ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2022 року м. ОдесаСправа № 916/2377/22
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Філінюка І.Г.

суддів Аленіна О.Ю., Поліщук Л.В.

секретар судового засідання Чеголя Є.О.

Представники сторін в судове засідання не з`явились. Про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлялися належним чином.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

фізичної особи ОСОБА_1

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 03.10.2022 (про повернення заяви про відкриття провадження у справі)

по справі №916/2377/22

за заявою боржника фізичної особи ОСОБА_1

про відкриття провадження про неплатоспроможність.

суддя суду першої інстанції - Грабован Л.І.

місце винесення ухвали: м. Одеса, Господарський суд Одеської області, пр.-т Шевченка,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся із заявою від 19.09.2022 яка сформована в системі «Електронний суд» 19.09.2022, про відкриття провадження про неплатоспроможності, посилаючись на наявність боргу перед фінансовими установами.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 23.09.2022 вищевказану заяву залишено без руху; зобов`язано ОСОБА_1 надати суду у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви про відкриття провадження у справі без руху, заяву про усунення недоліків, до якої мають бути додані: конкретизований список кредиторів і боржників із зазначенням суми грошових вимог (загальної суми заборгованості, заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), оформленого відповідно до Кодексу України з процедур банкрутства, тобто зі всіма відомостями, визначеними вказаним Кодексом; відомості про всі наявні рахунки боржника (у тому числі депозитні рахунки), відкриті в банках та інших фінансово-кредитних установах в Україні та за кордоном, їх реквізити, із зазначенням сум грошових коштів на таких рахунках; докази авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень; докази наявності заборгованості перед фінансовими установами; проект плану реструктуризації боргів.

ОСОБА_1 звернувся із заявою, яка сформована в системі «Електронний суд» 26.09.2022 (вх. №20850/22 від 27.09.2022), про усунення недоліків.

У заяві про усунення недоліків заявник вказує, що надані ним до суду договори з кредиторами містять вказівку лише на можливі нарахування штрафу або пені, у випадку невиконання зобов`язань, або їх неналежного виконання, водночас не існує жодного документу, який надав би можливість, йому, як боржнику, розмежувати основну заборгованість та неустойку, так влаштовано кредиторами, зовсім не прозоро; якщо здійснювати відрахування від поточної заборгованості за кредитом, його загальної вартості, то вбачається можливість отримати лише можливу суму нарахованих санкцій, що можуть становити як пеню, так і штраф; заявник надає ті кредитні договори, які наявні в нього на руках, та він має змогу їх надати; заявник неодноразово звертався та просив про надання відповідних копій кредитних договорів, оскільки він як сторона договору, не має змоги ознайомитися з ними в електронному кабінеті внаслідок їх блокування; заявник позбавлений можливості додати до суду належні у вигляді укладених кредитних договорів, проте зазначає, що кредитори володіють кредитними договорами, оскільки наявність договірних відносин між ним та відповідними кредитними установами підтверджується витягом з Українського бюро кредитних історій. При цьому, заявник посилається на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду по справі №915/1347/21 від 30.11.2021.

Стосовно надання відомостей про всі наявні рахунки боржника (у тому числі депозитні рахунки), відкриті в банках та інших фінансово-кредитних установах в Україні та за кордоном, їх реквізити, із зазначенням сум грошових коштів на таких рахунках заявник повідомляє про надання суду таких відомостей.

Щодо доказів авансування на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень у заяві про усунення недоліків заявник, посилаючись на абз. 6 ч. 2 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства, вказує, що відповідно до договору про оплату праці, винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого з Белінською Н.О. від 24.08.2022 встановлено узгодження сторонами оплати послуг керуючого реструктуризацією за три місяці повноважень в сумі 19 500 грн. на умовах відстрочення; станом на день подачі його заяви, ним було здійснено відповідні платежі.

Стосовно надання проекту плану реструктуризацією боргів заявник зазначає, що жодних вимог до плану реструктуризацією боржників у випадку відкриття провадження у справі судами не ставиться, оскільки боржник подає саме проект плану реструктуризації боргів, що у подальшому буде змінюватися та уточнюватись.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 03.10.2022 повернуто ОСОБА_1 заяву про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Ухвала суду мотивована невиконанням Заявником вимог ухвали Господарського суду Одеської області від 23.09.2022.

