ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2022 року Справа № 903/466/21

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Гудак А.В.

судді Олексюк Г.Є.

судді Бучинська Г.Б.

секретар судового засідання Єфімчук А.І.

за участю представників:

прокурор: Гарбарук В.А.

позивача: не з"явився

відповідача: Кумановського Л.М. адвокат

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду апеляційні скарги Приватного підприємства "Пресс-Інформ" на рішення Господарського суду Волинської області від 11.10.22р. у справі №903/466/21 (суддя Слободян О. Г., м.Луцьк, повний текст складено 19.10.2022 року) та на додаткове рішення Господарського суду Волинської області від 11.11.22р. у справі №903/466/21 (суддя Слободян О. Г., м.Луцьк, повний текст складено 11.11.2022 року)

за позовом: Виконувача обов`язків заступника керівника Луцької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Луцької міської ради

до відповідача: Приватного підприємства "Пресс-Інформ"

про внесення змін до договору оренди земельної ділянки

ВСТАНОВИВ:

У червні 2021 року виконувач обов`язків заступника керівника Луцької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Луцької міської ради звернувся до Господарського суду Волинської області з позовом (у редакції заяви від 20.07.2021 про зміну предмета позову) до Приватного підприємства "Пресс-Інформ" про внесення змін до пункту 5 договору оренди землі від 18.03.2008, зареєстрованого у Державному реєстрі земель 16.04.2008 (далі по тексту - договір оренди від 18.03.2008), з викладенням його у такій редакції: "Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить - 3 227 285,60 грн", з посиланням на положення статей 632, 651, 653 Цивільного кодексу України, статті 93 Земельного кодексу України, статей 287, 288 Податкового кодексу України , статей 13, 15, 21, 30 Закону України "Про оренду землі", статті 23 Закону України "Про оцінку земель", статті 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", статті 23 Закону України "Про прокуратуру".

Позовна заява обґрунтовується тим, що відповідно до рішення Луцької міськради від 25.06.2015 № 75/28 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель м. Луцька" (далі по тексту - рішення від 25.06.2015 № 75/28), нормативна грошова оцінка земель вводиться в дію з 01.01.2016 через оприлюднення в порядку, передбаченому чинним законодавством України до 15.07.2015, а згідно з Порядком нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженим наказом Міністерства аграрної політики України від 25.11.2016 № 489 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 19.12.2016 за № 1647/29777) та введеним в дію з 01.01.2017 (далі по тексту - Порядок № 489), істотно змінено величину коефіцієнтів, які застосовуються для обчислення нормативної грошової оцінки земельних ділянок. Зокрема, згідно з витягом від 19.07.2021 з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, кадастровий номер :11:062:0012 (далі по тексту - спірна земельна ділянка, орендована земельна ділянка), коефіцієнт КФ становить 1,0 (відповідно до останніх змін до договору оренди від 18.03.2008 цей коефіцієнт становив 0,5), а грошова оцінка вказаної земельної ділянки - 3 227 285,60 грн; з урахуванням висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.02.2021 у справі № 921/530/18 та в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06.11.2019 у справі № 924/187/18, зміна коефіцієнта КФ, який характеризує функціональне використання земельної ділянки, є безумовною підставою для збільшення розміру нормативної грошової оцінки земельної ділянки та внесення відповідних змін до договору оренди; порушення інтересів держави полягає в тому, що Луцька міськрада не доотримує до місцевого бюджету кошти в належному розмірі за користування земельною ділянкою, наданою підприємству в оренду, що впливає на економічне становище міськради.

Рішенням Господарського суду Волинської області від 23.09.2021, залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 07.12.2021 у справі №903/466/21, в позові відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 30.06.2022 рішення Господарського суду Волинської області від 23.09.2021 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 07.12.2021 у справі №903/466/21 скасовано. Справу передано на новий розгляд до Господарського суду Волинської області.

Верховний Суд у вказаній постанові погодився з твердженням скаржника про неврахування судами під час ухвалення оскаржуваних рішення та постанови висновків щодо застосування норм статей 632, 651 ЦК України, статей 288, 289 ПК України, статті 30 Закону України "Про оренду землі", статей 20, 23 Закону України "Про оцінку земель" у подібних правовідносинах, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.11.2021 у справі № 635/4233/19 та в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23.03.2021 у справі № 923/258/20.

Враховуючи вищевикладене Верховний Суд у вказаній постанові зазначив, що суди попередніх інстанцій ухилилися від перевірки тих істотних обставин, на існуванні яких наполягає прокурор в аспекті вичерпного врегулювання нормами статей 632, 651 ЦК України, статей 288, 289 ПК України, статті 30 Закону України "Про оренду землі", статей 20, 23 Закону України "Про оцінку земель" спірних правовідносин, що виникли між сторонами у зв`язку з необхідністю внесення змін до договору оренди землі в частині нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Разом з тим, Верховний Суд відзначив, що на порушення положень статей 86, 236, 269, 282 ГПК України місцевий та апеляційний господарські суди не надали належної оцінки змісту пункту 2 додаткової угоди від 20.03.2015 № 2 до договору оренди від 18.03.2008 в частині вірогідного визначення сторонами пільгового розміру нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки (930 678,28 грн.) на період будівництва (до здачі в експлуатацію готового об`єкта) та, як наслідок, достовірно не з`ясували тих істотних обставин чи на теперішній час завершено відповідне будівництво, від чого також може безпосередньо залежати застосування запропонованого прокурором в позовній заяві значно вищого розміру нормативної грошової оцінки (3 227 285,60 грн.).

Наведене в сукупності свідчить про неповне з`ясування судами фактичних обставин справи, що в свою чергу свідчить про необхідність скасування оскаржуваних судових рішень та передачі справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Верховний Суд зазначив, що під час нового розгляду справи місцевому господарському суду слід врахувати наведене, дослідити та об`єктивно оцінити аргументи учасників справи і всі зібрані у справі докази в їх сукупності, всебічно і повно з`ясувати фактичні обставини справи та залежно від встановленого ухвалити обґрунтоване і законне судове рішення.

Рішенням Господарського суду Волинської області від 11.10.22р. у справі №903/466/21 позов задоволено частково. Внесено зміни до пункту 5 договору оренди землі від 18.03.2008, укладеного між Луцькою міською радою і Приватним підприємством Пресс-Інформ, зареєстрованого у Державному реєстрі земель 16.04.2008, з викладенням його у такій редакції: нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на 20.07.2022 становить 1 797 704 грн. 16 коп. Стягнуто з Приватного підприємства Пресс-Інформ на користь Волинської обласної прокуратури 2270 грн витрат по сплаті судового збору.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням, Приватне підприємство "Пресс-Інформ" звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення Господарського суду Волинської області від 11.10.2022 року справі №903/466/21 та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовної заяви Виконувача обов`язків заступника керівника Луцької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Луцької міської ради про внесення змін в пункт 5 договору землі від 18.03.2008 року, зареєстрованого у Державному реєстрі земель 16.04.2008 року з викладенням його в редакції: «нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на 20.07.2022 становить - 1 797 794 грн. 16 коп.».

В обгрунтування доводів апеляційної скарги відповідач посилається на те, що відповідач отримав витяг із технічної документації з нормативної грошової оцінки, з якого вбачається, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 1 797 704.16 грн., що значно відрізняється від заявленої позивачем, а від позивача не надходила заява про зміну предмету позову, судом під час прийняття рішення порушено принцип диспозитивності, оскільки межами розгляду була саме нормативно - грошова оцінка в розмірі 3 245 315.13 грн.

Поряд з цим, скаржник зазначає, що із поданої прокурором позовної заяви неможливо зрозуміти, яким чином порушуються інтереси саме держави. Вказані обставини також не встановлені і судом першої інстанції в рішенні суду, яке оскаржується.

Також на думку відповідача позивачем неправильно обрано спосіб захисту, оскільки внесення змін до договору в частині розміру нормативної грошової оцінки земельної ділянки не може призвести до виникнення, зміни або припинення прав сторін за договором. Отже, задоволення позовної вимоги про внесення таких змін до договору не призведе до захисту прав чи інтересів позивача і це не відповідає критеріям належного (ефективного) способу захисту прав.

Крім того, скаржник зазначає, що судом першої інстанції застосовано правову позицію викладену в постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.11.2021 року у справі №635/4233/19, яка на думку відповідача не є релевантною з огляду на неподібність обставин.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 23.11.2022 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємства "Пресс-Інформ" на рішення Господарського суду Волинської області від 11.10.22 р. у справі №903/466/21 та розгляд апеляційної скарги призначено на 09 грудня 2022 року.

01 грудня 2022 року від виконувача обов`язків заступника керівника Луцької окружної прокуратури надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому просить залишити апеляційну скаргу ПП "Пресс-Інформ" без задоволення, рішення Господарського суду Волинської області від 11.10,2022 у справі №903/466/21 без змін.

У зв`язку із тимчасовою непрацездатністю судді - члена колегії Олексюк Г.Є. з 29.11.2022 року по 09.12.2022 року включно, судове засідання у справі №903/466/21 призначене на 09 грудня 2022 року об 10 год. 00 хв. не відбулося.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 12.12.2022 року розгляд апеляційної скарги призначено на 21 грудня 2022 року.

Поряд з цим, додатковим рішенням Господарського суду Волинської області від 11.11.2022 року у справі №903/466/21 заяву Заступника керівника Луцької окружної прокуратури про ухваленння додаткового рішення у справі №903/466/21 задоволено частково. Стягнуто з Приватного підприємства Пресс-Інформ (43005, Волинська обл., м.Луцьк, вул.Карпенка-Карого, 2А, ) на користь Волинської обласної прокуратури (43025, Волинська область, м. Луцьк, вул. Винниченка, 15, ) 3405грн. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги. В частині стягнення з Приватного підприємства Пресс-Інформ на користь Волинської обласної прокуратури 4540грн витрат по сплаті судового збору за подання касаційної скарги відмовлено. Стягнуто з Приватного підприємства Пресс-Інформ (43005, Волинська обл., м.Луцьк, вул.Карпенка-Карого, 2А, ) на користь Рівненської обласної прокуратури (33028, Рівненська область, м. Рівне вул. 16 Липня, буд, 52, ) 4540 грн. витрат по сплаті судового збору за подання касаційної скарги.

