ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" листопада 2022 р. Справа№ 925/1459/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Корсака В.А.

суддів: Євсікова О.О.

Попікової О.В.

за участю секретаря судового засідання: Заборовської А.О.

за участю представників: згідно протоколу судового засідання від 30.11.2022,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Красногірське»

на рішення Господарського суду Черкаської області від 27.07.2021 (повне рішення складено 08.10.2021)

у справі № 925/1459/20 (суддя В.М. Грачов)

за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Придніпровський край»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Красногірське»

про стягнення 567 609,62 грн

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог.

Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Придніпровський край», звернувся в Господарський суд Черкаської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Красногірське» про стягнення, на підставі договору на виконання робіт №52 від 07.04.2020 року, 280800 грн боргу, 1657 грн 18 коп. пені, 414 грн 30 коп. 3% річних, на підставі договору на виконання робіт № 53 від 07.04.2020 року, 279244 грн 80 коп. боргу, 4394 грн 67 коп. пені, 1098 грн 67 коп. 3% річних, що разом становить 567 609 грн 62 коп., та відшкодування судових витрат.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов укладених між сторонами договорів на виконання робіт №52 від 07.04.2020 року та № 53 від 07.04.2020 року в частині своєчасної та повної оплати виконаних позивачем та прийнятих відповідачем робіт з оранки та обприскування полів. Крім того, на суму заборгованості позивачем нараховано штрафні санкції, а також в порядку ст. 625 ЦК України заявлено до стягнення 3% річних.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 27.07.2021 у справі №925/1459/20 позов задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Красногірське» на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Придніпровський край», 560044 грн 80 коп. боргу, 6051 грн 85 пені, 1512 грн 97 коп. 3% річних, 8514 грн 14 коп. судових витрат.

Приймаючи рішення у даній справі, місцевий господарський суд, встановивши наявність обставин порушення відповідачем договірних зобов`язань в частині оплати вартості виконаних позивачем робіт, керуючись ст. ст. 525, 610, 615, 625, 629, 843-849, 901-905 ЦК України, ст. ст. 193, 216, 218 ГК України, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю «Красногірське» звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 29.11.2021 у справі №925/1459/20 скасувати, а в позові відмовити повністю.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, за неповного з`ясування усіх обставин справи, а висновки суду є такими, що не відповідають дійсним обставинам справи.

Так, апелянт стверджує, що місцевим господарським судом не було надано належної оцінки запереченням відповідача про те, що позивач не здійснював роботи з обприскування земель, оскільки на усіх полях, що перебувають в оренді ТОВ «Красногірське», такі роботи проводились самим товариством власною технікою, яка була придбана у ТОВ «Полетехніка» в травні 2020 року.

Відповідач звертає увагу на те, що подані позивачем докази в підтвердження обставин виконання робіт з оранки земель не є належними, оскільки не містять посилань на кадастрові номери цих земельних ділянок де проводились роботи. Тоді як, на думку апелянта, ним було подано нотаріально засвідчені заяви свідків, які свідчать про те, що в квітні-травні 2020 року СТОВ «Придніпровський край» будь-яких робіт не здійснювало.

За доводами апелянта, судом першої інстанції було проігноровано твердження відповідача про те, що Акти приймання-передачі наданих послуг за № 452 від 08.04.2020 та № 454 від 29.05.2020 на адресу товариства не надсилались, а про їх існування стало відомо лише після отримання від позивача претензії про погашення заборгованості за договорами.

Також апелянт зазначає, що 29.05.2020 жодних актів зі сторони ТОВ «Красногірське» в особі в.о. директора Полозової О.І. не підписувались, а Шестопал В.П. не мав повноважень підписувати цей акт, оскільки з 06.05.2020 по 03.06.2020 перебував у офіційній відпустці, а з 04.06.2020 був звільнений з посади директора.

Апелянт, крім того, звертає увагу на те, що в листопаді 2020 року ТОВ «Красногірське» звернулось до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 та ч. 4 ст. 358 КК України (підроблення офіційного документа та використання завідомо підроблених документів), а також ч. 4 ст. 190 КК України (шахрайство, вчинене в особливо великих розмірах). В рамках проведення досудового розслідування було проведено ряд експертиз, які встановили невідповідність печатки ТОВ «Красногірське» на наданих експерту документах.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

Від позивача надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги ТОВ «Красногірське» в повному обсязі, а оскаржуване рішення - залишити без змін.

