ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
23 грудня 2022 рокуСправа № 912/1613/22
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Бестаченко О.Л., за участю секретаря судового засідання Колісник Т.В., розглянув у відкритому судовому засіданні заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "АРТТРЕЙДІНГ" від 13.12.2022 № б/н про прийняття додаткового рішення (в порядку ст. 221 ГПК України) у справі № 912/1613/22
про стягнення 71 648,48 грн,
від позивача - участі не брали
від відповідача - участі не брали.
До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "АРТТРЕЙДІНГ", яка містить вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕДКАЯ ПТИЦА" про стягнення 71 648,48 грн, з яких: 47 102,57 грн основної заборгованості, 8 074,61 грн пені, 7 685,91 грн - 24 % річних та 8 785,39 грн інфляційних нарахувань, з покладанням на відповідача судових витрат.
Відповідно до попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат, наведеного в позовній заяві, витрати на професійну правничу допомогу складають 20 000,00 грн (а.с. 12).
Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 09.12.2022 № 912/1613/22 позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕДКАЯ ПТИЦА" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АРТТРЕЙДІНГ" основну заборгованість - 47 102,57 грн, пеню - 8 070,46 грн, 24 % річних - 7 680,94 грн, інфляційні нарахування - 8 785,39 грн, а всього - 71 639,36 грн, а також 2 480,75 грн сплаченого судового збору. В іншій частині позову відмовлено.

Представником позивача 09.12.2022 в судовому засіданні заявлено про подачу доказів на підтвердження розміру судових витрат в порядку ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Враховуючи викладене, господарський суд при ухваленні рішення від 09.12.2022 призначив судове засідання для вирішення питання про судові витрати на 23.12.2022 на 10:00 год та встановив позивачу строк для подачі до суду доказів щодо розміру понесених ними витрат на професійну правничу допомогу.

14.12.2022 на електронну пошту господарського суду (з КЕП) від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "АРТТРЕЙДІНГ" надійшла заява від 13.12.2022 № б/н про прийняття додаткового рішення по справі (в порядку ст. 221 ГПК України), в якій міститься вимога про стягнення з відповідача 30 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

До поданої заяви додано копію договору про надання правової допомоги від 17.10.2022 № 17/10-1, копію рахунку на оплату від 17.11.2022 № 17/11, копію Акта наданих послуг від 14.12.2022 № 001, копію платіжного доручення від 21.11.22022 № 1094 та довідку про відкриття рахунку від 17.11.2022 № 221117SU13455400.

У судовому засіданні 23.12.2022 представники сторін участі не брали.

Господарський суд враховує, що позивачем дотримано строк подання доказів щодо розміру понесених витрат на професійну правову (правничу) допомогу.

Розглядаючи в судовому засіданні заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "АРТТРЕЙДІНГ" від 13.12.2022 № б/н про прийняття додаткового рішення по справі (в порядку ст. 221 ГПК України), господарський суд враховує наступне.

Відповідно до ст. 221 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому ст. 244 цього Кодексу.

Згідно з п. 3 ч. 1, ч. 3 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі:

- фіксованого розміру,

- погодинної оплати.

Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною першою статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" як "форма винагороди адвоката", але в розумінні ЦК України становить ціну такого договору.

Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.

Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 зазначила, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Отже, з викладеного слідує, що до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво у судах тощо (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

Відповідно до п. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом; адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

За змістом ч. 3 ст. 4 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро (організаційні форми адвокатської діяльності).

Як вбачається з матеріалів справи, 17.10.2022 між Адвокатом Кріль Валентином Ярославовичем (Адвокат) та Товариством з обмеженою відповідальністю "АРТТРЕЙДІНГ" (Клієнт) укладено Договір № 17/10-1 про надання правової допомоги (далі - Договір № 17/10-1), відповідно до умов п. 1.4. Розділу І якого його предметом є представництво інтересів Клієнта у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Представництво інтересів Клієнта у справах про стягнення заборгованості по договірним зобов`язанням із контрагентами: ТОВ "Профуд-Сервіс" (), ТОВ "Редкая Птица" (), ТОВ "МПС-ПРОДУКТ" ().