Не погоджуючись з ухваленим додатковим рішенням, Приватне підприємство "Пресс-Інформ" звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати додаткове рішення суду у справі № 903/466/21 від 11.11.2022 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви Заступника керівника Луцької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Луцької міської ради про стягнення з ПП «Пресс-Інформ» витрат по сплаті судового збору.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що не погоджується з додатковим рішенням суду, вважає його таким, що прийнятне з порушенням норм процесуального права.

Скаржник зазначає, що в судовому засіданні представником позивача було заявлено клопотання про стягнення судових витрат з підстав встановлених частиною 1 статті 129 ГПК України.

Однак частина перша на думку апелянта застосовується лише у випадку саме укладення, внесення змін або розірвання договорів, що в свою чергу кореспондується з статтею 188 ГК України, якою передбачений порядок зміни та розірвання господарських договорів. Дана норма законодавства не може бути застосована до даної категорії спорів, оскільки прокурор не є стороною договору, а отже і відсутні підстави вважати, що відповідач безпідставно ухилявся від прийняття пропозиції позивача щодо внесення змін в договір оренд земельної ділянки.

Щодо застосування судом частини 9 та 14 статті 129 ГПК України скаржник зазначає наступне.

Судами не встановлено обставин, як б давали підстави вважати, що сторона відповідача діяла неправильно і цей спір виник саме внаслідок таких неправильних дій, а відтак також не має підстав для застосування даної норми, як на підставу стягнення судового збору.

На думку апелянта відсутні підстави для стягнення судового збору в повному обсязі, оскільки судові витрати були задоволені частково, відтак і стягнення судового збору можливе лише частково, пропорційно до задоволених позовних вимог.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 12.12.2022 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємства "Пресс-Інформ" на додаткове рішення Господарського суду Волинської області від 11.11.22р. у справі №903/466/21. Об`єднано апеляційні скарги Приватного підприємства "Пресс-Інформ" на рішення Господарського суду Волинської області від 11.10.22р. у справі №903/466/21 та на додаткове рішення Господарського суду Волинської області від 11.11.22р. у справі №903/466/21 в одне апеляційне провадження для спільного розгляду. Розгляд об`єднаних апеляційних скарг призначено на 21 грудня 2022 року.

В судовому засіданні 21.12.2022 року представник відповідача підтримав доводи апеляційних скарг та надав відповідні пояснення. Просив суд скасувати рішення Господарського суду Волинської області від 11.10.2022 року справі №903/466/21 та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовної заяви Виконувача обов`язків заступника керівника Луцької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Луцької міської ради про внесення змін в пункт 5 договору землі від 18.03.2008 року, зареєстрованого у Державному реєстрі земель 16.04.2008 року з викладенням його в редакції: «нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на 20.07.2022 становить - 1 797 794 грн. 16 коп.». Просив суд також скасувати додаткове рішення суду у справі № 903/466/21 від 11.11.2022 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви Заступника керівника Луцької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Луцької міської ради про стягнення з ПП «Пресс-Інформ» витрат по сплаті судового збору.

Прокурор в судовому засіданні 21.12.2022 заперечив доводи апеляційних скарг відповідача та надав відповідні пояснення. Просив суд апеляційні скарги Приватного підприємства "Пресс-Інформ" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Волинської області від 11.10.22 р. та додаткове рішення Господарського суду Волинської області від 11.11.22 р. у справі №903/466/21 без змін.

В судове засідання 21.12.2022 Луцька міська рада свого представника не направила, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, причини неявки представника суду не повідомила.

Стаття 43 ГПК України зобов`язує учасників судового процесу та їх представників добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається. Явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов`язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез`явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Застосовуючи згідно з частиною 1 статті 3 ГПК України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

Враховуючи, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи, судова колегія визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представника Луцької міської ради.

Відповідно до статті 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Заслухавши пояснення прокурора та представника Приватного підприємства "Пресс-Інформ" в судовому засіданні 21.12.2022, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, оцінивши висновки суду першої інстанції на відповідність дійсним обставинам справи, судова колегія дійшла висновку, що апеляційні скарги Приватного підприємства "Пресс-Інформ" слід залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Волинської області від 11.10.22р. у справі №903/466/21 та додаткове рішення Господарського суду Волинської області від 11.11.22р. у справі №903/466/21 без змін, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 18.03.2008 між Луцькою міськрадою (орендодавець) та ПП "Пресс-Інформ" (орендар) було укладено договір оренди землі, за умовами пунктів 1, 5, 8, 12 якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення - землі промисловості, транспорту та інші, яка знаходиться за адресою: м. Луцьк, вул. Карпенка-Карого, 2-А, кадастровий номер 110620012. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на березень 2008 року становить 901 420,36 грн. Договір укладено на 5 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право на поновлення його на новий строк. Розмір орендної плати переглядається у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджується документами; в інших випадках, передбачених законом (а.с. 17-19 т.1).

Договір підписаний сторонами та завірений їх печатками та зареєстрований у Волинській регіональній філії ДП "Центр ДЗК", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 16.04.2008 року за №63.

Додатками до договору оренди є: розрахунок розміру орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності, грошова оцінка яких проведена на березень 2008 року, з визначеним у ньому розміром орендної плати - 27042,611 грн. акт про винесення в натурі меж земельної ділянки від 27.03.2008 зі схемою меж земельної ділянки; план-схема (експлікація) земельної ділянки, яка не містить інформації щодо кадастрового номера орендованої земельної ділянки; акт приймання-передачі б/н від 16.04.2008, згідно з яким міська рада передала ПП "Пресс-Інформ" вказану вище земельну ділянку в оренду (а.с. 20-28 т.1).

Згідно з актом про винесення в натурі меж земельної ділянки від 27.03.2008 представником Луцького реєстраційного-виробничого офісу ВРФ ДП "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах" на підставі рішення Луцької міськради від 05.03.2008 № 24/53 відведено в натурі земельну ділянку, виділену Підприємству для будівництва та обслуговування автозаправної станції загальною площею 0,5021 га. (а.с.20 т.1).

Відповідно до акта приймання-передачі земельної ділянки від 16.04.2008 орендодавець передав, а орендар прийняв у оренду земельну ділянку, яка є власністю Луцької міськради, що знаходиться за адресою: м. Луцьк, вул. Карпенка-Карого, 2-А, кадастровий номер 110620012 (а.с. 28 т.1).

22 вересня 2014 року на підставі рішення Луцької міської ради від 25.06.2014 № 61/80 "Про поновлення договору оренди землі Приватному підприємству "Пресс-Інформ" для обслуговування відкритої стоянки автотранспорту на вул.Карпенка-Карого, 2а" між Луцькою міськрадою (орендодавець) та ПП "Пресс-Інформ" (орендар) було укладено додаткову угоду про поновлення договору оренди від 18.03.2008 на новий строк та викладено його у новій редакції.

За умовами пунктів 1, 2, 3 якої орендодавець надає, а орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення, яка знаходиться за адресою: м.Луцьк, вул.Карпенка Карого, 2-А, кадастровий номер: 071010000:11:062:0012. В оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,5012 га. на якій розміщений об`єкт нерухомого майна, автомобільна естакада, вбиральня, будівля охорони (А-1), службова будова, будівля охорони (Д-1).

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки на 2014 рік становить 3 639513,92 грн. (пункт 5 договору).

Пунктом 9 передбачено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та встановлюється в розмірі 4% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить на 2014 рік 145 580,56 грн. (а.с.29-31 т.1).

Додатковою угодою від 20.03.2015 №2 сторонами внесено зміни, зокрема, до пунктів 5, 9 договору оренди від 18.03.2008, шляхом викладення вказаних пунктів в новій редакції:

"5. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить - на період будівництва (до здачі в експлуатацію готового об`єкта) 930 678,28 грн.

9. Орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі та встановлюється у розмірі:

- на період будівництва (до здачі в експлуатацію готового об`єкта) - 3 (трьох) відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 27920,35 грн.;

- після закінчення будівництва (після здачі в експлуатацію готового об`єкта) - 6 (шести) відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки" (а.с. 35 т.1).

Рішенням Луцької міськради від 25.06.2015 № 75/28 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель м.Луцька» затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель м. Луцька(а.с. 12 т.1). Зокрема, в цьому рішенні зазначено:

1. Затвердити технічну документацію з нормативно грошової оцінки земель м. Луцька.

2. Ввести в дію з 01.01.2016 року нормативну грошову оцінку земель м. Луцька для визначення нормативної грошової оцінки окремих земельних ділянок на території міста.

3. Відділу інформаційної роботи Луцької міської ради (Балюк З. В.) оприлюднити рішення до 15.07.2015 р. в порядку, передбаченому чинним законодавством України.

4. Управлінню земельних ресурсів Луцької міської ради (Шабала С. О.) забезпечити передачу територіальному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, затверджену цим рішенням технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель м. Луцька для здійснення ним видачі з 01.01.2016 року витягів з технічної документації з нормативної грошової оцінки окремих земельних ділянок у м. Луцьку.

5. Визнати таким, що втратило чинність з 01.01.2016 року рішення Луцької міської ради від 26.03.2008 № 25/62 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель м. Луцька".

Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25.11.2016 р. за №489 затверджено Порядок нормативної грошової оцінки земель населених пунктів (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 19.12.2016 р. за N 1647/29777 та діє з 01.01.2017 р.), яким змінено коефіцієнти, що застосовуються для обрахунку нормативної грошової оцінки земельних ділянок.

Згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки з кадастровим номером :11:062:0012 від 19.07.2021 р., де коефіцієнт становить 1,0 грошова оцінка вказаної земельної ділянки становить 3 227 285,60 грн.(а.с. 85 т.1)

Прокурор зазначає, що відповідно до витягу з нормативно грошової оцінки, на підставі якого вносились останні зміни до договору оренди, встановлено, що коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки становить 0,5, тоді як відповідно до витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки з кадастровим номером :11:062:0012 від 19.07.2021 р., коефіцієнт становить 1,0, грошова оцінка вказаної земельної ділянки становить 3 227 285,60 грн. Зміни КФ, який характеризує функціональне використання земельної ділянки, є безумовною підставою для збільшення розміру орендної плати та внесення відповідних змін до договору оренди.