Заперечуючи проти доводів апелянта, позивач зазначає, що посилання апелянта на придбання ним в травні 2020 техніки та, відповідно, проведення обприскування полів з її допомогою, не спростовують факту виконання позивачем робіт з обприскування земель та їх прийняття товариством за Актом приймання-передачі наданих послуг № 454 від 29.05.2020.

Позивач зауважує, що у ТОВ «Красногірське» в обробітку знаходиться більша кількість земель, ніж підтверджено доказами відповідача - копіями облікових листів машиніста-тракториста за 2019 рік, згідно яких роботи з оранки здійснено на площі 316,27 га, що спростовує доводи відповідача про те, що обробіток земельних ділянок здійснювався ним самостійно без необхідності залучення додаткових ресурсів.

Також позивач вважає, що місцевим господарським судом у відповідності до приписів ст. ст. 77, 78 ГПК України правомірно не було взято до уваги заяви свідка, адже це суперечить принципу допустимості, достовірності доказів.

СТОВ «Придніпровський край» зазначає, що ним надано усі необхідні первинні бухгалтерські документи, якими засвідчується факт виконання робіт з оранки та обприскування земель відповідача.

Щодо посилань апелянта на проведені в рамках кримінального провадження експертні дослідження та встановлення факту підробки печатки товариства, позивач зазначає, що, по-перше, такі експертні висновки не надавались відповідачем, по-друге, апелянт не конкретизує на яких саме документах встановлено невідповідність печатки ТОВ «Красногірське».

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.10.2021 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Ходаківська І.П., судді: Демидова А.М., Владимиренко С.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.11.2021 постановлено витребувати у Господарського суду Черкаської області матеріали справи №925/1459/20 та невідкладено надіслати їх до Північного апеляційного господарського суду. Відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, які визначені главою 1 розділу IV ГПК України, до надходження матеріалів справи №925/1459/20. Копію ухвали надіслано Господарському суду Черкаської області.

24.12.2021 матеріали справи №925/1459/20 надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

На підставі службової записки головуючого судді від 17.01.2022 та розпорядження Північного апеляційного господарського суду від 18.01.2022, у зв`язку з перебуванням головуючого судді - Ходаківської І.П. (суддя-доповідач) на лікарняному з 13.12.2021, апеляційну скаргу передано на повторний автоматизований розподіл.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи від 18.01.2022, апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: Корсак В.А. - головуючий суддя, судді - Попікова О.В., Євсіков О.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.01.2022 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Красногірське» на рішення Господарського суду Черкаської області від 27.07.2021 у справі №925/1459/20 залишено без руху на підставі ст. 260 ГПК України, оскільки не було надано доказів про направлення копії апеляційної скарги і доданих до неї документів іншим учасникам справи.

Після усунення недоліків апеляційної скарги, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.02.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Красногірське» на рішення Господарського суду Черкаської області від 27.07.2021 у справі №925/1459/20. Закінчено проведення підготовчих дій. Повідомлено учасників справи про призначення апеляційної скарги до розгляду на 14.03.2022. Роз`яснено учасникам справи право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі до 09.03.2022. Встановлено учасникам справи строк для подачі всіх заяв та клопотань в письмовій формі до 09.03.2022.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 (зі змінами від 14.03.2022) в Україні введено воєнний стан, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

У зв`язку із загрозою життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів, суддів і працівників апарату суду, керуючись статтею 3 Конституції України, статтями 10,12 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», статтею 29 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», статтями 2, 6 Європейської 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, рішенням Ради суддів України №9, враховуючи положення Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022, розпоряджень Ради оборони міста Києва, судові справи призначені у період з 24.02.2022 по 31.03.2022 були зняті з розгляду.

14.03.2022 судове засідання не відбулось.