Не погодившись із вказаною ухвалою, ОСОБА_1 звернувся до Південно-західного апеляційного господарського суду, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права просить скасувати ухвалу суду першої інстанції повністю та направити справу до господарського суду першої інстанції для продовження розгляду.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

Щодо конкретизованого списку кредиторів і боржників із зазначенням суми грошових вимог (загальної суми заборгованості, заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), оформленого відповідно до Кодексу України з процедур банкрутства, тобто зі всіма відомостями, визначеними вказаним Кодексом.

Скаржник зазначає, що заява боржника містить додаток, який має назву КОНКРЕТИЗОВАНИЙ СПИСОК КРЕДИТОРІВ І БОРЖНИКІВ /КСК/ із зазначенням інформації щодо кожного кредитора - його найменування, місцезнаходження, ідентифікаційного коду юридичної особи, суми грошових вимог, загальної суми заборгованості, підстав виникнення зобов`язань, строку їх виконання згідно із договором.

Для уточнення інформації до заяви додано кредитну історію ТОВ «Українське бюро кредитних історій».

Скаржник вважає, що кредитна історія є належним доказом наявності кредитних відносин боржника з кредиторами та містить повну та достовірну інформацію про заборгованість боржника, в тому числі загальну суму заборгованості, заборгованість за основними зобов`язаннями, підстави виникнення зобов`язань, а також строки їх виконання.

Заявник повідомив, що надав ті кредитні договори, які в нього наявні. Водночас зауважив, що у нього відсутня незначна частина кредитних договорів, на підставі яких виникла заборгованість, оскільки вони знаходяться у кредиторів, і жодних договорів або інакших підтверджень виникнення зобов`язання він не отримував.

Щодо відомостей про всі наявні рахунки боржника.

Скаржник зазначає, що наразі законодавство не дає можливості отримати від державних органів єдиний перелік відкритих банківських рахунків та зазначає, що наслідком надання неповної або неправдивої інформації є закриття провадження у справі про банкрутство.

Щодо доказів авансування Боржником на депозитний рахунок суду винагороди арбітражному керуючому за три місяці виконання повноважень.

Скаржник зазначає, що узгоджив участь у справі арбітражного керуючого, укладено із ним договір, відповідно до умов якого визначено розмір його винагороди, а також порядок виконання мого зобов`язання щодо виплати такої винагороди.

До заяви долучено відповідні документи, а також згоду арбітражного керуючого на участь у справі за таких умов.

Щодо конкретизованого списку кредиторів і боржників.

В заяві про усунення недоліків було надано пояснення стосовно неможливості надання відповідних доказів на вимогу суду, а також надано Клопотання про витребування доказів.

Скаржник зазначає, що у заяві про неплатоспроможність було зауважено, що у Боржника відсутні усі кредитні договори на підставі яких виникла заборгованість, тому що частина із них знаходиться у кредиторів, оскільки вони оформлювались в електронних кабінетах, а жодних договорів або інакших підтверджень виникнення зобов`язання Боржник не отримував, тому вказані докази, не могли бути наданими до суду у повному обсязі.

Процесуальний рух справи в суді апеляційної інстанції.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи було визначено колегію суддів у складі: головуючого судді - Філінюка І.Г., суддів: Аленіна О.Ю., Поліщук Л.В., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.10.2022.

На момент надходження апеляційної скарги матеріали справи №916/2377/22 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду не надходили.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.10.2022 доручено Господарському суду Одеської області невідкладно надіслати матеріали справи №916/2377/22 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду та відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою фізичної особи ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Одеської області від 03.10.2022 (про повернення заяви про відкриття провадження у справі) по справі №916/2377/22 до надходження матеріалів справи до суду апеляційної інстанції з Господарського суду Одеської області.

18.10.2022 матеріали справи №916/2377/22 надійшли на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 25.10.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Одеської області від 09.09.2022 Господарського суду Одеської області від 03.10.2022 (про повернення заяви про відкриття провадження у справі) по справі №916/2377/22.

Призначено розгляд апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Одеської області від 09.09.2022 Господарського суду Одеської області від 03.10.2022 на 30.11.2022 о 15:00 год.

30.11.2022 судове засідання не відбулося у зв`язку з відсутністю у Південно-західному апеляційному господарському суді електропостачання, про що було складено довідку секретаря судового засідання від 30.11.2022.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 01.12.2022 повідомлено учасників справи, про те, що розгляд справи №916/2377/22 відбудеться 22.12.2022 о 15:30 год. у приміщенні Південно - західного апеляційного господарського суду (м.Одеса, пр-т Шевченка, 29), зал судових засідань №7, 3-й поверх.

