ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" грудня 2022 р. м. Київ Справа № 911/1532/22

Господарський суд Київської області у складі судді Сокуренко Л.В., дослідивши в спрощеному позовному провадженні матеріали справи

За позовом Приватного підприємства «КАНОН»

до Приватного підприємства «Виробничо-комерційна організація «Еталон»

про стягнення 155 027,39 грн.

Без виклику учасників судового процесу;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне підприємство «КАНОН» звернулося до Господарського суду Київської області з позовною заявою до Приватного підприємства «Виробничо-комерційна організація «Еталон» про стягнення 155 027,39 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що на виконання умов договору купівлі-продажу № 121021/пш від 12.10.2021, укладеного між сторонами, позивач перерахував відповідачу в якості попередньої оплати 1 019 099,33 грн. Однак, в порушення пунктів договору відповідач зобов`язання, щодо поставки оплаченого позивачем товару виконав лише частково на загальну суму 901 073,99 грн. Враховуючи зазначене, позивач просить суд стягнути з відповідача 118 025,94 грн, основного боргу, 13 526,09 грн проценти за користуванням коштами та 23 475,36 грн інфляційних втрат.

Ухвалою суду від 05.09.2022 було відкрито провадження у справі № 911/1532/22. Приймаючи до уваги малозначність справи в розумінні частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи ціну позову, характер спірних правовідносин та предмет доказування, господарським судом вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без з повідомлення (викликом) сторін; надано відповідачу строк для подачі відзиву на позовну заяву, а позивачу відповіді на відзив.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно з ч. 4 ст. 89 Цивільного кодексу України відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами частини 1 статті 7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

У зв`язку із відсутністю фінансування на поштову кореспонденцію, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 05.09.2022 була направлена судом на електронну адресу відповідача, зазначену у позовній заяві.

У даному випадку судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалою про відкриття провадження у справі від 05.09.2022 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд Київської області

ВСТАНОВИВ:

12.10.2021 між Приватним підприємством «Канон» (далі покупець, позивач) та Приватним акціонерним товариством «Виробничо-комерційна організація «Еталон» (далі продавець, відповідач) укладено договір купівлі-продажу товарів №121021/пш (далі договір), за умовами якого продавець зобов`язується в погоджені сторонами терміни передати у власність покупця пшеницю 2/3/4 класу українського походження врожаю 2021 року (код УКТ ЗЕД), а покупець зобов`язується вчасно прийняти товар та оплатити його вартість на умовах даного договору та додатків до нього. Асортимент, кількість, якість та ціна, умови та строки поставки продукції, місце прийому-передачі, строки оплати продукції визначаються цим договором та узгоджуються сторонами шляхом вказування їх у додатках до договору, які становлять його невід`ємну частину.

Відповідно до пунктів 3.1-3.2 договору, ціна, кількість та загальна вартість окремої партії товару, що поставляється за даним договором визначається у додатках до договору. Товар може передаватись покупцю окремими партіями, але повний його об`єм визначений у додатках до договору, має бути поставлений у термін, встановлений ними.

Згідно п. 5.1 договору, оплата вартості поставленої продукції проводиться покупцем безготівково в національній валюті України шляхом безготівкового переказу грошових коштів на банківський рахунок постачальника.

В пункту 5.3 договору сторони узгодили, що покупець сплачує попередню оплату, або оплату протягом семи банківських днів з дати поставки, у розмірі 80 % вартості товару на поточний рахунок продавця, зазначений у договорі, за умови подання рахунку на оплату із зазначенням точної кількості та ціни товару. Решту 20 % вартості товару, поставка якого складає предмет даного договору покупець сплачує на поточний рахунок продавця за умови надання оригіналів документів, передбачених договором та реєстрації податкової накладної, якщо інше не зазначено у додатку до даного договору.

Одночасно з укладенням договору, сторонами підписано Додаток № 1 до договору, яким сторони узгодили умови та термін поставки, умови оплати та найменування, кількість та ціну товару.

Пунктом 3 додатку № 1 до договору визначено умови оплати: попередня оплата 86 %, 14 % протягом 7 днів банківських днів з моменту відвантаження умови надання оригіналів документів передбачених договорів, та реєстрації податкової накладної.

В пункті 4 додатку № 1 до договору сторони узгодили, що продавець повинен поставити 150 (+/- 10 %) тонн пшениці врожаю 2021 року, ціною за 1 тонну без ПДВ 6 929,82 грн, на загальну суму 1 184 999,22 грн, з них 145 526,22 грн ПДВ.