Відповідно до витягу з технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки, земельна ділянка з кадастровим номером :11:062:0012 відноситься до категорії земель транспорту та визначено цільове призначення земель за кодом J 12.04 - для розміщення та експлуатації будівель і споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства.

Відповідно до норм Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів коефіцієнт, який характеризує функціональне використання вказаної земельної ділянки становить 1,0.

Таким чином, було змінено коефіцієнт, який характеризує функціональне використання вказаної земельної ділянки з 0,5 на 1,0, що є безумовною підставою для збільшення розміру нормативно грошової оцінки земельної ділянки та внесення відповідних змін до договору оренди землі.

Відповідно до витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки з кадастровим номером :11:062:0012 від 19.07.2021 р., сформованого Головним управлінням Держгеокадастру у Волинській області, нормативно грошова оцінка вказаної земельної ділянки становить 3 227 285,60 грн.

Отже, орендна плата за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :11:062:0012, площею 0,5012 га мала б обчислюватись із зазначеного розміру нормативної грошової оцінки.

Таким чином, прокурор вказує, що не внесення змін до договору оренди землі в частині орендної плати, у зв`язку із зміною коефіцієнту та нормативної грошової оцінки призводить до ненадходження значної суми коштів до бюджету міста (зокрема за період 2016-2021 роки).

В.о. заступника керівника Луцької окружної прокуратури звернувся до Луцької міської ради з листом №53-722вих-21 від 13.04.2021 в якому з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді, керуючись ст.. 23 Закону України «Про прокуратуру» просив надати договір земельної ділянки із внесеними до нього змінами, наданої для обслуговування відкритої стоянки автотранспорту, площею 0,5012 га, кадастровий номер земельної ділянки :11:062:0012, яка знаходиться по вул..Карпенка Карого, 2а у м.Луцьку, а також витяг про нормативну грошову оцінку земель (а.с.14 т.1).

Листом від 19.04.2021 №1.1-9/1984/2021 Виконавчий комітет Луцької міської ради на адресу Луцької окружної прокуратури копію договору оренди земельної ділянки укладеного між Луцькою міською радою та ПП «Пресс-Інформ» зареєстрованого у книзі реєстрації договорів оренди земельних ділянок 16.12.2002 за №544, поновленого договором оренди землі, зареєстрованим у Державному реєстрі земель від 16.04.2008 за №63 та додатковою угодою про поновлення договору оренди землі від 22.09.2014 із змінами внесеними додатковою угодою №2 до договору оренди землі від 20.03.2015. А також надано копії витягів із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, наявних в Луцькій міській раді відповідно до яких укладалися додаткові угоди до договору оренди землі по земельній ділянці з кадастровим номером :11:062:0012 (а.с.15 т.1).

В.о.першого заступника керівника Луцької окружної прокуратури звернувся до Луцької міської ради з листом №53-1164вих-21 від 28.04.2021 в якому повідомив міську раду про те, що не внесення змін до договору оренди землі в частині орендної плати, у зв`язку із зміною коефіцієнту та нормативної грошової оцінки призводить до ненадходження значної суми коштів до бюджету міста (зокрема за період 2016-2021 роки) та керуючись ст..23 Закону України «Про прокуратуру» просив до 15.05.2021 надати інформацію: чи вживалось Луцькою міською радою заходи до внесення змін до договору оренди землі, долучивши копії підтверджуючих документів (скерування листів з примірниками додаткової угоди до договору на адресу орендаря, долучивши письмове підтвердження такого направлення, звернення до суду з відповідним позовом), якщо ні, повідомити про причини цього; чи планує міська рада звернутись до суду з відповідним позовом (зазначити термін); позицію ради у випадку звернення до суду із позовом про внесення змін до договору оренди землі Луцькою окружною прокуратурою в інтересах держави. (а.с.39 т.1).

Луцька міська рада у відповідь на лист прокурора надіслала Луцькій окружній прокуратурі лист №1.1-9/2460/2021 від 13.05.2021 в якому повідомила, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки, яка зазначена в додатковій угоді №2 від 20.03.2015 актуальна на рік укладення даної угоди та в подальшому ПП. «Пресс-Інформ» мало щорічно отримувати витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки з врахуванням змін в частині коефіцієнта (2,5) та подавати її спільно з податковою декларацією податковому органу, на який відповідно до пункту 19-1 .1.2 статті 19, статті 41 Податкового кодексу України покладено функції щодо контролю за своєчасністю подання платниками податків та платниками єдиного внеску передбаченої законом звітності (декларації, розрахунків та інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів) своєчасністю достовірністю, повнотою нарахування та сплати податків, зборів, платежів (а.с.40 т.1).

Згідно інформації Головного управління ДПС у Волинській області встановлено, що відповідачем задекларовано орендну плату за землю: 2015 - 66,4 тис. грн., 2016 - 45,2 тис. грн., 2017-2021 - 47,95 тис. грн. (а.с.42 т.1).

В.о.першого заступника керівника Луцької окружної прокуратури звернувся до Луцької міської ради з листом №53-1886вих-21 від 31.05.2021 в якому керуючись абз.2 ч.4 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» повідомив раду про те, що Луцькою окружною прокуратурою ініційовано пред`явлення позову в інтересах Луцької міської ради до ПП. «Пресс-Інформ» про внесення змін до договору оренди землі (а.с.45 т.1).

Враховуючи вищевикладене, виконувач обов`язків заступника керівника Луцької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Луцької міської ради звернувся до Господарського суду Волинської області з позовом (у редакції заяви від 20.07.2021 про зміну предмета позову) до Приватного підприємства "Пресс-Інформ" про внесення змін до пункту 5 договору оренди землі від 18.03.2008, зареєстрованого у Державному реєстрі земель 16.04.2008, з викладенням його у такій редакції: "Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить - 3 227 285,60 грн".

Рішенням Господарського суду Волинської області від 23.09.2021, залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 07.12.2021 у справі №903/466/21, в позові відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 30.06.2022 рішення Господарського суду Волинської області від 23.09.2021 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 07.12.2021 у справі №903/466/21 скасовано. Справу передано на новий розгляд до Господарського суду Волинської області.

Верховний Суд у вказаній постанові погодився з твердженням скаржника про неврахування судами під час ухвалення оскаржуваних рішення та постанови висновків щодо застосування норм статей 632, 651 ЦК України, статей 288, 289 ПК України, статті 30 Закону України "Про оренду землі", статей 20, 23 Закону України "Про оцінку земель" у подібних правовідносинах, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.11.2021 у справі №635/4233/19 та в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23.03.2021 у справі №923/258/20.

Враховуючи вищевикладене Верховний Суд у вказаній постанові зазначив, що суди попередніх інстанцій ухилилися від перевірки тих істотних обставин, на існуванні яких наполягає прокурор в аспекті вичерпного врегулювання нормами статей 632, 651 ЦК України, статей 288, 289 ПК України, статті 30 Закону України "Про оренду землі", статей 20, 23 Закону України "Про оцінку земель" спірних правовідносин, що виникли між сторонами у зв`язку з необхідністю внесення змін до договору оренди землі в частині нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Разом з тим, Верховний Суд відзначив, що на порушення положень статей 86, 236, 269, 282 ГПК України місцевий та апеляційний господарські суди не надали належної оцінки змісту пункту 2 додаткової угоди від 20.03.2015 № 2 до договору оренди від 18.03.2008 в частині вірогідного визначення сторонами пільгового розміру нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки (930 678,28 грн.) на період будівництва (до здачі в експлуатацію готового об`єкта) та, як наслідок, достовірно не з`ясували тих істотних обставин чи на теперішній час завершено відповідне будівництво, від чого також може безпосередньо залежати застосування запропонованого прокурором в позовній заяві значно вищого розміру нормативної грошової оцінки (3 227 285,60 грн.).

Наведене в сукупності свідчить про неповне з`ясування судами фактичних обставин справи, що в свою чергу свідчить про необхідність скасування оскаржуваних судових рішень та передачі справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Верховний Суд зазначив, що під час нового розгляду справи місцевому господарському суду слід врахувати наведене, дослідити та об`єктивно оцінити аргументи учасників справи і всі зібрані у справі докази в їх сукупності, всебічно і повно з`ясувати фактичні обставини справи та залежно від встановленого ухвалити обґрунтоване і законне судове рішення.

Рішенням Господарського суду Волинської області від 11.10.22р. у справі №903/466/21 позов задоволено частково. Внесено зміни до пункту 5 договору оренди землі від 18.03.2008, укладеного між Луцькою міською радою і Приватним підприємством «Пресс-Інформ», зареєстрованого у Державному реєстрі земель 16.04.2008, з викладенням його у такій редакції: нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на 20.07.2022 становить 1 797 704 грн. 16 коп. Стягнуто з Приватного підприємства «Пресс-Інформ» на користь Волинської обласної прокуратури 2270 грн. витрат по сплаті судового збору.

Перевіривши повноту встановлених судом першої інстанції обставин справи, правильність їх юридичної оцінки з урахуванням вказівок Верховного Суду зазначених у постанові від 30.06.2022 у даній справі, та що стосується наявності підстав для представництва прокурором інтересів держави в даній справі, судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до вимог ст. 131-1 Конституції України у випадках, передбачених законом, на прокуратуру покладено представництво інтересів держави в суді.

Згідно з ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Статтею 53 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Звертаючись з позовом у справі №903/466/21, виконувач обов`язків заступника керівника Луцької окружної прокуратури зазначив, що факт невжиття заходів до внесення змін до договору оренди землі, безумовно порушує інтереси територіальної громади м.Луцька в особі Луцької міської ради, однак остання не виконує визначені законом заходи щодо захисту інтересів територіальної громади та не звертається до суду з відповідним позовом.

Інтереси держави Україна та інтереси певної територіальної громади є частинами одного цілого "інтересів держави", про які зазначено в ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру".