Згідно п. 2 Розділу І Договору № 17/10-1 надання правової допомоги здійснюється у наступних формах: консультації; підготовка процесуальних документів у справі; інші види послуг, які пов`язані з адвокатською діяльністю та виконанням Договору.

Відповідно до п. 1-3, 6-9 Розділу ІІІ Договору № 17/10-1 гонорар - винагорода Адвоката за здійснення захисту, представництва інтересів Клієнта та надання йому інших видів правової допомоги на умовах і в порядку, що визначені Договором.

Гонорар складається з: фіксованої суми вартості послуг, яка становить суму коштів у розмірі 20 000,00 грн за супровід кожної судової справи у суді першої інстанції; фіксованого "гонорару успіху" в розмірі 10 000,00 грн у випадку досягнення позитивного результату у справі (задоволення позову, часткове задоволення позову); тарифи та інші послуги (не пов`язані із предметом Договору, вказаному у пп. 1.4.1. п. 1.4. Розділу І Договору) узгоджені Сторонами та зазначені у Додатку 1 до цього Договору. Розмір гонорару, визначеного у п. 2.1. Розділу ІІІ Договору не залежить від досягнення чи недосягнення Адвокатом позитивного результату, якого бажає Клієнт. Факт наданих послуг підтверджується актом наданих послуг, зразок якого є Додатком 2 до цього Договору. Підставою для сплати гонорару є рахунок-фактура, зразок якого є Додатком 3 до цього Договору. Клієнт сплачує гонорар у день отримання рахунку-фактури. Гонорар сплачується готівкою або здійснюється у безготівковому порядку на рахунок Адвоката.

Згідно п. 1 Розділу ІV Договору № 17/10-1 він набуває чинності з дати його підписання і діє протягом 12 наступних календарних місяців.

14.12.2022 між Клієнтом та Адвокатом складено та підписано Акт наданих послуг від 14.12.2022 № 001 на загальну суму 20 000,00 грн, до якого включено наступні роботи (послуги): "Гонорар адвоката зг п. 2.1 ч. 2 Розділу ІІІ Договору у господарській справі № 912/1613/22".

Позивачем на виконання умов Договору № 17/10-1 сплачено на рахунок адвоката Кріль В.Я. грошові кошти в сумі 60 000,00 грн, із зазначенням призначення платежу: "Сплата за надання послуг згідно дог № 17/10-1 від 17.10.22 по рахунку № 17/11 від 17.11.22 Без ПДВ.", що підтверджується копією платіжної інструкції від 21.11.2022 № 1094.

Матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачем послуг адвоката та понесення ним витрат в суді першої інстанції, а саме представником позивача складені та підписані наступні документи: позовна заява від 03.11.2022 № б/н, заява про участь у судовому режимі в режимі відеоконференції від 02.12.2022 № б/н, всі копії документів завірені представником позивача.

Суд також враховує участь представника позивача, адвоката Кріль В.Я. у одному засіданні суду в режимі відеоконференції.

Крім того, в матеріалах справи міститься ордер серії ВХ № 1035552 від 03.11.2022 та копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія КР №000214 від 09.01.2019 на Кріль В.Я.

Частиною 2 ст. 126 ГПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

У відповідності до ч. 4 ст. 126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, згідно із приписами ч. 5 ст. 126 ГПК України, суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Суд зазначає, що сторони Договору № 17/10-1 дійшли згоди встановити фіксований розмір гонорару адвоката - 20 000,00 грн за супровід справи у суді першої інстанції, та 10 000,00 грн "гонорар успіху".

Поряд з цим у п. 169 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 висловлено правову позицію, що у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.

Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Такі висновки, зокрема, викладено у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19 (провадження № 12-94гс20).

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 року у справі "Двойних проти України" (п. 80), від 10.12.2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (п. 34-36), від 23.01.2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26.02.2015 року у справі "Баришевський проти України" (п. 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 року у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Разом з тим обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката. Таку правову позицію щодо права суду зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони, викладено в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

При цьому, господарський суд враховує, що клопотання відповідача в порядку ч. 5 ст. 126 ГПК України щодо зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката не надходило.