Судом встановлено, що позивач, на виконання умов договору та п. 3 додатку № 1, здійснив попередню оплату товару в розмірі 86 % його вартості, що становить 1 019 099,33 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 3294 від 12.10.2021 на суму 1 019 099,33 грн (копія долучена до матеріалів справи).

Пунктом 4.1 та 4.2 договору визначено, що право власності на товар переходить до покупця з дати підписання сторонами видаткової накладної. Строки та умови поставки окремої партії товару за даним договором визначаються у додатках до договору.

Відповідно до змісту пп. 1 та 2 Додатку № 1 до договору від 12.10.2021, умови поставки: EXW (склад покупця) за адресою: Київська обл., Білоцерківський р-н, с. Скребиш, вул. Набережна, 3. Термін поставки: до 20.10.2021 р.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач, на виконання умов та протягом дії договору, поставив позивачу товар на загальну суму 901 073,39 грн, що підтверджується видатковими накладними № 53 від 14.10.2021 на суму 601 505,60 грн та № 56 від 15.10.2021 на суму 299 567,80 грн, копії яких долучені позивачем до матеріалів справи. Усі видаткові накладні підписані та скріплені печатками підприємств без будь-яких зауважень та заперечень.

Водночас, товар на загальну суму 118 025,94 грн відповідач у строки, погоджені сторонами, не поставив. Протилежного суду не доведено, доказів повної та своєчасної поставки замовленого товару до суду не надано.

У зв`язку із тим, що відповідачем лише частково здійснено поставку оплаченого товару, позивач звернувся до відповідача із претензією (вимогою) № б/н від 31.05.2022, якою позивач вимагав попередню оплату в сумі 118 025,94 грн та оплату процентів на прострочену суму з 21.10.2021 до дня повернення коштів. В претензії позивач зазначив, що станом на 31.05.2022 розмір процентів з 21.10.2021 до 09.12.2021 становить 1 374,27 грн, з 10.12.2021 до 20.01.2022 становить 1 222,30 грн, з 21.01.2022 до 31.05.2022 становить 4 236,00 грн, а всього 6 832,57 грн. Враховуючи зазначене, позивач в претензії просив відповідача погасити заборгованість протягом 7 робочих днів з дня пред`явлення претензії (копія претензії наявна в матеріалах справи). На підтвердження надсилання вказаної претензії позивачем долучено до матеріалів справи опис вкладення у цінний лист та поштову квитанцію за № 220.

01.06.2022 позивач повторно звернувся до відповідача з претензією № 2 від 01.06.2022, якою вимагав повернути попередню оплату в сумі 118 025,94 грн, 6 832,57 грн процентів річних за користування коштами та 14 682,43 грн інфляційних втрат. Претензією позивач вимагав сплатити заборгованість у місячний строк з дня одержання претензії (копія претензії наявна в матеріалах справи). На підтвердження надсилання вказаної претензії позивачем долучено до матеріалів справи опис вкладення у цінний лист, фіскальний чек та поштову квитанцію за № 399.

Разом з тим, відповідно до інформації з офіційного вебсайту «УКРПОШТИ», зазначені відправлення відповідач отримав 07.06.2022, однак як претензія (вимога) № б/н, так і претензія позивача № 2 залишені відповідачем без задоволення, грошові кошти позивачу не повернуті.

Враховуючи зазначене, позивач звернувся до суду із даною позовною заявою про стягнення з відповідача 118 025,94 грн попередньої оплати, а також позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 13 526,09 грн процентів за користуванням коштами та 23 475,36 грн інфляційних втрат.

Відповідно до пункту 10.12 договору, даний договір набуває чинності від дня його підписання та діє до 31.12.2021 року, а у випадку несвоєчасного виконання сторонами своїх договірних обов`язків до повного виконання ними прийнятих на себе зобов`язань.

З огляду на встановлений ст. 204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, суд приймає до уваги договір купівлі-продажу № 121021/пш від 12.10.2021, як належну підставу, у розумінні норм ст. 11 названого Кодексу України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов`язків.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України,за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України,за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ст. 628 Цивільного кодексу України,зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 631 Цивільного кодексу України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

За приписами ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовою виконання зобов`язання є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання. Строк (термін) виконання зобов`язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

За приписами ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Як вказувалось вище, сторонами передбачено та закріплено у п. 5.3 договору, що покупець сплачує попередню оплату, або оплату протягом семи банківських днів з дати поставки, у розмірі 80 % вартості товару на поточний рахунок продавця, зазначений у договорі, за умови подання рахунку на оплату із зазначенням точної кількості та ціни товару. Решту 20 % вартості товару, поставка якого складає предмет даного договору покупець сплачує на поточний рахунок продавця за умови надання оригіналів документів, передбачених договором та реєстрації податкової накладної, якщо інше не зазначено у додатку до даного договору.

