РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

21.12.2022Справа № 910/8849/22

Господарський суд міста Києва у складі судді Ягічевої Н.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НПО НТ" Будшляхмаш" (вул. Костянтинівська буд.1/2, Київ, 04071, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗІІ "Торговий дім "МАЗ-Україна" (вул. Оболонська набережна буд. 7 корп.3 оф.1, Київ, 04210, )

про стягнення 1 000 000, 00 грн,

Без повідомлення (виклику) представників сторін

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "НПО НТ" Будшляхмаш" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗІІ "Торговий дім "МАЗ-Україна" (далі - відповідач) про стягнення 1 000 000, 00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що всупереч взятим на себе зобов`язанням за договором постачання №43 від 23.02.2022 відповідач не повернув суму коштів у розмірі 1 000 000,00 грн за непоставлений товар, у зв`язку з чим виникла вказана заборгованість.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.09.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

10.11.2022 до відділу діловодства суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗІІ "Торговий дім "МАЗ-Україна" надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач не заперечує проти задоволення позову в цілому, однак зазначає, що не має можливості задовольнити позовні вимоги у зв`язку з прийняттям Національним банком України постанови №18 від 24.04.2022, відповідно до якої зупинено здійснення обслуговуючими банками видаткових операцій за рахунками резидентів Республіки Білорусь, при цьому кінцевими бенефіціарними власниками відповідача є резиденти Респубілки Білорусь.

03.11.2022 до відділу діловодства суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "НПО НТ" Будшляхмаш" надійшла відповідь на відзив, у якій позивач зазначає, що наведені у відзиві відповідачем обставини не звільняють останнього від виконання своїх зобов`язань.

У частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

23.02.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЗІІ "Торговий дім "МАЗ-Україна" (далі - відповідач; постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "НПО НТ" Будшляхмаш" (далі - позивач; покупець) укладено договір постачання №43 (далі договір), за умовами п. 1.1. якого постачальник зобов`язується доставити і передати у власність покупця, а покупець прийняти та оплатити товар згідно переліку на суму 48 287 520, 00 грн.

Ціна товару, визначена у п. 1.1. договору, є дійною за умови виконання покупцем умов п. 5.1. цього договору (п 3.1. договору).

Загальна сума договору складає 48 287 520, 00 грн у тому числі ПДВ 20% (п 3.2. договору).

Постачальник зобов`язаний доставити і передати товар на умовах EXW Франко-склад Постачальника: В межах Київської області (відповідно до правил ІНКОТЕРМС в редакції 2000 р.). Строк доставки товару: 10 (десять) робочих днів при виконанні покупцем умов п. 5.1. цього договору. Постачальник має право на дострокову доставку та передачу товару (п. 4.1. договору).

Відповідно до пункту 4.2. договору зобов`язання постачальника щодо доставки товару є виконаними з моменту оформлення імпортної вантажної декларації на товар. Постачальник зобов`язаний повідомити покупця про факт та дату розмитнення та доставки товару.

Згідно з пунктом 5.1. договору оплата товару здійснюється: покупець зобов`язаний у термін до 15.04.2022 включно перерахувати платіж за товар на п/р постачальника. Платіж становить 48 287 520, 00 грн, у т. ч. ПДВ 20%.

Сторони є платниками податку на прибуток на загальних підставах. Цей договір є укладеним з моменту його підписання і діє до 23.02.2023, але в будь-якому випадку до завершення всіх взаєморозрахунків за даним договором (п. 9.3. договору).

Суд встановив, що на виконання умов договору відповідач поставив позивачу товар на суму 42 432 210, 00 грн, що підтверджується видатковими накладними та відповідними актами прийому-передачі транспортного засобу: накладна №80/13/1 від 23.02.2022 на суму 4 600 860, 00 грн (акт від 23.02.2022), накладна №80/13/2 від 23.02.2022 на суму 3 135 420, 00 грн (акт від 23.02.2022), накладна №80/13/3 від 23.02.2022 на суму 33 082 830, 00 грн (акт від 23.02.2022), накладна №80/13/4 від 23.02.2022 на суму 1 613 100, 00 грн (акт від 23.02.2022), які підписані представниками сторін без заперечень та скріплені печатками.

В свою чергу, позивач здійснив оплату по договору на суму 43 432 210, 00 грн, про що свідчать платіжні доручення №11 від 11.04.2022 на суму 5000 000, 00 грн, №12 від 11.04.2022 на суму 5 250 000, 00 грн, №13 від 11.04.2022 на суму 5 250 000, 00 грн, №14 від 11.04.2022 на суму 5 500 000, 00 грн, №16 від 11.04.2022 на суму 3 135 420, 00 грн, №18 від 12.04.2022 на суму 5000 000, 00 грн, №19 від 12.04.2022 на суму 5000 000, 00 грн, №20 від 12.04.2022 на суму 5000 000, 00 грн, №21 від 12.04.2022 на суму 4 296 790, 00 грн.