Наказом Північного апеляційного господарського суду від 31.03.2022, у зв`язку з можливістю здійснення повноважень суддів безпосередньо у приміщенні суду, відновлено здійснення судочинства.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.05.2022 з метою забезпечення можливості реалізації учасниками справи відповідних процесуальних прав з урахуванням Указів Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та №133/2022 від 14.03.2022 і ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод розгляд справи призначено з урахуванням принципу розумності строку на 13.06.2022.

Розгляд справи відкладався, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України судові засідання не відбувались.

Розгляд клопотань.

Щодо наявності кримінального провадження №0000184, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.06.2020, на яке скаржник посилався в судовому засіданні, судом апеляційної інстанції було роз`яснено скаржнику можливість надання суду інформації щодо результату цього кримінального провадження, а також, роз`яснено процедуру подачі додаткових доказів до суду апеляційної інстанції, передбачену ч. 3 ст. 269 ГПК України.

21.10.2022 від відповідача надійшло клопотання про долучення нових доказів, а саме висновків експертів № 1/1248 від 14.07.2020 та № 1/249 від 13.07.2020, з яких вбачається, що висновок експерта № 1/1248 від 14.07.2020 не підписаний експертом. Також, колегія звертає увагу на те, що подані відповідачем ксерокопії висновків експерта, взагалі не завірені належним чином в порядку ст. 91 ГПК України.

Колегія суддів, розглянувши заявлене клопотання апелянта, заслухавши думку присутніх в судовому засіданні представників сторін, обговоривши доводи цього клопотання та заперечень на нього, відмовляє у його задоволенні виходячи із наступного.

Так, прийняття на стадії апеляційного перегляду справи нових доказів унормовано приписами ст. 269 ГПК України, згідно якої суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Отже, виходячи із правового аналізу чинних норм процесуального законодавства, за загальним правилом апеляційний господарський суд переглядає справу за наявними у справі доказами, тобто тими доказами, що були зібрані місцевим господарським судом, піддані оцінці і за результатами оцінки покладені в основу рішення цього суду або відхилені судом. Водночас суд переглядає справу також і за додатково поданими апеляційному суду доказами. Однак подання сторонами додаткових доказів апеляційному суду обмежено. Додаткові докази приймаються судом, якщо особа, яка подає докази, обґрунтує неможливість подання цих доказів місцевому господарському суду під час розгляду справи у першій інстанції. Обґрунтовуючи неможливість подання доказів суду першої інстанції, особа, яка бажає подати нові докази, має довести обставини, що об`єктивно перешкоджали їй подати ці докази місцевому господарському суду. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.12.2019 у справі № 913/479/18.

Колегія звертає увагу на те, що висновки експертів № 1/1248 та № 1/249 датовані 13.07.2020 та 14.07.2020, тобто ці докази існували до подачі позову. Та зі змісту поданого відповідачем клопотання вбачається, що ним не зазначено поважних причин об`єктивної неможливості подання цих документів в суд першої інстанції, що не залежали від нього.

Відтак наявності виключного випадку для прийняття нових доказів, що не були предметом дослідження в суді першої інстанції, судовою колегією не встановлено.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів, користуючись правами суду першої інстанції в межах повноважень, наданих процесуальним законом апеляційному господарському суду, а також з дотриманням принципів справедливості та балансу інтересів, здійснює розгляд справи за наявними у справі документами.

Явка представників сторін.

В судове засідання 30.11.2022 з`явились представники сторін.

Представник відповідача, який приймав участь в судовому засіданні 30.11.2022 в режимі відеоконференцзв`язку, підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, оскаржуване рішення скасувати, прийняти нове про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Представник позивача в судовому засіданні 30.11.2022 заперечив проти доводів апелянта з підстав, викладених у відзиві та просив оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 269, ч. 1 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності, заслухавши пояснення присутніх представників сторін, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги в межах викладених скаржником доводів та вимог, виходячи з наступного.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

07.04.2020 року між Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Придніпровський край» (виконавець за договором, позивач у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Красногірське» (замовник за договором, відповідач у справі) укладено договір на виконання робіт № 52 (далі Договір-1, т. 1 а.с. 9-10), за умовами п. 1.1. якого замовник доручив, а виконавець прийняв на себе зобов`язання виконати роботи на власному пальному виконавця по обробітку ґрунту господарства (далі - роботи).

