенаведеного вбачається законність та обґрунтованість висновків Господарського суду м. Києва викладених в ухвалі Господарського суду м. Києва про відкриття провадження у справі про банкрутство від 06.07.2022 року по справі № 910/1516/22 зроблених на підставі наявних в матеріалах справи достатніх, належних та допустимих доказів, які підтверджують заборгованість ТОВ «УКРАЇНСЬКА НЕРУДНА КОМПАНІЯ» перед АТ «ГАЗТРАНЗИТ» за договором № 26/03/19 про надання поворотної фінансової допомоги від 26.03.2019 та спростовують необґрунтовані та нічим не підкріплені доводи боржника про нібито відсутність підтвердження отримання ним грошових коштів за даним договором, а отже Господарський суд м. Києва обґрунтовано встановив наявність підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суду апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі апеляційний суд дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції.

З огляду на викладене, апеляційний господарський суд дійшов висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення першої інстанції - без змін як такого, що ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

У зв`язку з тим, що суд відмовляє у задоволенні апеляційної скарги та залишає без змін раніше ухвалене судове рішення, на скаржника покладаються витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

У зв`язку з введенням указами Президента України воєнного стану на всій території України; можливістю незнаходження осіб за вказаними в апеляційних скаргах адресами, зокрема, у зв`язку з евакуацією; тимчасовою нероботою АТ "Укрпошта", зокрема, на тимчасово окупованих та звільнених від агресора територіях; та інше, з метою належного повідомлення сторін в цій особливій для країни ситуації, відповідно до приписів п.п. 6, 7 ст. 6 та ст. 169 ГПК України, колегія суддів вважає за можливе повідомляти осіб про розгляд справи не через АТ "Укрпошта", а іншими засобами, які доступні в період воєнного стану (надсилання повідомлення на електрону пошту сторін, електронний кабінет, повідомлення на офіційному сайті ПАГС); докази повідомлення долучати до матеріалів справи.

Керуючись ст.ст. 2, 9 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 253-255, 269, 276, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська нерудна компанія" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.07.2022 у справі № 910/1516/22 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.07.2022 у справі № 910/1516/22 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

4. Справу №910/1516/22 повернути до Господарського суду міста Києва.

5. Дану постанову направити на відомі суду електронні адреси сторін, що наявні в матеріалах справи.

Відповідно до частин 6 та 7 статті 6 ГПК України:

"Адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, державні органи, органи місцевого самоврядування, суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки та особи, які провадять клірингову діяльність у значенні, наведеному в Законі України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки", реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в добровільному порядку.

Особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою."

6. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок касаційного оскарження передбачено ст. 287 ГПК України та ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства.

Повний текст складено 14.12.2022.

Головуючий суддя Б.М. Поляков

Судді Б.М. Грек

Л.Л. Гарник