Згідно ст. ст. 140, 142 Конституції України та ст. 2 Закону України "Про місцеве самоврядування" право та реальна здатність територіальної громади самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення гарантується Державою. Держава бере участь у формуванні доходів місцевого самоврядування, фінансово підтримує місцеве самоврядування.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 та ч. 1 ст. 14 Конституції України земля, її надра, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування. Земля є основним національним багатством, що знаходиться під особливою охорони держави.

Статтями 142 Конституції України та ст.ст. 16, 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.

Згідно п. 19 ч. 1 ст. 64 Бюджетного кодексу України до доходів загального фонду бюджету міст обласного значення належить податок на майно, до складу якого за приписами ст. 14.1.147 Податкового кодексу України входить плата за землю, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Таким чином, інтерес держави полягає у міцному та самодостатньому місцевому самоврядуванні кожної територіальної общини в її територіальних кордонах і держава гарантує наділення органів місцевого самоврядування певними державними повноваженнями та надає можливість населенню управляти власними справами, спільно приймати рішення та діяти з метою їх реалізації.

Отже, інтереси держави полягають не тільки у захисті прав державних органів влади чи тих, які відносяться до їх компетенції, а також захисті прав та свобод місцевого самоврядування, яке не носить загальнодержавного характеру, але направлене на виконання функцій держави на конкретній території та реалізуються у визначеному законом порядку та способі, який відноситься до їх відання. Органи місцевого самоврядування є рівними за статусом носіями державної влади як і державні органи.

Підставою для представництва прокурором інтересів держави в суді є належне обґрунтування, підтверджене достатніми доказами, зокрема, але не виключно, вжиття прокурором всіх передбачених чинним законодавством заходів, які передують зверненню прокурора до суду для здійснення представництва інтересів держави, надсилання прокурором повідомлення на адресу відповідного органу про звернення до суду від його імені, відповідними запитами, а також копіями документів, отриманих від органу, що свідчать про наявність підстав для такого представництва.

Суд зобов`язаний дослідити: чи знав відповідний орган про допущені порушення інтересів держави, чи мав відповідні повноваження для їх захисту, проте всупереч цим інтересам за захистом до суду не звернувся.

Обставини дотримання прокурором процедури, встановленої частинами 3 та 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру", яка повинна передувати зверненню до суду з відповідним позовом, підлягають з`ясуванню судом незалежно від того, чи має місце факт порушення інтересів держави у конкретних правовідносинах, оскільки відповідно до положень статей 53, 174 Господарського процесуального кодексу України недотримання такої процедури унеможливлює розгляд заявленого прокурором позову по суті. У той же час відповідний уповноважений орган, виконуючи свої функції, не позбавлений можливості самостійно звернутися до суду з позовом з метою захисту інтересів держави.

При цьому саме лише посилання у позовній заяві прокурора на те, що орган, уповноважений здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження із захисту державних інтересів, без доведення цього відповідними доказами, не є достатнім для прийняття судом рішення в такому спорі по суті, оскільки за змістом абзацу 2 частини 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво інтересів держави в суді виключно після підтвердження судом правових підстав для представництва (наведена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 06 серпня 2019 року у справі №910/6144/18, від 06 серпня 2019 року у справі №912/2529/18).

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів щодо порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Вказаний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі № 912/2385/18 (провадження № 12-194гс19) та від 06 липня 2021 року у справі № 911/2169/20 (провадження № 12-20гс21).

Як вбачається з матеріалів справи, В.о. заступника керівника Луцької окружної прокуратури звернувся до Луцької міської ради з листом №53-722вих-21 від 13.04.2021 в якому з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді, керуючись ст.. 23 Закону України «Про прокуратуру» просив надати договір земельної ділянки із внесеними до нього змінами, наданої для обслуговування відкритої стоянки автотранспорту, площею 0,5012 га, кадастровий номер земельної ділянки :11:062:0012, яка знаходиться по вул..Карпенка Карого, 2а у м.Луцьку, а також витяг про нормативну грошову оцінку земель (а.с.14 т.1).

Листом від 19.04.2021 №1.1-9/1984/2021 Виконавчий комітет Луцької міської ради на адресу Луцької окружної прокуратури копію договору оренди земельної ділянки, укладеного між Луцькою міською радою та ПП «Пресс-Інформ» зареєстрованого у книзі реєстрації договорів оренди земельних ділянок 16.12.2002 за №544, поновленого договором оренди землі, зареєстрованим у Державному реєстрі земель від 16.04.2008 за №63 та додатковою угодою про поновлення договору оренди землі від 22.09.2014 із змінами внесеними додатковою угодою №2 до договору оренди землі від 20.03.2015. А також надано копії витягів із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, наявних в Луцькій міській раді відповідно до яких укладалися додаткові угоди до договору оренди землі по земельній ділянці з кадастровим номером :11:062:0012 (а.с. 15 т.1)

В.о.першого заступника керівника Луцької окружної прокуратури звернувся до Луцької міської ради з листом №53-1164вих-21 від 28.04.2021 в якому повідомив міську раду про те, що не внесення змін до договору оренди землі в частині орендної плати, у зв`язку із зміною коефіцієнту та нормативної грошової оцінки призводить до ненадходження значної суми коштів до бюджету міста (зокрема за період 2016-2021 роки) та керуючись ст..23 Закону України «Про прокуратуру» просив до 15.05.2021 надати інформацію: чи вживалось Луцькою міською радою заходи до внесення змін до договору оренди землі, долучивши копії підтверджуючих документів (скерування листів з примірниками додаткової угоди до договору на адресу орендаря, долучивши письмове підтвердження такого направлення, звернення до суду з відповідним позовом), якщо ні, повідомити про причини цього; чи планує міська рада звернутись до суду з відповідним позовом (зазначити термін); позицію ради у випадку звернення до суду із позовом про внесення змін до договору оренди землі Луцькою окружною прокуратурою в інтересах держави. (а.с. 39 т.1).

У листі №1.1-9/2460/2021 від 13.05.2021 Луцька міська рада не повідомила окружну прокуратуру про вжиття заходів до внесення змін до договору оренди землі та чи планує міська рада звернутись до суду з відповідним позовом, лише обмежилась наданням інформації про те, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки, яка зазначена в додатковій угоді №2 від 20.03.2015 актуальна на рік укладення даної угоди та в подальшому ПП. «Пресс-Інформ» мало щорічно отримувати витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки з врахуванням змін в частині коефіцієнта (2,5) та подавати її спільно з податковою декларацією податковому органу, на який відповідно до пункту 19-1 .1.2 статті 19, статті 41 Податкового кодексу України покладено функції щодо контролю за своєчасністю подання платниками податків та платниками єдиного внеску передбаченої законом звітності (декларації, розрахунків та інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів) своєчасністю достовірністю, повнотою нарахування та сплати податків, зборів, платежів (а.с. 40 т.1).

В.о.першого заступника керівника Луцької окружної прокуратури звернувся до Луцької міської ради з листом №53-1886вих-21 від 31.05.2021 в якому керуючись абз.2ч.4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» повідомив раду про те, що Луцькою окружною прокуратурою ініційовано пред`явлення позову в інтересах Луцької міської ради до ПП. «Пресс-Інформ» про внесення змін до договору оренди землі (а.с.45 т.1).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 жовтня 2019 року по справі №903/129/18 сформувала правову позицію, відповідно до якої сам факт не звернення до суду органу місцевого самоврядування з позовом, який би відповідав вимогам процесуального законодавства та відповідно мав змогу захистити інтереси жителів територіальної громади, свідчить про те, що указаний орган місцевого самоврядування неналежно виконує свої повноваження, у зв`язку із чим у прокурора виникають обґрунтовані підстави для захисту інтересів значної кількості громадян - членів територіальної громади та звернення до суду з таким позовом, що відповідає нормам національного законодавства та практиці Європейського суду з прав людини (п. 6.43).

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, щодо дотримання прокурором порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", для звернення до суду із позовною заявою в інтересах держави в особі Луцької міської ради до Приватного підприємства "Пресс-Інформ" та наявності законних підстав для представництва прокурором інтересів держави в особі Луцької міської ради, а доводи апелянта в цій частині є безпідставними.

Щодо позовної вимоги про внесення зміни до пункту 5 договору оренди землі від 18.03.2008, укладеного між Луцькою міською радою і Приватним підприємством "Пресс-Інформ", зареєстрованого у Державному реєстрі земель 16.04.2008, з викладенням його у такій редакції: "Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить - 3 227 285,60 грн"., колегія суддів зазначає наступне.

Вказаний спір стосується договірних правовідносин, на які поширюється дія загальних норм ЦК України, що підтверджується як ЗК України, так і Законом України "Про оренду землі".

Частиною 1 ст. 3 ЗК України визначено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 9 ст. 93 ЗК України відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом.

Згідно зі ст. 2 Закону України "Про оренду землі" відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

У ст. 626 ЦК України закріплено поняття договору, яким є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору (ч.3 ст. 626 ЦК України).

У п. 3 ч. 3 ст. 3 ЦК України визначено, що загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, свобода договору.

Також у ст. 627 ЦК України закріплено принцип свободи договору та визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 ст. 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У силу ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За ст. 648 ЦК України зміст договору, укладеного на підставі правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, обов`язкового для сторін (сторони) договору, має відповідати цьому акту. Особливості укладення договору на підставі правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування встановлюються актами цивільного законодавства.

Статтею 651 ЦК України унормовано, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

З викладеного суд апеляційної інстанції робить висновок, що за загальними правилами договори укладаються сторонами цивільних правовідносин, різновидами яких є правовідносини, які виникають з договорів оренди землі, на принципах рівності сторін, свободи договору та з урахування обов`язкових вимог щодо такого виду договорів та зазначенням його істотних умов і у відповідній формі.

Згідно з ч. 1, 9 ст. 93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною Орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом.

Визначення договору оренди землі містить ст. 792 ЦК України, відповідно до якої за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.