Згідно п. 1.2. Договору-1 замовник зобов`язується прийняти виконані роботи та оплатити їх вартість в порядку та строки визначені цим договором.

Види робіт, що підлягають виконанню за цим договором, їх обсяг, вартість та строки виконання робіт узгоджуються сторонами в додатку (додатках), що є невід`ємною частиною цього договору (п. 1.3. Договору-1).

За змістом п. п. 1.5. Договору-1 місцем виконання робіт є с. Антипівка, Золотоніський район, Черкаська обл.

Відповідно до п. 2.5. Договору-1 прийомка-передача виконаних робіт здійснюється шляхом підписання сторонами акта прийомки-передачі виконаних робіт, що надається виконавцем замовнику щодекадно та вдень закінчення виконаних робіт.

Згідно п. 3.1. Договору-1 вартість робіт, які виконавець зобов`язується виконати за цим договором, встановлюється за погодженням сторін і зазначається в додатку (додатках) до цього договору, який є його невід`ємною частиною. Сторони дійшли згоди, що вартість робіт, зазначена у додатку (додатках) до цього договору може коригуватись в більшу або меншу сторону в залежності від обсягів робіт, які фактично були виконані виконавцем за цим договором. Загальна вартість робіт, фактично виконаних виконавцем за цим договором, фіксується сторонами в акті прийомки-передачі виконаних робіт.

В п. 3.2. Договору-1 сторонами узгоджено, що замовник зобов`язаний здійснити оплату вартості виконаних робіт до 15.10.2020 року.

Відповідно до п. 4.2. Договору-1 за прострочення оплати виконаних робіт замовник сплачує виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки Нацбанку України, що діяла в період прострочення, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення оплати.

Сторонами укладено додаток № 1 до Договору-1 (т. 1 а.с. 10 на звороті), в п. 1 якого сторони досягли згоди щодо робіт (що підлягають виконанню за договором на виконання робіт № 52 від 07.04.2020 року), їх орієнтованого обсягу, вартості окремих видів робіт та їх загальної вартості, а саме оранка землі на площі 156 га за ціною 1500 грн за 1 га на загальну суму з ПДВ 280800 грн.

Згідно Акта приймання-передачі наданих послуг (робіт) № 452 від 08.04.2020 СТОВ «Придніпровський край» виконано, а ТОВ «Красногірське» прийнято роботи з оранки землі на площі 156 га за ціною 1500 грн за 1 га на загальну суму з ПДВ 280 800 грн.

07.04.2020 року між Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Придніпровський край» (виконавець за договором, позивач у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Красногірське» (замовник за договором, відповідач у справі) укладено договір на виконання робіт № 53 (далі - Договір-2, т. 1 а.с. 12-13), за умовами п. 1.1. якого, замовник доручив, а виконавець прийняв на себе зобов`язання виконати роботи на власному пальному виконавця по обробітку ґрунту господарства (далі - роботи).

Відповідно до п. 1.3. Договору-2 види робіт, що підлягають виконанню за цим договором, їх обсяг, вартість та строки виконання робіт узгоджуються сторонами в додатку (додатках), що є невід`ємною частиною цього договору.

За змістом п. 1.5. Договору-2 місцем виконання робіт є с. Антипівка, Золотоніський район, Черкаська обл.

Згідно п. 2.5. Договору-2 прийомка-передача виконаних робіт здійснюється шляхом підписання сторонами акта прийомки-передачі виконаних робіт, що надається виконавцем замовнику щодекадно та вдень закінчення виконаних робіт.

Відповідно до п. 3.1. Договору-2 вартість робіт, які виконавець зобов`язується виконати за цим договором, встановлюється за погодженням сторін і зазначається в додатку (додатках) до цього договору, який є його невід`ємною частиною. Сторони дійшли згоди, що вартість робіт, зазначена у додатку (додатках) до цього договору може коригуватись в більшу або меншу сторону в залежності від обсягів робіт, які фактично були виконані виконавцем за цим договором. Загальна вартість робіт, фактично виконаних виконавцем за цим договором, фіксується сторонами в акті прийомки-передачі виконаних робіт.