За змістом Додатку № 1 до договору від 12.10.2021, умови оплати: попередня оплата 86 %, 14 % протягом 7 банківських днів з моменту відвантаження за умови надання оригіналів документів передбачених договором та реєстрації податкової накладної (п. 3 Додатку № 1).

Судом встановлено, позивач, на виконання умов договору, здійснив перерахування відповідачу грошових коштів в загальній сумі 1 019 099,33 грн та є переплатою у розмірі 86 % від загальної вартості товару відповідно до п. 3 Додатку № 1, що підтверджується платіжним дорученням № 3294 від 12.10.2021, копія якого долучена до матеріалів справи.

Отже, позивачем належним чином виконано умови договору та п. 3 Додатку № до нього.

Відповідно до ст. 664 Цивільного кодексу України, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

За приписами ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Пунктом 4.1 та 4.2 договору визначено, що право власності на товар переходить до покупця з дати підписання сторонами видаткової накладної. Строки та умови поставки окремої партії товару за даним договором визначаються у додатках до договору.

Відповідно до змісту пп. 1 та 2 Додатку № 1 до договору від 12.10.2021, умови поставки: EXW (склад покупця) за адресою: Київська обл., Білоцерківський р-н, с. Скребиш, вул. Набережна, 3. Термін поставки: до 20.10.2021 р.

Отже, з урахуванням вищенаведеного пункту додатку № 1 до договору, судом встановлено, що сторонами погоджено кінцевий строк поставки товару 20.10.2021.

Враховуючи все вищенаведене у сукупності, господарський суд встановив, що строк здійснення поставки є таким, що настав.

Судом було встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідачем здійснено поставку оплаченого товару лише частково на загальну суму 901 073,39 грн, що підтверджується видатковими накладними № 53 від 14.10.2021 на суму 601 505,60 грн та № 56 від 15.10.2021 на суму 299 567,80 грн, копії яких наявні в матеріалах справи. Видаткові накладні підписані та скріпленні печатками підприємств без будь-яких зауважень та заперечень.

Станом на дату звернення позивачем до суду із даним позовом, в матеріалах справи відсутні докази поставки відповідачем товару у погоджені сторонами строки на суму 118 025,94 грн. Протилежного суду не доведено, доказів поставки товару у строки та в обсягах, погоджених сторонами, до суду не надано.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини 2 статті 693 Цивільного кодексу України,якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Отже, у розумінні приписів цієї норми покупцю належить право вимагати, крім іншого, повернення передоплати за непоставлений товар. При цьому, попередньою оплатою є часткова або повна оплата товару до його передання продавцем.

Визначене зазначеною нормою право покупця вимагати від продавця повернення суми попередньої оплати є за своїм змістом правом покупця на односторонню відмову від зобов`язання, внаслідок якої припиняється зобов`язання продавця перед покупцем по поставці товару і виникає нове зобов`язання повернути кошти.

Аналогічна умова закріплена сторонами у п. 6.7 договору, зокрема, у разі прострочення передачу товару продавцем у встановлені цим договором (з урахуванням додатків до договору) строки та за умови проведення покупцем попередньої оплати за товар, продавець сплачує покупцю проценти на суму попередньої оплати від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати у розмірі облікової ставки НБУ, яка діяла на прострочення (ст. 536, 693 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 665 ЦК України, у разі відмови продавця передати проданий товар покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання зобов`язання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

Судом було встановлено, у зв`язку із тим, що відповідачем лише частково здійснено поставку оплаченого товару, позивач звернувся до відповідача із претензією (вимогою) № б/н від 31.05.2022, якою вимагав попередню оплату в сумі 118 025,94 грн та сплатити проценти на прострочену суму з 21.10.2021 до дня повернення коштів. В претензії позивач зазначив, що станом на 31.05.2022 розмір процентів з 21.10.2021 до 09.12.2021 становить 1 374,27 грн, з 10.12.2021 до 20.01.2022 становить 1 222,30 грн, з 21.01.2022 до 31.05.2022 становить 4 236,00 грн, а всього 6 832,57 грн. Враховуючи зазначене, позивач претензією просив відповідача погасити заборгованість протягом 7 робочих днів з дня пред`явлення претензії. На підтвердження надсилання вказаної претензії позивачем долучено до матеріалів справи опис вкладення у цінний лист та поштову квитанцію за № 220.