Як вбачається з матеріалів справи, з моменту укладення договору оренди землі від 18.03.2008 року між Луцькою міською радою і Приватним підприємством "Прес-Інформ" існують відносини оренди земельної ділянки, передбачені статтею 792 ЦК України, коли за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

У ст. 13 Закону України "Про оренду землі" вказано, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

За змістом ст. 15 вказаного Закону істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

З матеріалів справи вбачається, що 22 вересня 2014 року на підставі рішення Луцької міської ради від 25.06.2014 № 61/80 "Про поновлення договору оренди землі Приватному підприємству "Пресс-Інформ" для обслуговування відкритої стоянки автотранспорту на вул.Карпенка-Карого, 2а" між Луцькою міськрадою (орендодавець) та ПП "Пресс-Інформ" (орендар) було укладено додаткову угоду про поновлення договору оренди від 18.03.2008 на новий строк та викладено його у новій редакції.

За умовами пунктів 1, 2, 3 якої орендодавець надає, а орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оброни та іншого призначення, яка знаходиться за адресою: м. Луцьк, вул. Карпенка Карого, 2-А, кадастровий номер: 071010000:11:062:0012. В оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,5012 га. на якій розміщений об`єкт нерухомого майна, автомобільна естакада, вбиральня, будівля охорони (А-1), службова будова, будівля охорони (Д-1).

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки на 2014 рік становить 3 639 513,92 грн. (пункт 5 договору).

Пунктом 9 передбачено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та встановлюється в розмірі 4% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить на 2014 рік 145 580,56 грн. (а.с.29-31 т.1).

Додатковою угодою від 20.03.2015 №2 сторонами внесено зміни, зокрема, до пунктів 5, 9 договору оренди від 18.03.2008, шляхом викладення вказаних пунктів в новій редакції:

"5. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить - на період будівництва (до здачі в експлуатацію готового об`єкта) 930 678,28 грн.

9. Орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі та встановлюється у розмірі:

- на період будівництва (до здачі в експлуатацію готового об`єкта) - 3 (трьох) відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 27 920,35 грн.;

- після закінчення будівництва (після здачі в експлуатацію готового об`єкта) - 6 (шести) відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки" (а.с. 35 т.1).

Орендна плата за землю - це платіж, який Орендар вносить Орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України (далі по тексту - ПК України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди (ч. 1-3 ст. 21 Закону України "Про оренду землі").

Подвійний статус орендної плати зумовлює ту обставину, що при визначенні її розміру, окрім норм цивільного, земельного законодавства та Закону України "Про оренду землі", необхідно враховувати і вимоги ПК України.

Статтею 12 ПК України визначено, що сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів (п. 12.3). Встановлення місцевих податків та зборів здійснюється у порядку, визначеному цим Кодексом (п. 12.3.1). Рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом (п. 12.3.4).

Згідно з підп. 14.1.136 п. 14.1 ст. 14 ПК України орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності - обов`язковий платіж, що його орендар вносить орендодавцю за користування земельною ділянкою.

Відповідно до підп. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 ПК України плата за землю - це загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку й орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

Отже, орендна плата за користування землею комунальної власності за своїм правовим статусом є обов`язковим платежем, який Орендар вносить орендодавцю, а також це і загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку.

Згідно з підп. 14.1.125 ст. 14 ПК України нормативна грошова оцінка земельних ділянок для цілей розділу, глави 1 розділу цього Кодексу - капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений відповідно до законодавства центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Плата за землю справляється на підставі положень розділу XII ПК України.

Відповідно п. 269.1 ст. 269 ПК України платниками земельного податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.

Згідно з підп. 270.1.1 п. 270.1 ст. 270 ПК України об`єктами оподаткування земельним податком є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.

Пунктом 271.1 ст. 271 ПК України визначено, що базою оподаткування плати за землю є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого розділом XII ПК України, а у разі якщо нормативну грошову оцінку не проведено - площа земельних ділянок.

У п. 288.1 ст. 288 ПК України передбачено, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Платником орендної плати є орендар земельної ділянки, об`єктом оподаткування - земельна ділянка, надана в оренду (п. 288.2 ст. 288 ПК України).

У п. 288.4 ст. 288 ПК України вказано, що розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Згідно з положеннями підп. 288.5.1 п. 288.5 ст. 288 ПК України розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою за розмір земельного податку: для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, - у розмірі не більше 3 відсотків їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки.

У підп. 288.5.2 п. 288.5 ст. 288 ПК України передбачено, що річна сума орендної плати не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.

Проаналізувавши вказані норми права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що при визначенні розміру орендної плати, у випадку передачі в оренду земель комунальної власності, має враховуватися нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до законодавства, а річна сума платежу не може бути меншою розміру земельного податку, встановленого для відповідної категорії земельних ділянок на відповідній території, однак і не може перевищувати 12 % нормативної грошової оцінки.

Лише у випадку, передбаченому підп. 288.5.3. п. 288.5 ст. 288 ПК України орендна плата може перевищувати граничний розмір орендної плати, встановлений у підп. 288.5.2, - у разі визначення Орендаря на конкурентних засадах. Однак у даному випадку така обставина відсутня.

При цьому мінімальна ставка орендної плати для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, визначена в розмірі не більше 3 відсотків їх нормативної грошової оцінки, а для земель загального користування - не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки.

Положеннями п. 289.1 ст. 289 ПК України передбачено, що для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до законодавства.

Статтею 1 Закону України "Про оцінку земель" унормовано, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок - це капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений за встановленими і затвердженими нормативами.

За приписами ч. 5 ст. 5 Закону України "Про оцінку земель" нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується, зокрема, для визначення розміру земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

За змістом ст. 13, ч. 1 ст. 15 та ст. 18 Закону України "Про оцінку земель" нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності за рішенням органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування. Підставою для проведення оцінки земель, у тому числі нормативної грошової оцінки земельних ділянок, є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у межах населених пунктів незалежно від їх цільового призначення - не рідше ніж один раз на 5 - 7 років.

У ч. 1, 2 ст. 20 Закону України "Про оцінку земель" передбачено, що за результатами нормативної грошової оцінки земельних ділянок складається технічна документація. Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг із технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

Технічна документація з бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою. Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин (ч. 1-3 ст. 23 Закону України "Про оцінку земель").

Нормативна грошова оцінка землі проводиться в обов`язковому порядку для визначення розміру орендної плати за землі комунальної та державної форм власності. Технічна документація з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, розташованих у межах населених пунктів, затверджується рішенням відповідної сільської, селищної чи міської ради.

Грошова оцінка земельних ділянок проводиться за методикою, яка затверджується Кабінетом Міністрів України (ч. 5 ст. 201 ЗК України).

Пунктами 1, 2, 2-1 3 Методики нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 23.031995 №213 (в редакції чинній на момент подання позову у даній справі), визначено, що нормативна грошова оцінка земель населених пунктів проводиться відповідно до Закону України "Про оцінку земель".

Інформаційною базою для нормативної грошової оцінки земель населених пунктів є затверджені генеральні плани населених пунктів, плани зонування територій і детальні плани території, відомості Державного земельного кадастру, інвентаризації земель та державної статистичної звітності.

Дані за результатами проведення нормативної грошової оцінки земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земель, що видається територіальним органом Держгеокадастру за місцезнаходженням земельної ділянки у строк, що не перевищує трьох робочих днів з дати надходження відповідної заяви.

Тобто витяг з технічної документації є документом, який оформлюється за результатом проведення нормативної грошової оцінки та відображає дані стосовно окремої земельної ділянки. Він складається на основі розрахованих у встановленому порядку показників (коефіцієнтів), які визначені у технічній документації, що затверджується рішенням відповідної сільської, селищної або міської ради.

Отже, розмір орендної плати, визначений сторонами договору оренди, у випадку, коли об`єктом оренди є землі державної і комунальної власності, має враховувати нормативну грошову оцінку земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до законодавства.

З аналізу нормативно-правових норм ПК України, Закону України "Про оцінку земель", Закону України "Про оренду землі" вбачається, що нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати.

При цьому зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати незалежно від домовленості сторін у договорі оренди землі про можливість такої зміни.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.11.2021 у справі №635/4233/19.

Так, у постанові від 09.11.2021 у справі № 635/4233/19 зі спору, що виник з подібних правовідносин (предмет позову - внесення змін до договору оренди земельної ділянки в частині визначення нового розміру її нормативної грошової оцінки), Велика Палата Верховного Суду сформулювала такі правові висновки щодо питання застосування положень статей 632, 651 ЦК України, статей 288, 289 ПК України, статті 30 Закону України "Про оренду землі", статей 20, 23 Закону України "Про оцінку земель":

"За змістом статей 632, 651 ЦК України та статті 30 Закону України "Про оренду землі" зміна умов договору, в тому числі у частині розміру орендної плати, здійснюється за взаємною згодою сторін, а за відсутності такої згоди договір може бути змінено за рішенням суду лише у випадках, передбачених за умовами договору або в силу закону.

З аналізу правових норм ПК України, Закону України "Про оцінку земель", Закону України "Про оренду землі" Велика Палата Верховного Суду вважає, що нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати.

При цьому зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати незалежно від домовленості сторін у договорі оренди землі про можливість такої зміни.

Нормативна грошова оцінка землі проводиться в обов`язковому порядку для визначення розміру орендної плати за землі комунальної та державної форм власності. Технічна документація з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, розташованих у межах населених пунктів, затверджується рішенням відповідної сільської, селищної чи міської ради.

Дані за результатами проведення нормативної грошової оцінки земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земель, що видається територіальним органом Держгеокадастру за місцезнаходженням земельної ділянки у строк, що не перевищує трьох робочих днів з дати надходження відповідної заяви.

Тобто витяг з технічної документації є документом, який оформлюється за результатом проведення нормативної грошової оцінки та відображає дані стосовно окремої земельної ділянки. Він складається на основі розрахованих у встановленому порядку показників (коефіцієнтів), які визначені у технічній документації, що затверджується рішенням відповідної сільської, селищної або міської ради.

Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що для розрахунку нормативної грошової оцінки земельної ділянки застосовано коефіцієнт функціонального використання земельної ділянки (Кф) 3,0 на підставі наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 27 березня 2018 року № 162, що в зазначеному випадку не відповідає положенням Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25 листопада 2016 року № 489, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19 грудня 2016 року за № 1647/29777 (далі - Порядок № 489).