В п. п. 3.2. Договору-2 сторонами узгоджено, що замовник зобов`язаний здійснити оплату вартості виконаних робіт до 15.10.2020 року.

За прострочення оплати виконаних робіт, у відповідності до п. 4.2. Договору-2, замовник сплачує виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки Нацбанку України, що діяла в період прострочення, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення оплати.

Сторонами укладено додаток № 1 до Договору-2 (т. 1 а.с. 13 на звороті), в п. 1 якого досягнуто згоди щодо робіт (що підлягають виконанню за договором на виконання робіт № 53 від 07.04.2020 року), їх орієнтованого обсягу, вартості окремих видів робіт та їх загальної вартості, а саме обприскування на площі 576 га за ціною 404 грн за 1 га на загальну суму з ПДВ 279244 грн 80 коп.

Згідно Акта приймання-передачі наданих послуг (робіт) № 454 від 29.05.2020 року СТОВ «Придніпровський край» виконано, а ТОВ «Красногірське» прийнято роботи з обприскування на площі 576 га за ціною 404 грн. за 1 га на загальну суму з ПДВ 279244 грн 80 коп.

У зв`язку з нездійсненням відповідачем у встановлений Договорами строк оплати за виконані позивачем роботи, позивач звернувся до нього з претензією № 1062 від 16.10.2020 року, в якій просив у п`ятиденний строк з дати її отримання в добровільному порядку перерахувати на рахунок позивача заборгованість за Договорами у розмірі 563707 грн 68 коп., з урахуванням нарахувань пені та 3% річних за 1 день просточки (т. 1 а.с. 15-16, докази направлення та отримання відповідачем т. 1 а.с. 17, 18). Вказана претензія отримана відповідачем 20.10.2020 року, однак залишена без виконання.

Наведене стало підставою для звернення Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Придніпровський край» до суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Красногірське» 560044 грн 80 коп. основаного боргу, а також нарахованих на нього 6051 грн 85 пені, 1512 грн 97 коп. 3% річних за період з 16.10.2020 по 02.11.2020.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Відповідно до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України унормовано, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 ГК України).

За змістом ч. 7 ст. 179 ГК України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

У відповідності до ст. 173 ГК України, яка кореспондується з приписами ст. 509 ЦК України, в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до ч. 1 ст. 839 ЦК України, підрядник зобов`язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором.

Частинами 1 та 2 ст. 843 ЦК України передбачено, що у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Розрахунки за виконані роботи (етапи, види робіт) проводяться на підставі документів про їх обсяг та вартість. Такі документи складаються та підписуються підрядником і передаються замовнику. Замовник перевіряє ці документи і при відсутності зауважень підписує їх. Після підписання таких документів у замовника виникає зобов`язання оплатити виконані роботи в передбачений договором термін.

Строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду (ч. 1 ст. 846 ЦК України).

Частиною 1 статті 854 ЦК України передбачено, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Отже, договір підряду складається з двох взаємопов`язаних між собою зобов`язань: 1) правовідношення, в якому виконавець має надати послугу (виконати роботу), а замовник наділений правом вимагати виконання цього обов`язку; 2) правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу (роботу), а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати (аналогічний висновок міститься у постановах Верховного Суду від 16.12.2021 у справі № 914/3132/20, від 02.06.2022 у справі № 911/2320/20).

Згідно з ч. ч. 1 та 2 ст. 853 ЦК України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право в подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на обґрунтування обставин належного виконання їм зобов`язань з проведення робіт з оранки та обприскування надано підписані директорами товариств та скріплені їх печатками Акти приймання-передачі наданих послуг (робіт) № 452 від 08.04.2020 та № 454 від 29.05.2020 року, а також подорожні листи трактора.

Також сторона позивача зазначала, що оранка та обприскування здійснювались сільськогосподарською технікою, яка на праві власності належить СТОВ «Придніпровський край» - трактори колісні CASE IH Magnum 340; NEW HOLLAND T8.390; плуг LEMKEN EURO DIAMANT 10 (7+1); обприскувач самохідний CASE IH SPX Patriot 4430 (копії свідоцтв про реєстрацію машин містяться в матеріалах справи).