Зобов`язано ОСОБА_1 надати до Південно-західного апеляційного господарського суду оригінал заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, яка була повернута судом першої інстанції.

В судове засідання представник ОСОБА_1 не з`явився. Про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлялися належним чином.

Колегія суддів звертає увагу, що ухвала Південно-західного апеляційного господарського суду від 01.12.2022 була направлена ОСОБА_1 на електронну адресу, що була зазначена у поданих до суду та долучених до матеріалів справи документах,а саме:

- ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_1

Відправка ухвали Південно-західного апеляційного господарського суду на зазначену електрону адресу підтверджується долученими до матеріалів справи роздруківками про доставлення електронного відправлення.

Відповідно до частини 12 статті 270 ГПК України, неявка сторін, або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Зважаючи на те, що в матеріалах справи містяться докази повідомлення всіх учасників судового процесу, а також те, що явка сторін не визнавалася судом обов`язковою, колегія суддів переходить до розгляду апеляційної скарги по суті.

Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно статті 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 ГПК України, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Предметом апеляційного оскарження є ухвала Господарського суду Одеської області від 03.10.2022 про повернення заяви ОСОБА_1 про несплатоспроможність.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ГПК України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Щодо підстав для відкриття провадження про неплатоспроможність боржника - фізичної особи.

Положеннями Книги четвертої Кодексу України з процедур банкрутства визначено особливості застосування процедури банкрутства до боржника - фізичної особи, фізичної особи-підприємця.

Відповідно до статті 113 КУзПБ провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Підстави для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника- фізичної особи наведені в частині другій статті 115 цього Кодексу, згідно з якою боржник має право звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у разі, якщо:

1) розмір прострочених зобов`язань боржника перед кредитором (кредиторами) становить не менше 30 розмірів мінімальної заробітної плати;

2) боржник припинив погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців;

3) ухвалено постанову у виконавчому провадженні про відсутність у фізичної особи майна, на яке може бути звернено стягнення;

4) існують інші обставини, які підтверджують, що найближчим часом боржник не зможе виконати грошові зобов`язання чи здійснювати звичайні поточні платежі (загроза неплатоспроможності).

Отже про наявність наведених підстав у кожному конкретному випадку мають свідчити достатні фактичні обставини, які згідно із закріпленими в КУзПБ нормами і вказують на неплатоспроможність фізичної особи або загрозу її неплатоспроможності.

Так, відповідно до частини третьою статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додаються:

1) довіреність чи інший документ, що засвідчує повноваження представника, якщо заяву підписано представником;

2) документи, що підтверджують наявність (відсутність) у боржника статусу фізичної особи - підприємця;

3) конкретизований список кредиторів і боржників із зазначенням загальної суми грошових вимог кредиторів (боржників), а також щодо кожного кредитора (боржника) - його імені або найменування, його місцезнаходження або місця проживання, ідентифікаційного коду юридичної особи або реєстраційного номера облікової картки платника податків та номера паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті), суми грошових вимог (загальної суми заборгованості, заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстав виникнення зобов`язань, а також строку їх виконання згідно із законом або договором;

4) опис майна боржника, що належить йому на праві власності, із зазначенням місцезнаходження або місця зберігання майна;

5) копії документів, що підтверджують право власності боржника на майно;

6) перелік майна, що перебуває у заставі (іпотеці) або є обтяженим в інший спосіб, його місцезнаходження, вартість, а також інформація про кожного кредитора, на користь якого вчинено обтяження майна боржника, - ім`я або найменування, місцезнаходження або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи або реєстраційний номер облікової картки платника податків та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті), сума грошових вимог, підстава виникнення зобов`язань, а також строк їх виконання згідно із законом або договором;

7) копії документів про вчинені боржником (протягом року до дня подання заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність) правочини щодо належного йому нерухомого майна, цінних паперів, часток у статутному капіталі, транспортних засобів та угоди на суму не менше 30 розмірів мінімальної заробітної плати;

8) відомості про всі наявні рахунки боржника (у тому числі депозитні рахунки), відкриті в банках та інших фінансово-кредитних установах в Україні та за кордоном, їх реквізити, із зазначенням сум грошових коштів на таких рахунках;

9) копія трудової книжки (за наявності);

10) відомості про роботодавця (роботодавців) боржника;

11) декларація про майновий стан боржника за формою, затвердженою державним органом з питань банкрутства;

12) докази авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень;

13) інформація про наявність (відсутність) непогашеної судимості за економічні злочини;

14) інші документи, що підтверджують наявність підстав, визначених статтею 115 цього Кодексу.