Суди не застосували наведених норм Порядку № 489 та не визначили фактичний розмір нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки, оскільки розмір нормативної грошової оцінки, який Покотилівська селищна рада запропонувала зазначити в пункті 5 договору оренди землі від 25 грудня 2007 року, а саме 266 013,38 грн, Велика Палата Верховного Суду не має підстав вважати таким, що відповідає вимогам закону".

Такими чином, колегія суддів враховує, що як у справі №635/4233/19, так і в цій справі рішення про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель населеного пункту приймалося відповідним органом місцевого самоврядування ще до введення в дію норм Порядку № 489, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики України від 25.11.2016, тобто фактичні обставини у зазначених справах є схожими.

Вказане також підтверджує Верховний Суд в постанові від 30.06.2022 у даній справі, яка розглядається.

З огляду на викладене колегія суддів відхиляє посилання скаржника на те, що справа №635/4233/19 не є релевантною для справи, що розглядається, оскільки предметом її розгляду також є внесення змін до договору оренди землі, у зв`язку зі зміною нормативної грошової оцінки та недоотримані кошти місцевого бюджету.

У свою чергу, в пунктах 5.9- 5.16 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23.03.2021 у справі №923/258/20 зі спору, що виник з подібних правовідносин (предмет позову - визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі в зв`язку з новою нормативною грошовою оцінкою земельної ділянки), викладено такий правовий висновок щодо питання застосування норм статті 289 ПК України, статей 18, 20 Закону України "Про оцінку земель":

"5.9. Крім того, в контексті доводів скаржника про те, що Договір оренди землі не містить умов, якими би було передбачено перегляд розміру орендної плати у зв`язку із зміною розміру нормативно-грошової оцінки землі, Верховний Суд зазначає таке.

5.10. Орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є регульованою ціною, а нормативна грошова оцінка земель становить основу для визначення розміру орендної плати, зміна розміру нормативної грошової оцінки земельної ділянки та законодавча зміна граничного розміру орендної плати є підставами для перегляду розміру орендної плати, визначеної сторонами у договорі оренди землі.

5.11. За змістом статті 1 Закону України "Про оцінку земель" нормативна грошова оцінка земельних ділянок - це капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений за встановленими і затвердженими нормативами.

5.12. Відповідно до пункту 289.1 статті 289 Податкового кодексу України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до законодавства.

5.13. Статтею 18 Закону України "Про оцінку земель" установлено, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до державних стандартів, норм, правил, а також інших нормативно-правових актів на землях усіх категорій та форм власності. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться: розташованих у межах населених пунктів незалежно від їх цільового призначення - не рідше ніж один раз на 5-7 років; розташованих за межами населених пунктів земельних ділянок сільськогосподарського призначення - не рідше ніж один раз на 5- 7 років, а несільськогосподарського призначення - не рідше ніж один раз на 7- 10 років.

5.14. Частинами 1, 2 статті 20 Закону України "Про оцінку земель" визначено, що за результатами бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок складається технічна документація, а за результатами проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок складається звіт. Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

5.15. Ураховуючи наведене, Верховний Суд зазначає, що нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки - підставою для перегляду розміру орендної плати. Подібні за змістом правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 02.03.2021 у справі № 923/267/20.

5.16. Водночас установлені господарськими судами обставини в цій справі свідчать, що відповідно до Витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 18-21-0.25-58/0/199-20 від 15.01.2020 по земельній ділянці площею 4,5240 га, кадастровий номер :11:002:0411, нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 2 545 202,40 грн, номер економіко-планувальної зони 8. Також суди установили, що в пункті 12 Договору оренди землі сторони погодили, що розмір орендної плати переглядається щороку у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджується документами, в інших випадках передбачених законом. Наведеним спростовуються доводи скаржника про те, що Договір оренди землі не містить умов, якими би було передбачено перегляд розміру орендної плати у зв`язку із зміною розміру нормативно-грошової оцінки землі".

Пунктом 12 договору оренди землі від 18.03.2008 року в редакції додаткової угоди від 22.09.2014 передбачено, що розмір орендної плати переглядається у разі, зокрема, зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством; в інших випадках, передбачених законом.

Згідно зі ст. 30 Закону України "Про оренду землі" зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку. Аналогічно, тобто за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом допускається зміна або розірвання договору відповідно до частин 1, 2 ст. 651 ЦК України: договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до статті 188 ГК України та 652 ЦК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. При цьому, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. У разі розірвання договору внаслідок істотної зміни обставин суд, на вимогу будь-якої із сторін, визначає наслідки розірвання договору виходячи з необхідності справедливого розподілу між сторонами витрат, понесених ними у зв`язку з виконанням цього договору. Зміна договору у зв`язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.

Відповідно до ч. 3 ст. 653 ЦК України, у разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для заінтересованої особи для ініціювання внесення змін до договору оренди землі.

Іншими підставами для зміни або розірвання договору в судовому порядку відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України є випадки, встановлені законом або договором, і настання таких випадків зумовлює право сторони ініціювати судовому порядку питання зміни чи припинення відповідних договірних правовідносин.

Статтею 188 ГК України врегульовано порядок зміни та розірвання господарських договорів, за яким сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.

Правила, передбачені частинами 2-4 статті 188 ГК України, є матеріально-правовими, а не процесуальними. Процедура, передбачена ними, не відноситься до випадків обов`язкового досудового врегулювання спору в розумінні частини третьої статті 124 Конституції України та не спричиняє наслідків у вигляді повернення позовної заяви відповідно до приписів пункту 6 частини п`ятої статті 174 Господарського процесуального кодексу України.

Частинами 2, 3 статті 188 ГК України встановлений порядок проведення сторонами договору переговорів щодо добровільної зміни чи розірвання договору. Частиною 4 цієї статті визначено, що заінтересована сторона може звернутися до суду, якщо виник спір.

Підставами для виникнення юридичного спору про внесення змін у договір чи про його розірвання, який підлягає вирішенню судом є обставини, наведені у частині 2 статті 651 ЦК України, і ці обставини виникають в силу прямо наведених у цій нормі фактів та подій, що зумовлюють правову невизначеність у суб`єктивних правах чи інтересах. Такі підстави та умови виникнення юридичного спору у правовідносинах є однаковими незалежно від їх суб`єктного складу (за участі фізичних чи юридичних осіб) та змісту правовідносин (цивільні чи господарські).

Право особи на звернення до суду для внесення змін у договір (чи його розірвання) у передбаченому законом випадку відповідає статті 16 ЦК України, способам, передбаченим нею (зміна чи припинення правовідношення) та не може ставитися в залежність від поінформованості про позицію іншої сторони чи волевиявлення іншої сторони.

Таким чином, у разі якщо сторона не скористалася процедурою позасудового врегулювання спору, це не позбавляє її права реалізувати своє суб`єктивне право на зміну чи припинення договору та вирішити існуючий конфлікт у суді в силу прямої вказівки, що містить частина 2 статті 651 ЦК України.

Така правова позиція відображена у постанові Великої Палати Верховного Суду у справа №914/2649/17 від 12.02.2019, у якій підтримано позицію Верховного Суду України, викладену у постанові від 20.11.2012 у справі №28/5005/640/2012, а також у постановах Верховного Суду від 18.04.2019 у справі №910/22752/17 та від 25.04.2019 у справі №914/2647/17.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Луцької міськради від 25.06.2015 № 75/28 затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель м. Луцька, яку введено в дію з 01.01.2016 року, для визначення нормативної грошової оцінки окремих земельних ділянок на території міста (а.с.12 т.1).

Згідно ст. 289 Податкового кодексу України для визначення розміру орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до законодавства. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин здійснює управління у сфері оцінки земель та земельних ділянок.

З витягу з нормативної грошової оцінки, на підставі якого вносились останні зміни до договору оренди (додаткова угода №2 від 20.03.2015 року), встановлено, що коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки становить 0,5 (а.с.37 т.1).

Проте, наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25.11.2016 №489, яким затверджено Порядок нормативної грошової оцінки земель населених пунктів (діє з 01.01.2017), суттєво змінено коефіцієнти, що застосовуються для обрахунку нормативної грошової оцінки земельних ділянок.

Відповідно до витягу з технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки від 05.05.2021 за № 97-3-027-490/162-21, земельна ділянка з кадастровим номером :11:062:0012 відноситься до категорії земель транспорту та визначено цільове призначення земель за кодом J 12.04 - для розміщення та експлуатації будівель і споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства. Відповідно до норм Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів коефіцієнт, який характеризує функціональне використання вказаної земельної ділянки становить 1,0.

Таким чином, вбачається, що у період з 2015 року змінено коефіцієнт, який характеризує функціональне використання вказаної земельної ділянки з 0,5 на 1,0, що є безумовною підставою для збільшення розміру нормативно грошової оцінки земельної ділянки та внесення відповідних змін до договору оренди землі.

Згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки з кадастровим номером :11:062:0012 від 05.05.2021, сформованого Головним управлінням Держгеокадастру у Волинській області, нормативно грошова оцінка вказаної земельної ділянки становить 3 245 315,13 грн. (а.с.13 т.1)

За змістом статей 632, 651 ЦК України та статті 30 Закону України "Про оренду землі" зміна умов договору, в тому числі у частині розміру орендної плати, здійснюється за взаємною згодою сторін, а за відсутності такої згоди договір може бути змінено за рішенням суду лише у випадках, передбачених за умовами договору або в силу закону.

З аналізу правових норм ПК України, Закону України "Про оцінку земель", Закону України "Про оренду землі" нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати.

При цьому зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати незалежно від домовленості сторін у договорі оренди землі про можливість такої зміни.

Нормативна грошова оцінка землі проводиться в обов`язковому порядку для визначення розміру орендної плати за землі комунальної та державної форм власності. Технічна документація з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, розташованих у межах населених пунктів, затверджується рішенням відповідної сільської, селищної чи міської ради.