Зазначені роботи виконувались в період з 07-08 квітня 2020 на площі 156 га та в період 26-27 травня 2020 на площі 576 га механізаторами, які мають відповідну кваліфікацію та перебували у трудових відносинах з СТОВ «Придніпровський край» (копії наказів про прийняття на роботу та копії подорожніх листів наявні у справі).

Поряд з цим, заперечуючи проти задоволення позову, апелянт наполягає на тому, що директор ТОВ «Красногірське» Шестопал В.П. не мав повноважень підписувати Акт приймання-передачі наданих послуг (робіт) № 454 від 29.05.2020 року, оскільки з 06.05.2020 по 03.06.2020 перебував у офіційній відпустці, а згодом звільнений.

У зв`язку з цим, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що юридична особа є учасником цивільних відносин і наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю (ст. ст. 2, 80, 91, 92 ЦК України). При цьому особливістю цивільної дієздатності юридичної особи є те, що така особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону (ч. 1 ст. 92 ЦК України).

Правочини юридична особа також вчиняє через свої органи, що з огляду на приписи ст. 237 ЦК України утворює правовідношення представництва, в якому орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана або має право вчинити правочин від імені цієї юридичної особи, в тому числі вступаючи в правовідносини з третіми особами.

На захист прав третіх осіб, які вступають у правовідносини з юридичними особами, в тому числі укладають з юридичними особами договори різних видів та інші правочини, частиною третьою статті 92 ЦК України передбачено, що орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. У відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження.

Отже, обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи набуває юридичної сили для третьої особи в тому випадку, якщо саме вона, ця третя особа, вступаючи у відносини з юридичною особою, діяла недобросовісно або нерозумно, зокрема, достеменно знала про відсутність у виконавчого органу товариства необхідного обсягу повноважень або повинна була, проявивши принаймні розумну обачність, знати про це.

Відповідачем в порядку ст. 74 ГПК України належними допустимими та достовірними доказами обставин того, що позивач на час підписання Акта приймання-передачі наданих послуг (робіт) № 454 від 29.05.2020 року був обізнаним про перебування директора ТОВ «Красногірське» Шестопал В.П. у відпустці, не підтверджено. Відтак, аргументація апеляційної скарги в цій частині не може бути підставою для відмови в задоволенні позову про стягнення заборгованості за договором на виконання робіт № 53 від 07.04.2020 (обприскування земель).

Доводи апелянта про те, що обприскування полей здійснювалось відповідачем самостійно власною технікою оцінюються судом апеляційної інстанції критично, оскільки перебування у власності ТОВ «Красногірське» спеціальної сільськогосподарської техніки не доводить факту невиконання позивачем свої зобов`язань за договором.

Щодо тверджень апелянта про те, що надані позивачем докази з проведення ним робіт з оранки не містять посилань на кадастрові номери земельних ділянок де проводились роботи, судова колегія зазначає, що Акт приймання-передачі наданих послуг № 452 від 08.04.2020 (оранка земель) зі сторони відповідача підписаний уповноваженим його представником без будь-яких зауважень і заперечень.

При цьому, як вірно зауважено місцевим господарським судом, зміна керівництва відповідача, невизнання взятих попередником зобов`язань за спірними договорами не є підставою для невиконання цих зобов`язань та заперечення наявності їх результатів.

Північний апеляційний господарський суд також погоджується з вірними висновками Господарського суду Черкаської області про відхилення поданих відповідачем нотаріально засвідчених заяв свідків, оскільки у відповідності до ч. 2 ст. 87 ГПК України, на підставі показань свідків не можуть встановлюватися обставини (факти), які відповідно до законодавства або звичаїв ділового обороту відображаються (обліковуються) у відповідних документах. Законом можуть бути визначені інші обставини, які не можуть встановлюватися на підставі показань свідків.

Тоді як, за змістом ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За сукупністю вищенаведеного, порушень в застосуванні місцевим господарським судом норм процесуального закону в даному випадку не встановлено.