Статтею 77 ГПК України закріплено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч.3 ст.37 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд залишає без руху заяву про відкриття провадження у справі з підстав, передбачених статтею 174 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням вимог цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч.ч. 2,4 ст.174 ГПК України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Колегія суддів зазначає, що залишаючи заяву боржника без руху, місцевий господарський суд зазначив в ухвалі недоліки заяви, спосіб і строк їх усунення, а саме, зазначив, що заявнику необхідно надати:

- конкретизований список кредиторів і боржників із зазначенням суми грошових вимог (загальної суми заборгованості, заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), оформленого відповідно до Кодексу України з процедур банкрутства, тобто зі всіма відомостями, визначеними вказаним Кодексом;

- відомості про всі наявні рахунки боржника (у тому числі депозитні рахунки), відкриті в банках та інших фінансово-кредитних установах в Україні та за кордоном, їх реквізити, із зазначенням сум грошових коштів на таких рахунках;

- докази авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень;

- докази наявності заборгованості перед фінансовими установами;

- проект плану реструктуризації боргів.

Разом з тим частинами четвертою статті 174 ГПК України визначено негативний наслідок для позивача у разі невиконання вимог суду щодо усунення недоліків позовної заяви, а саме якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Як вбачається з матеріалів справи, до заяви про усунення недоліків заявником на виконання вимог ухвали від 23.09.2022 зазначено наступне:

- надані ним до суду договори з кредиторами містять вказівку лише на можливі нарахування штрафу або пені, у випадку невиконання зобов`язань, або їх неналежного виконання, водночас не існує жодного документу, який надав би можливість, йому, як боржнику, розмежувати основну заборгованість та неустойку, так влаштовано кредиторами, зовсім не прозоро; якщо здійснювати відрахування від поточної заборгованості за кредитом, його загальної вартості, то вбачається можливість отримати лише можливу суму нарахованих санкцій, що можуть становити як пеню, так і штраф; заявник надає ті кредитні договори, які наявні в нього на руках, та він має змогу їх надати; заявник неодноразово звертався та просив про надання відповідних копій кредитних договорів, оскільки він як сторона договору, не має змоги ознайомитися з ними в електронному кабінеті внаслідок їх блокування; заявник позбавлений можливості додати до суду належні у вигляді укладених кредитних договорів, проте зазначає, що кредитори володіють кредитними договорами, оскільки наявність договірних відносин між ним та відповідними кредитними установами підтверджується витягом з Українського бюро кредитних історій. При цьому, заявник посилається на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду по справі №915/1347/21 від 30.11.2021.

- стосовно надання відомостей про всі наявні рахунки боржника (у тому числі депозитні рахунки), відкриті в банках та інших фінансово-кредитних установах в Україні та за кордоном, їх реквізити, із зазначенням сум грошових коштів на таких рахунках заявник повідомляє про надання суду таких відомостей.

- щодо доказів авансування на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень у заяві про усунення недоліків заявник, посилаючись на абз. 6 ч. 2 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства, вказує, що відповідно до договору про оплату праці, винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого з Белінською Н.О. від 24.08.2022 встановлено узгодження сторонами оплати послуг керуючого реструктуризацією за три місяці повноважень в сумі 19 500 грн. на умовах відстрочення; станом на день подачі його заяви, ним було здійснено відповідні платежі.

- стосовно надання проекту плану реструктуризацією боргів заявник зазначає, що жодних вимог до плану реструктуризацією боржників у випадку відкриття провадження у справі судами не ставиться, оскільки боржник подає саме проект плану реструктуризації боргів, що у подальшому буде змінюватися та уточнюватись.

Судова колегія, з урахуванням положень частини третьої статті 13, статей 74, 76, 77 ГПК України, вивчивши зміст заяви боржника, відповідність поданої заяви вимогам до її форми та змісту, передбаченими ст. 116 КУзПБ, з`ясувавши на підставі поданих боржником доказів питання щодо наявності/відсутності підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, визначених ч. 2 ст. 115 КУзПБ, апеляційний господарський суд встановив наступне.

Щодо конкретизованого списку кредиторів і боржників, судова колегія зазначає наступне.

Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). У разі необхідності до позовної заяви додається клопотання про призначення експертизи, витребування доказів тощо.