Дані за результатами проведення нормативної грошової оцінки земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земель, що видається територіальним органом Держгеокадастру за місцезнаходженням земельної ділянки у строк, що не перевищує трьох робочих днів з дати надходження відповідної заяви.

Тобто витяг з технічної документації є документом, який оформлюється за результатом проведення нормативної грошової оцінки та відображає дані стосовно окремої земельної ділянки. Він складається на основі розрахованих у встановленому порядку показників (коефіцієнтів), які визначені у технічній документації, що затверджується рішенням відповідної сільської, селищної або міської ради.

Таким, чином, передбачений коефіцієнт функціонального використання земельної ділянки (Кф) 0,5 у витязі з нормативної грошової оцінки земельної ділянки на момент подачі позову не відповідав положенням Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25 листопада 2016 року № 489, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19 грудня 2016 року за № 1647/29777.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія дійшла висновку, що розмір нормативної грошової оцінки, який визначений додатковою угодою від 20.03.2015 № 2 у пункті 5 договору оренди від 18.03.2008, а саме 930 678,28 грн. не відповідає вимогам закону.

Щодо оцінки змісту пункту 2 додаткової угоди від 20.03.2015 № 2 до договору оренди від 18.03.2008 в частині вірогідного визначення сторонами пільгового розміру нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки (930 678,28 грн.) на період будівництва (до здачі в експлуатацію готового об`єкта) та з`ясування істотних обставин чи на теперішній час завершено відповідне будівництво, від чого також може безпосередньо залежати застосування запропонованого прокурором в позовній заяві значно вищого розміру нормативної грошової оцінки (3 227 285,60 грн.), колегія суддів зазначає наступне.

Пунктом 2 додаткової угоди від 20.03.2015 № 2 до договору оренди від 18.03.2008 сторони передбачили внести зміни в пункт 5 договору оренди землі, виклавши його в новій редакції: «Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить на період будівництва (до здачі в експлуатацію готового об`єкта) 930 678,28 (дев`ятсот тридцять тисяч шістсот сімдесят вісім гривень двадцять вісім копійок)».

Для повноти виконання вказівок Верховного Суду під час нового розгляду справи в суді першої інстанції окружною прокуратурою витребувано відповідну інформацію з відділу Державного архітектурно-будівельного контролю Луцької міської ради.

Так відповідно до інформації відділу Державного архітектурно-будівельного контролю Луцької міської ради від 15.08.2022 №28-10/133/2022, на даний час об`єкт будівництва по вул.Карпенка-Карого, 2А у м.Луцьку, належний ПП «Пресс-Інформ» в цілому не зданий в експлуатацію (а.с.78-79 т.2).

Поряд з цим, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що незалежно від стану будівництва (чи здано в експлуатацію чи ні) розмір нормативної грошової оцінки не зміниться, однак з урахуванням положень Податкового кодексу України може бути іншим лише відсоток від нормативної грошової оцінки, який застосовується для визначення орендної плати.

Згідно п. 288.5.1 4.288.5 ст. 288 Податкового кодексу України розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою за розмір земельного податку: для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, - у розмірі не більше 3 відсотків їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки.

Так, відповідно до умов п.14 договору оренди ПП "Пресс-Інформ" від 18.03.2008 року в редакції додаткової угоди від 22.09.2014 земельну ділянку за кадастровим номером :11:062:0012, яка знаходиться за адресою м.Луцьк, вул..Карпенка-Карого, 2а, передано в оренду для обслуговування відкритої стоянки автотранспорту.

У додатку до рішення Луцької міської ради від 24.06.2009 №42/20 "Про впорядкування орендної плати за землю" з наступними змінами згідно рішень міської ради №16/7 від 29.11.2011, №20/90 від 25.01.2012, №38/60 від 28.02.2013, №69/39 від 28.01.2015 та №20/27 від 21.03.2017, які досліджені судом апеляційної інстанції у відкритих джерелах офіційного інтернет сайту Луцької міської ради та витяги долучені до матеріалів справи, визначено, що для функціонального використання земельної ділянки "розміщення платних стоянок для автотранспорту" річний розмір орендної плати становить 4 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Зазначеним рішенням передбачено 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки на період нормативного терміну будівництва для функціонального використання «будівництво об`єктів нерухомого майна», однак спірна земельна ділянка має інший вид функціонального використання.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що з 03.11.2021 року (після подачі прокурором позовної заяви до суду) постановою Кабінету Міністрів України за № 1147 була затверджена «Методика нормативної грошової оцінки земельних ділянок». У відповідності до пункту 1 вказаної методики, Методика встановлює методологічні засади проведення нормативної грошової оцінки земельних ділянок, яка застосовується у випадках, визначених Законом України "Про оцінку земель". Об`єктом нормативної грошової оцінки є земельні ділянки усіх категорій та форм власності в межах території територіальної громади (або її частини).

На підставі вказаної методики затверджена нова форма витягу із нормативної грошової оцінки земельної ділянки та затверджені нові коефіцієнти.

З витягу від 20.07.2022 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки, кадастровий номер: :11:062:0012 (а.с.104 т.2), вбачається, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 1797704,16 грн., що відрізняється від нормативної грошової оцінки даної земельної ділянки, вказаної у витязі з технічної документації від 05.05.2021.

Таким чином, на момент розгляду справи у суді першої інстанції нормативна грошова оцінка землі за кадастровим номером: :11:062:0012 була змінена.

Отже з урахуванням того, що нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати, а її зміна є безумовною підставою для перегляду розміру орендної плати незалежно від домовленості сторін договору оренди земель комунальної власності про можливість такої зміни, а також з огляду на те, що особі, яка звернулася до суду за захистом порушених, невизнаних чи оспорюваних прав має бути гарантований ефективний судовий захист цих прав, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про можливість самостійно визначити розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки (кадастровий номер :11:062:0012) площею 0,5012 га станом на 20.07.2022, оскільки для визначення розміру нормативної грошової оцінки відсутня необхідність встановлювати факти, досліджувати докази та надавати їм правову оцінку.

Вказана правова позиція узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.11.2021 у справі №635/4233/19.

В контексті викладеного, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними доводи скаржника у апеляційній скарзі про порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів відзначає, що судом першої інстанції враховані вказівки, викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 30.06.2022 у даній справі щодо застосування правових висновків Великої Палати Верховного Суду, сформульованих у постанові від 09.11.2021 у справі №635/4233/19 та Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 23.03.2021 у справі №923/258/20 зі спорів, що виникли з подібних правовідносин щодо питання застосування положень статей 632, 651 ЦК України, статей 288, 289 ПК України, статті 30 Закону України "Про оренду землі", статей 18, 20, 23 Закону України "Про оцінку земель".

Посилання відповідача на те, що прокурором обрано неналежний спосіб захисту порушеного права, колегією суддів відхиляються як безпідставні, оскільки право особи на звернення до суду для внесення змін у договір відповідає передбаченим статті 16 Цивільного кодексу України способам (зміна чи припинення правовідношення),статті 20 Господарського кодексу України (інші способи, передбачені законом).

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.01.2021 у справі №924/725/18.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вимога прокурора про внесення змін до пункту 5 договору оренди землі від 18.03.2008, зареєстрованого у Державному реєстрі земель 16.04.2008 є підставною та підлягає до задоволення частково, з викладенням пункту 5 вказаного договору у такій редакції: нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на 20.07.2022 становить 1797704 грн. 16 коп.

В свою чергу, не підлягає задоволенню вимога апелянта про застосування позовної давності до вимоги про внесення зміни до договору оренди землі від 18.03.2008, укладеного між Луцькою міською радою і Приватним підприємством «Пресс-Інформ», зареєстрованого у Державному реєстрі земель 16.04.2008, у зв`язку з тим, що про підстави звернення до суду, а отже і про порушене право держави в особі її органів було відомо з моменту введення в дію Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів - з 01.01.2017 (сплинув 01.01.2020). враховуючи наступне.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах (частина четверта статті 53 ГПК України).

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу (абзац перший частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру»).

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, які містяться у статтях 252-255 ЦК України.

Якщо у передбачених законом випадках у разі порушення або загрози порушення інтересів держави з позовом до суду звертається прокурор від імені органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, позовну давність слід обчислювати з дня, коли про порушення права або про особу, яка його порушила, довідався або міг довідатися орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Аналогічна правова позиція відображена і у висновку Великої Палати Верховного Суду, зробленому у постанові від 30 січня 2019 року в справі №357/9328/15-ц (провадження №14-460цс18).

Позовна давність починає обчислюватися з дня, коли про порушення права або про особу, яка його порушила, довідався або міг довідатися прокурор, у таких випадках: 1)прокурор, який звертається до суду у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, довідався чи мав об`єктивну можливість довідатися (під час кримінального провадження, прокурорської перевірки тощо) про порушення таких інтересів чи про особу, яка їх порушила або може порушити, раніше, ніж орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах; 2) прокурор звертається до суду у разі порушення або загрози порушення інтересів держави за відсутності відповідного органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження щодо захисту таких інтересів.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року в справі № 362/44/17 (провадження № 14-183цс18).

Оскільки право на внесення змін до договору щодо нормативної грошової оцінки виникло у Луцької міської ради, з моменту введення в дію Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів - з 01.01.2017, тобто під час дії договору оренди землі від 18.03.2008 в редакції додаткової угоди від 22.09.2014 про поновлення договору оренди та додаткової угоди №2 від 20.03.2015 року, то право звернення з позовом у даній справі, як у позивача так і прокурора може бути реалізоване протягом всього строку дії вищевказаного договору тобто до 22.09.2024 так як, у даному разі йдеться про так зване триваюче правопорушення. Отже, власник може пред`явити такий позов у будь-який час незалежно від того, коли почалося порушення його прав.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у зв`язку з викладеним, враховуючи той факт, що порушення є триваючим, оскільки договір оренди землі є діючим та зміни до нього можуть бути внесені у будь-який час протягом його дії, проте сторонами жодні заходи до цього не вживаються, строк позовної давності не пропущено з огляду на те, що предмет захисту в спірних правовідносинах необмежений в часі.