Аргументація апеляційної скарги відносно того, що відповідачу не направлялись акти приймання-передачі наданих послуг та про їх існування стороні не було відомо жодним чином не впливає на встановлення обставин виконання чи невиконання позивачем робіт з обприскування та оранки земель. До того ж, у даній справі має місце наявність факту прийняття директором товариства відповідача виконаних робіт, а непередання попереднім керівником усієї документації з господарської діяльності товариства є внутрішньоорганізаційним питанням самого відповідача.

Беручи до уваги те, що відповідачем належними засобами доказування в порядку ст. 74 ГПК України обставин виконання позивачем договірних зобов`язань з проведення робіт з оранки та обприскування земель не спростовано, судова колегія приходить до висновку, що з підписанням відповідачем актів приймання-передачі наданих послуг (робіт) та, відповідно, прийняттям робіт, у останнього виникає обов`язок здійснити їх оплату.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з статтями 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1 і 2 статті 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до приписів ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Оскільки відповідач у встановлений в п. 3.2 Договорів строк за виконані позивачем роботи не розрахувався, належних і допустимих доказів в спростування обставин невиконання відповідачем договірних зобов`язань з оплати не надано, судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення основної заборгованості в сумі 560044 грн 80 коп.

Статтею 610 ЦК України унормовано, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Нормами ст. 218 ГК України встановлено, що підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Частиною 1 статті 216 ГК України визначено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сторонами в п. п. 4.2. Договорів узгоджено, що за прострочення оплати виконаних робіт замовник сплачує виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки Нацбанку України, що діяла в період прострочення, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення оплати.

Північний апеляційний господарський суд, здійснивши перевірку правильності нарахування позивачем розміру пені та 3% річних встановив, що він є арифметично вірним та таким, що відповідає матеріалам справи. А відтак, висновок місцевого господарського суду про задоволення позову в частині стягнення 6051 грн 85 пені та 1512 грн 97 коп. 3% річних за період з 16.10.2020 по 02.11.2020, - є правомірним.

Доводи апеляційної скарги щодо встановлення в експертних дослідженнях факту підробки печатки товариства відповідача не приймаються до уваги, оскільки, по-перше, такі експертні висновки не були подані на розгляд суду першої інстанції. По-друге, на дослідженні експерта перебували документи, що не стосуються предмета і підстави позову у цій справі.

При цьому, судова колегія зауважує, що перебування на розгляді в правоохоронних органах кримінального провадження, відкритого за заявою відповідача про вчинення кримінального правопорушення, саме по собі, не впливає на правильність прийнятого у цій справі судового рішення, адже вироку суду ще не постановлено.

Підсумовуючи вищевикладене, аргументація апеляційної скарги про те, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, за неповного з`ясування усіх обставин справи, а висновки суду є такими, що не відповідають дійсним обставинам справи - не знайшла свого підтвердження під час перегляду справи в апеляційному порядку.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Нормою ст. 276 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду вважає, що місцевим господарським судом належним чином досліджено обставини справи та надано цим обставинам відповідну правову оцінку, рішення Господарського суду Черкаської області від 27.07.2021 у справі №925/1459/20 відповідає фактичним обставинам справи, не суперечить чинному законодавству України, а тому передбачених законом підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення в розумінні приписів ст. 277 ГПК України не вбачається. Скаржником не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства, щодо спростування висновків суду першої інстанції.

Апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Красногірське» на рішення Господарського суду Черкаської області від 27.07.2021 підлягає залишенню без задоволення.

Судові витрати.

Розподіл судових витрат здійснюється у відповідності до ст. 129 ГПК України та, у зв`язку із відмовою у задоволенні апеляційної скарги, покладаються на відповідача (скаржника).

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 129, 240, 269, 270,273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Черкаської області від 27.07.2021 у справі №925/1459/20 залишити без змін.

3. Матеріали справи №925/1459/20 повернути до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складно та підписано, у зв`язку з відключенням електропостачання та після виходу судді Попікової О.В. з відпустки, - 20.12.2022.

Головуючий суддя В.А. Корсак

Судді О.О. Євсіков

О.В. Попікова