Частинами 2, 4 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Як вірно зауважено судом першої інстанції, лише після обґрунтування Заявником підстав відсутності у нього доказу, яким обґрунтовується підстава для звернення до суду, та доведення вжиття ним заходів для отримання доказу у осіб, які ним володіють але не надали його Заявнику, останній може звернутись до суду з клопотанням про його витребування судом. Подання такого клопотання не є альтернативою виконання Заявником свого обов`язку, передбаченого ч.ч.2,3 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України, а вживається як виключний захід у разі об`єктивної неможливості Заявника виконати свій обов`язок щодо подання доказів.

Судова колегія вважає, що місцевий господарський суд правомірно відмовив заявнику у задоволенні клопотання про витребування доказів у порядку ст. 81 Господарського процесуального кодексу України, які у Заявника відсутні, оскільки посилання заявника на неможливість отримати такі докази самостійно не підтверджено матеріалами справи, що суперечить статті 81 ГПК України, судова колегія зауважує, що згідно з частиною першою статті 1076 Цивільного Кодексу України відомості про операції та рахунки надаються самим клієнтам або їхнім представникам, а відтак ОСОБА_1 самостійно вправі отримати відомості про всі наявні рахунки, відкриті найого ім`я в банках та інших фінансово-кредитних установах та зобов`язаний надати ці відомості суду на виконання вимог статті 116 КУзПБ. А вже в ухвалі про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника, яка згідно зі статтею 119 КУзПБ постановляється за наслідками підготовчого засідання, суд зобов`язує банки надати керуючому реструктуризацією та суду інформацію про залишок коштів на рахунках боржника.

Посилання заявника на висновки, викладені у постанові Південно - Західного апеляційного господарського суду у справі №915/1347/21 від 30.11.2021р., не приймаються, оскільки при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 236 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду.

Згідно ч. 2 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень керуючого реструктуризацією становить п`ять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за кожен місяць виконання арбітражним керуючим повноважень. Сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відновлення відкриття провадження у справі.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб на місяць з 1 липня - 2600 гривень.

Таким чином, авансування винагороди керуючому реструктуризацією у розмірі п`яти прожиткових мінімумів для працездатних осіб за три місяці виконання повноважень становить 39 000 грн.

До заяви про відкриття провадження про неплатоспроможність додані квитанція 0.0..1 від 31.12.2021р., 0.0..1 від 10.01.2022р., 0.0..1 від 12.05.2022р., 0.0..1 від 23.08.2022р., згідно яких заявником на рахунок суду було перераховано суму в розмірі 6142, 50 грн., тоді як необхідно 39 000 грн.

Таким чином, суд першої інстанції правомірно прийшов до висновку, що доказів авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень не надано.

При цьому, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що частина доданих квитанцій до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність обґрунтовано судом першої інстанції до уваги не було прийнято, оскільки авансування винагороди арбітражному керуючому було здійснено платником ОСОБА_3 , тоді як із відповідною заявою звертається ОСОБА_1 , будь-яких пояснень стосовно здійснення такої оплати заявником не надано.

Також, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що твердження заявника, викладене у заяві про усунення недоліків стосовно того, що відповідно до договору про оплату праці, винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого з Белінською Н.О. від 24.08.2022 встановлено узгодження сторонами оплати послуг керуючого реструктуризацією за три місяці повноважень в сумі 19 500 грн. на умовах відстрочення та станом на день подачі його заяви, ним було здійснено відповідні платежі, обґрунтовано судом першої інстанції н було прийнято до уваги, виходячи з наступного.

Кодекс України з процедур банкрутства та інші норми законодавства не передбачають права боржника бути звільненим від авансування винагороди арбітражному керуючому при поданні такої заяви, як не передбачають можливості відстрочення чи розстрочення заявнику в авансуванні такої винагороди.

Зазначені висновки узгоджуються з правовими висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 24.09.2020 у справі №910/2629/20, від 19.11.2020 у справі №910/726/20, від 19.11.2020 у справі №927/203/20.

Будь-яких положень, умов та підстав, за яких суд може відстрочити, розстрочити або звільнити заявника від здійснення авансування винагороди арбітражному керуючому, чинним законодавством України не передбачено.

Законодавцем не передбачено жодних альтернативних можливостей авансування на депозитний рахунок суду оплати послуг керуючого реструктуризацією за три місяці виконання ним повноважень, що є гарантією з боку держави оплати праці цією особи на час формування реєстру вимог кредиторів у справі про банкрутство та відповідає гарантіям на оплату праці відповідно до ч.ч.2, 6 ст. 43 Конституції України.

Крім того, ч. 5 ст. 34 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що боржник подає заяву до господарського суду за наявності майна, достатнього для покриття витрат, пов`язаних з провадженням у справі, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що за змістом заяви будь-яке майно у боржника відсутнє.