В той час, у ч. 5 ст. 129 ГПК України визначено критерії, керуючись якими, суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

При цьому на предмет відповідності критеріям зазначеним в ч. 5 ст. 129 ГПК України, суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч. 5-7 та 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись ч. 5-7 та 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 та від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21.

У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19.10.2000 року в справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece, заява № 31107/96) Європейський суд з прав людини вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з "гонораром успіху". Європейський суд з прав людини указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§55).

За наявності угод, які передбачають "гонорар успіху", Європейський суд з прав людини керується саме наведеними вище критеріями при присудженні судових та інших витрат, зокрема, у рішенні від 22.02.2005 року у справі "Пакдемірлі проти Туреччини" (Pakdemirli v. Turkey, заява № 35839/97), незважаючи на укладену між сторонами угоду, яка передбачала "гонорар успіху" у сумі 6 672,9 Євро, однак, на думку суду, визначала зобов`язання лише між заявником та його адвокатом, присудив 3 000 євро як компенсацію не лише судових, але й інших витрат (§70-72).

З урахуванням наведеного вище не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату "гонорару успіху", у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Детально проаналізувавши надані позивачем докази на підтвердження понесених судових витрат на професійну правничу допомогу, з урахуванням матеріалів справи, суд вважає, що витрати в сумі 30 000,00 грн (з врахуванням "гонорару успіху") є непропорційними до предмета спору.

Слід зазначити, що справу № 912/1613/22 у зв`язку з її незначною складністю було призначено до розгляду в спрощеному позовному провадженні. З урахуванням обсягу та характеру доказів у ній, кількості сторін, справа по своїй суті не є складною і як наслідок - не потребувала пошуку та вивчення адвокатом позивача значної кількості судової практики та приписів діючого законодавства України зі спірного питання для складання позовної заяви.

Також суд враховує, що відповідачем під час вирішення даного спору жодних заяв по суті справи (відзив на позовну заяву, заперечення) подано не було, отже, у позивача в особі його представника не було потреби у додатковому витрачанні часу на підготовку відповідей на них (відповідь на відзив).

Виходячи з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець, тривалість розгляду справи, заявлені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 30 000,00 грн (з врахуванням "гонорару успіху") не є пропорційними до предмета спору, оскільки справа є малозначною, ціна позову 71 648,48 грн.

Господарський суд вважає пропорційним розміром витрат на оплату професійної правничої допомоги до предмета спору з урахуванням обставин та результату розгляду даної справи - 15 000,00 грн.

Разом з цим, за змістом п. 3 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України у разі часткового задоволення позову всі судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позов задоволено частково (99,99% задоволених позовних вимог), витрати позивача на професійну правничу допомогу покладаються на відповідача у сумі 14 998,50 грн.

Решта витрат на професійну правничу допомогу покладається на позивача.

З урахуванням викладеного, господарський суд дійшов висновку, що заява представника Товариства з обмеженою відповідальністю "АРТТРЕЙДІНГ" від 13.12.2022 № б/н про прийняття додаткового рішення по справі (в порядку ст. 221 ГПК України) у справі № 912/1633/22 підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 74, 76, 77, 123, 126, 129, 221, 233, 236-241, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "АРТТРЕЙДІНГ" від 13.12.2022 № б/н про прийняття додаткового рішення по справі (в порядку ст. 221 ГПК України) у справі № 912/1633/22 задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕДКАЯ ПТИЦА" (25006, м. Кропивницький, вул. Карпи Тараса, буд. 75, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АРТТРЕЙДІНГ" (08132, Київська область, м. Вишневе, вул. Київська, буд. 19-а, ) 14 998,50 грн витрат на оплату професійної правничої допомоги.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

У задоволенні заяви в іншій частині відмовити.

Ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень можна за його вебадресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії додаткового рішення надіслати представнику Товариства з обмеженою відповідальністю "АРТТРЕЙДІНГ", адвокату Кріль В.Я. (на електронну пошту: ІНФОРМАЦІЯ_1 ); Товариству з обмеженою відповідальністю "РЕДКАЯ ПТИЦА" (25006, м. Кропивницький вул. Карпи Тараса, буд. 75, та на електронну пошту: ).

Повний текст додаткового рішення підписано 23.12.2022.

Суддя О.Л. Бестаченко