01.06.2022 позивач повторно звернувся до відповідача з претензією № 2 від 01.06.2022, якою вимагав повернути попередню оплату в сумі 118 025,94 грн та сплатити 6 832,57 грн процентів річних за користування коштами та 14 682,43 грн інфляційних втрат. Претензією позивач вимагав сплатити заборгованість у місячний строк з дня одержання претензії. На підтвердження надсилання вказаної претензії позивачем долучено до матеріалів справи опис вкладення у цінний лист, фіскальний чек та поштову квитанцію за № 399.

Разом з тим, відповідно до інформації з офіційного вебсайту «УКРПОШТИ», зазначені відправлення відповідач отримав 07.06.2022, однак як претензія (вимога) № б/н, так і претензія позивача № 2 залишені відповідачем без задоволення, грошові кошти позивачу не повернуті.

Враховуючи дату отримання відповідачем вищезазначених претензій 07.06.2022, з урахуванням положень ст. 530 Цивільного кодексу України, станом на дату звернення позивачем із позовом строк виконання відповідачем вимоги позивача щодо повернення останньому грошових коштів в сумі 118 025,94 грн. є таким, що настав.

В свою чергу, як встановлено судом раніше, відповідачем не здійснено повернення передоплати в сумі 118 025,94 грн. Протилежного суду не доведено. Доказів здійснення повернення грошових коштів до суду не надано.

Стаття 525 Цивільного кодексу України встановлює, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Пункт 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином, зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених правових норм, а також враховуючи, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував та належних доказів на заперечення відомостей повідомлених позивачем не надав, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення суми основного боргу нормативно та документально доведені, а тому підлягають задоволенню повністю в сумі 118 025,94 грн.

Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача 13 526,09 грн процентів за користування чужими грошовими коштами.

Відповідно до ч. 3 ст. 693 ЦК України на суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати; договором може бути встановлений обов`язок продавця сплачувати проценти на суму попередньої оплати від дня одержання цієї суми від покупця.

У відповідності до ч. 1, 2 ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до п. 6.7 договору, у разі прострочення передачу товару продавцем у встановлені цим договором (з урахуванням додатків до договору) строки та за умови проведення покупцем попередньої оплати за товар, продавець сплачує покупцю проценти на суму попередньої оплати від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати у розмірі облікової ставки НБУ, яка діяла на прострочення (ст. 536, 693 ЦК України).

Так, проценти розраховані позивачем на суму непоставленого товару (118 025,94 грн) відповідно до узгодженої сторонами умови, викладеної в п. 6.7 договору, від наступного дня коли товар мав бути переданий з 21.10.2021 до 23.08.2022.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок таких процентів, в межах періоду розрахунку позивача, з урахування дати прострочення, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення процентів підлягають задоволенню повністю в сумі 13 526,09 грн.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач нарахував та просить стягнути з відповідача інфляційні втрати в сумі 23 475,36 грн.

Господарський суд, здійснивши перерахунок інфляційних втрат в межах періоду розрахунку позивача, з урахуванням дати прострочення повернення попередньої оплати (прострочення почалось з 21.10.2021), приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення інфляційних втрат підлягають задоволенню повністю в сумі 23 475,36 грн.

Приймаючи до уваги висновки суду про повне задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2 481,00 грн.

Керуючись ст. 74, 76-80, 129, 236-240 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства «Виробничо-комерційна організація «Еталон» (місцезнаходження: вул. Набережна, буд. 3, с. Скребиші, Білоцерківський район, Київська обл., 09136; ) на користь Приватного підприємства «КАНОН» (місцезнаходження: вул. Житній Базар, буд. 8, м. Житомир, 10008, ) 118 025,94 грн основного боргу, 13 526,09 грн процентів за користування коштами, 23 475,36 грн інфляційних втрат та 2 481,00 грн судового збору.

3. Рішення господарського суду набирає законної сили у відповідності до приписів ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Згідно ч. 1 ст. 256, ст. 257та підп. 17.5 пункту 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 22.12.2022.

Суддя Л.В. Сокуренко