16.08.2022 сторонами складено, підписано та скріплено печатками додаток №1 до договору, відповідно до якого у зв`язку з об`єктивними обставинами, що унеможливлюють подальше виконання постачальником своїх обов`язків за договором, сторони вирішили припинити дію договору після проведення розрахунків між сторонами.

Постачальник зобов`язується повернути покупцю отриману часткову попередню оплату за непоставлений товар та у подальшому, після повного повернення коштів покупцю, всі зобов`язання сторін по договору припиняються, окрім гарантійних зобов`язань постачальника по раніше поставленому товару (п. 1 додатку №1).

Постачальник зобов`язується впродовж трьох банківських днів після підписання цієї додаткової угоди №1 сплати (повернути) на рахунок покупця 1 000 000 (один мільйон) грн. 00 коп. (п. 2 додатку №1).

Після проведення повної оплати (повернення) коштів постачальником сторони оформлюють акт звірки взаємних розрахунків, який підтверджує відсутність жодних претензій однієї сторони договору до іншої сторони (п. 3 додатку №1).

Додаткова угода набирає чинності з моменту підписання (п. 4 додатку №1).

До того ж, судом встановлено, що сторонами складений, підписаний та скріплений печатками юридичних осіб акт звірки взаєморозрахунків по стану за період 23.02.2022 - 30.08.2022 за договором №43 від 23.02.2022, з якого вбачається, що станом на 30.08.2022 заборгованість на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "НПО НТ" Будшляхмаш" становить 1 000 000, 00 грн.

У зв`язку з тим, що сума попередньої оплати в розмірі 1 000 000, 00 грн відповідачем повернута не була, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Стаття 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначає, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статей 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов`язковим для виконання сторонами.

Зобов`язання, в силу вимог статей 526, 525 Цивільного кодексу України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічна за змістом норма міститься і у ст. 193 Господарського кодексу України.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки, а відповідно до статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 статті 662 Цивільного кодексу України встановлений обов`язок продавця передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

При цьому, частиною 2 статті 693 Цивільного кодексу України визначено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Отже, у розумінні приписів цієї норми покупцю належить право вимагати, крім іншого, повернення передоплати за непоставлений товар. При цьому, попередньою оплатою є часткова або повна оплата товару до його передання продавцем.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 2 додатку № 1 від 16.08.2022 до договору сторони погодили строк повернення постачальником попередньої оплати у розмірі 1 000 000, 00 грн впродовж трьох банківських днів після підписання цієї додаткової угоди.

Відтак, з урахуванням положень ст. 530 Цивільного кодексу України та змісту пункту 2 додатку №1 від 16.08.2022 до договору, строк виконання відповідачем зобов`язання з повернення попередньої оплати на момент розгляду справи настав.

Проте, в порушення взятих на себе зобов`язань за договором, відповідач повернення суми попередньої оплати в обумовлений строк не здійснив.

Тоді як, частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Порушенням зобов`язання, у відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Разом з цим, суд не приймає до уваги доводи відповідача щодо неможливості сплатити існуючу заборгованість у зв`язку із введенням на території України воєнного стану та зупиненням здійснення обслуговуючими банками видаткових операцій за рахунками резидентів Республіки Білорусь.

Так, відповідач є юридичною особою, зареєстрованою у встановленому порядку за законодавством України.

При цьому, зобов`язання відповідача перед третіми особами не звільняють його від обов`язку своєчасно повернути позивачу отриману суму авансу за непоставлений товар.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 3 Цивільного кодексу України однією із загальних засад цивільного законодавства є свобода договору.

Статтями 626, 627 вказаного Кодексу передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Свобода договору означає право громадян або юридичних осіб вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у наданій сторонам можливості за взаємною згодою визначати умови такого договору, змінювати ці умови також за взаємною згодою або утримуватись від пропозицій про їх зміну.

Підписавши 16.08.2022 додаток №1 від 16.08.2022 до договору постачання, відповідач взяв на себе обов`язок протягом трьох банківських днів з цієї дати повернути позивачу попередню оплату у розмірі 1 000 000, 00 грн.

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи, факт здійснення позивачем попередньої оплати товару та відсутність доказів виконання відповідачем своїх зобов`язань з поставки товару або повернення спірної суми, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду належних та допустимих доказів повернення сплаченої позивачем суми попередньої оплати.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 86, 231, 232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "НПО НТ" Будшляхмаш" задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗІІ "Торговий дім "МАЗ-Україна" (вул. Оболонська набережна буд. 7 корп. 3 оф.1, Київ, 04210, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "НПО НТ" Будшляхмаш" (вул. Костянтинівська буд. 1/2, Київ, 04071, ) 1 000 000 (один мільйон) 00 коп. та витрати зі сплати судового збору у сумі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) грн 00 коп.

3. Після набрання рішенням суду законної сили видати позивачу наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 22.12.2022

Суддя Наталія ЯГІЧЕВА