Примірна форма плану реструктуризації боргів боржника у справі про неплатоспроможність затверджена наказом Міністерства юстиції України 24.10.2019р. №3258/5.

Дослідивши поданий заявником план реструктуризації боргів (проект) суд першої інстанції встановив, що він не відповідає примірній формі, яка затверджена зазначеним наказом та не відповідає змісту, передбаченому ч. 2 ст. 124 Кодексу України з процедур банкрутства.

Розроблення проекту плану реструктуризації має відбуватися відповідно до вимог ст. 124 Кодексу України з процедур банкрутства, зокрема, щодо форми і змісту проекту плану, це дасть можливість зборам кредиторів оцінити перспективу відновлення платоспроможності боржника та дасть можливості прийняття рішення про його схвалення та подання на затвердження господарському суду або відхилення і прийняття рішення про перехід до процедури погашення боргів.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що при поданні до господарського суду заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, обов`язком боржника є складення реального (виконуваного) проекту плану реструктуризації, який після розгляду господарським судом грошових вимог та формування реєстру кредиторів розробляється, уточнюється та погоджується з кредиторами.

Враховуючи викладене, твердження скаржника, викладене у заяві про усунення недоліків та в апеляційній скарзі, стосовно відсутності жодних вимог до плану реструктуризації боржників, не узгоджується з вищевказаними вимогами законодавства.

Положеннями ст. 174 ГПК України передбачено наслідки усунення недоліків заяви та їх не усунення.

Ч.4 ст. 174 ГПК України передбачено, що якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Згідно ч.ч. 6, 7 ст. 174 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків. Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено. Копія позовної заяви залишається в суді.

Крім того, колегія суддів апеляційної інстанції в електронній формі у програмі «Діловодства суду» дослідила кредитну історію, яка була надана боржником в підтвердження наявності договірних зобов`язань та встановила, що вона не підписана ані письмово, ані електронним цифровим підписом відповідною посадовою особою Кредитного бюро, а тому не може вважатися доказом у справі, який би підтверджував наявність кредитних зобов`язань, як про те стверджує боржник.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що кредитна історія боржника, складена Українським бюро кредитних історій, не може бути належним та допустимим доказом наявності грошових вимог в силу статті 77 Господарського процесуального кодексу України, оскільки обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 08.11.2022 по справі №909/937/21 та у постанові від 16.11.2022 по справі №917/1604/21.

Таким чином, апеляційний господарський суд погоджується із висновком суду першої інстанції, що вимоги ухвали Господарського суду Одеської області від 23.09.2022 у частині надання до суду конкретизованого списку кредиторів і боржників із зазначенням суми грошових вимог (загальної суми заборгованості, заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), оформленого відповідно до Кодексу України з процедур банкрутства, тобто зі всіма відомостями, визначеними вказаним Кодексом; відомостей про всі наявні рахунки боржника (у тому числі депозитні рахунки), відкриті в банках та інших фінансово-кредитних установах в Україні та за кордоном, їх реквізити, із зазначенням сум грошових коштів на таких рахунках; доказів авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень; доказів наявності майна, достатнього для покриття витрат, пов`язаних із провадженням) не виконані.

Враховуючи невиконання Заявником вимог ухвали Господарського суду Одеської області від 23.09.2022, господарський суд, керуючись ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, обґрунтовано повернув ОСОБА_1 заяву про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

За таких обставин ухвала Господарського суду Одеської області від 03.10.2022 у справі №916/2377/22 про повернення заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 постановлена з дотриманням вимог процесуального закону. При цьому суд першої інстанції вказав, що повернення заяви без розгляду не позбавляє боржника повторно звернутись з такою заявою до господарського суду у встановленому законом порядку.

Відповідно до статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвала Господарського суду Одеської області від 03.10.2022 у справі №916/2377/22 постановлена з додержанням норм права. Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 цього висновку не спростовують.

За вказаних обставин оскаржувана ухвала господарського суду підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - залишенню без задоволення із віднесенням витрат на оплату судового збору за подачу апеляційної скарги на скаржника.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 240, 269, 270, 275, 276-277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу фізичної особи ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Одеської області від 03.10.2022 у справі №916/2377/22 - залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на ОСОБА_1 .

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у строки, передбачені статтею 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано: 26.12.2022.

Головуючий суддя І.Г. Філінюк

Суддя О.Ю. Аленін

Суддя Л.В. Поліщук