Суд також вважає за необхідне послатися на рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04) від 10.02.2010р. у якому зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Господарського суду Волинської області від 11.10.22р. у справі №903/466/21 відповідає чинному законодавству та матеріалам справи, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги Приватного підприємства "Пресс-Інформ" на рішення Господарського суду Волинської області від 11.10.22р. у справі №903/466/21, судові витрати за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладається на апелянта в порядку ст. 129 ГПК України.

Щодо апеляційної скарги Приватного підприємства "Пресс-Інформ" на додаткове рішення Господарського суду Волинської області від 11.11.22р. у справі №903/466/21, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 22.06.2022 В.о. заступника керівника Луцької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Луцької міської ради звернувся до Господарського суду Волинської області з позовом до ПП Пресс-Інформ, в якому просив внести зміни до пункту 5 договору оренди землі від 18.03.2008, зареєстрованого у Державному реєстрі земель 16.04.2008, з викладенням його у такій редакції: нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 3 245 315,13 грн..

Рішенням Господарського суду Волинської області від 23.09.2021 у справі №903/466/21 у позові відмовлено.

27жовтня 2021 року заступник керівника Волинської обласної прокуратури звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Волинської області від 23.09.2021 у даній справі.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 07.12.2021 апеляційну скаргу заступника керівника Волинської обласної прокуратури залишено без задоволення; рішення Господарського суду Волинської області від 23.09.2021р. у справі №903/466/21 залишено без змін.

Не погоджуючись із ухваленими рішеннями, заступник керівника Рівненської обласної прокуратури подав до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду 06.01.2022 касаційну скаргу, в якій просив скасувати рішення Господарського суду Волинської області від 23.09.2021 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 07.12.2021 у дані справі та прийняти нове рішення про задоволення позову.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 30.06.2022 касаційну скаргу заступника керівника Рівненської обласної прокуратури задоволено частково. Рішення Господарського суду Волинської області від 23.09.2021 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 07.12.2021 у справі №903/466/21 скасовано. Справу №903/466/21 передано на новий розгляд до Господарського суду Волинської області.

Верховний Суд у вказаній постанові погодився з твердженням скаржника про неврахування судами під час ухвалення оскаржуваних рішення та постанови висновків щодо застосування норм статей 632, 651 ЦК України, статей 288, 289 ПК України, статті 30 Закону України "Про оренду землі", статей 20, 23 Закону України "Про оцінку земель" у подібних правовідносинах, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.11.2021 у справі № 635/4233/19 та в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23.03.2021 у справі № 923/258/20.

Враховуючи вищевикладене Верховний Суд у вказаній постанові зазначив, що суди попередніх інстанцій ухилилися від перевірки тих істотних обставин, на існуванні яких наполягає прокурор в аспекті вичерпного врегулювання нормами статей 632, 651 ЦК України, статей 288, 289 ПК України, статті 30 Закону України "Про оренду землі", статей 20, 23 Закону України "Про оцінку земель" спірних правовідносин, що виникли між сторонами у зв`язку з необхідністю внесення змін до договору оренди землі в частині нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Разом з тим, Верховний Суд відзначив, що на порушення положень статей 86, 236, 269, 282 ГПК України місцевий та апеляційний господарські суди не надали належної оцінки змісту пункту 2 додаткової угоди від 20.03.2015 № 2 до договору оренди від 18.03.2008 в частині вірогідного визначення сторонами пільгового розміру нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки (930 678,28 грн.) на період будівництва (до здачі в експлуатацію готового об`єкта) та, як наслідок, достовірно не з`ясували тих істотних обставин чи на теперішній час завершено відповідне будівництво, від чого також може безпосередньо залежати застосування запропонованого прокурором в позовній заяві значно вищого розміру нормативної грошової оцінки (3 227 285,60 грн.).

Наведене в сукупності свідчить про неповне з`ясування судами фактичних обставин справи, що в свою чергу свідчить про необхідність скасування оскаржуваних судових рішень та передачі справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

11 жовтня 2022 року Господарським судом Волинської області ухвалено рішення у справі №903/466/21, яким позов виконувача обов`язків заступника керівника Луцької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Луцької міської ради до Приватного підприємства Пресс-Інформ про внесення змін до договору оренди земельної ділянки задоволено частково. Ухвалено внести зміни до пункту 5 договору оренди землі від 18.03.2008, укладеного між Луцькою міською радою і Приватним підприємством Пресс-Інформ, зареєстрованого у Державному реєстрі земель 16.04.2008, з викладенням його у такій редакції: нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на 20.07.2022 становить 1797704 грн. 16коп; стягнуто з Приватного підприємства Пресс-Інформ (43005, Волинська обл., м.Луцьк, вул.Карпенка-Карого, 2А, ) на користь Волинської обласної прокуратури (43025, Волинська область, м. Луцьк, вул. Винниченка, 15, ) 2270 грн. витрат по сплаті судового збору.

02 листопада 2022 року від Заступника керівника Луцької окружної прокуратури на адресу суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій останній зазначає, що рішенням Господарського суду Волинської області від 11.10.2022 не вирішено питання про повернення судових витрат, понесених Волинською обласною прокуратурою при поданні апеляційної скарги в сумі 3405 гривень та касаційної скарги в сумі 4540 гривень. Просить ухвалити додаткове рішення, яким вирішити питання щодо стягнення судового збору за подання Волинською обласною прокуратурою апеляційної та касаційної скарг у справі №903/466/21 у розмірі 3405 та 4540 гривень (а.с. 148-149 т.2).

Відповідно до ст. 244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 02.11.2022 заяву про ухвалення додаткового рішення прийнято до розгляду, судове засідання призначено 11.11.2022, явку учасників справи у судове засідання визнано на їх розсуд (а.с. 150 т.2)

Як вбачається з оскаржуваного додаткового рішення, в судовому засіданні 11.11.2022 прокурор уточнив, що за подання касаційної скарги судовий збір було сплачено Рівненською обласною прокуратурою.

Представник відповідача заперечив щодо повного задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення, просив розподілити судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У п.45 постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 30.06.2022 у даній справі зазначено: «З огляду на те, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, а справа передачі на новий розгляд, то з урахуванням статті 129 ГПК України розподіл судових витрат у справі, у тому числі витрат на оплату послуг адвоката та судового збору за подання апеляційної та касаційної скарги, має здійснити господарський суд, який прийматиме рішення по суті спору, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат».

Згідно з частиною 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За частиною 1 статті 129 ГПК України судовий збір покладається:

1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозиції іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін;

2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до підпунктів 4, 5 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду, зокрема, апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору складає 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні заяви, а за подання касаційної скарги на рішення суду 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

З матеріалів справи вбачається, що Волинською обласною прокуратурою за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Волинської області від 23.09.2021 у даній справі сплачено судовий збір в розмірі 3405,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №2388 від 21.10.2021 року (а.с. 132 т.1).

Поряд з цим, за подання касаційної скарги на рішення Господарського суду Волинської області від 23.09.2021 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 07.12.2021 у дані справі, Рівненською обласною прокуратурою сплачено судовий збір в розмірі 4540,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №7 від 13.01.2022 року (а.с.21 т.2).

Частиною 14 статті 129 ГПК України передбачено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

В той же час, ГПК України не передбачено обов`язку суду касаційної інстанції здійснювати розподіл судових витрат у випадку передачі справи на новий судовий розгляд.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що у разі, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Разом із тим, у випадку, якщо судом касаційної інстанції скасовано судові рішення з передачею справи на розгляд до суду першої/апеляційної інстанції, то розподіл суми судових витрат здійснюється тим судом, який ухвалює остаточне рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 травня 2020 року в справі № 530/1731/16-ц (провадження №61-39028св18).

Тобто розподіл судового збору у справі, в тому числі сплаченого за подання апеляційної та/або касаційної скарги, здійснює той суд, який ухвалює остаточне рішення за результатами нового розгляду справи.

Такої правової позиції притримується і Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду в постанові від 24.11.2021 у справі №906/1316/19.

За загальним правилом, при розподілі судових витрат у резолютивній частині судового рішення за результатами розгляду та вирішення справи встановлюється обов`язок сторони, не на користь якої ухвалено таке судове рішення, відшкодувати (компенсувати) іншій стороні понесені судові витрати із вказівкою на чіткий розмір відповідних судових витрат.

Відповідно до ч. 9 ст. 129 ГПК України якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Отже, враховуючи, що спір у даній справі виник внаслідок неправомірних дій відповідача, зокрема сплати орендної плати без врахування належної нормативної грошової оцінки земельної ділянки, судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної та касаційної скарги повністю покладаються на відповідача і не підлягають пропорційному зменшенню.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення заяви заступника керівника Луцької окружної прокуратури частково та на підставі ч.9 ст.129 ГПК України стягнути з ПП Пресс-Інформ на користь Волинської обласної прокуратури 3405 грн. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги. В частині стягнення з ПП Пресс-Інформ на користь Волинської обласної прокуратури 4540 грн. витрат по сплаті судового збору за подання касаційної скарги слід відмовити.

Крім того, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскільки судовий збір у розмірі 4540 грн. за подання касаційної скарги було сплачено Рівненською обласною прокуратурою, за наслідком розгляду якої справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції, а тому наявні правові підстави для ухвалення додаткового рішення про стягнення з ПП Пресс-Інформ на користь Рівненської обласної прокуратури 4540 грн. витрат по сплаті судового збору за подання касаційної скарги.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що додаткове рішення Господарського суду Волинської області від 11.11.22р. у справі №903/466/21 відповідає чинному процесуальному законодавству, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційні скарги Приватного підприємства "Пресс-Інформ" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Волинської області від 11.10.22 р. та додаткове рішення Господарського суду Волинської області від 11.11.22 р. у справі №903/466/21 без змін.

2. Поновити дію рішення Господарського суду Волинської області від 11.10.22 р. у справі №903/466/21.

3. Справу №903/466/21 повернути Господарському суду Волинської області.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з моменту складення повного тексту в порядку, передбаченому главою 2 розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений "22" грудня 2022 р.

Головуючий суддя Гудак А.В.

Суддя Олексюк Г.Є.

Суддя Бучинська Г.Б.