ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" грудня 2022 р. м. Ужгород Справа № 907/788/22

Суддя Господарського суду Закарпатської області Лучко Р.М., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Динамо Інвест, м. Львів

до відповідача Приватного підприємства Карпати 2000, м. Мукачеве Закарпатської області

про стягнення 982 886,32 грн

секретар судового засідання Піпар А.Ю.

учасники справи не викликались

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Динамо Інвест звернулося до Господарського суду Закарпатської області з позовною заявою до Приватного підприємства Карпати 2000 про стягнення 601 062,00 грн заборгованості за виконані роботи, посилаючись на неналежне виконання Відповідачем умов договору субпідряду № 03/11 від 12.11.2020 щодо оплати вартості виконаних робіт, на які позивачем нараховано 204 542,22 грн пені, 21 786,44 грн 3% річних та 155 495,66 грн інфляційних втрат.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №907/788/22 визначено головуючого суддю Лучка Р.М., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.10.2022.

Ухвалою суду від 01 листопада 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розглянути спір в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи та встановлено строки для подання заяв по суті спору.

Відповідач не скористався наданим йому правом заперечити проти позовних вимог та надати суду відзив на позов, хоча про розгляд справи був повідомлений належним чином у встановленому законом порядку. Ухвала суду про відкриття провадження у справі, яка була надіслана на офіційну юридичну адресу Відповідача вручена Приватному підприємству Карпати 2000 07.11.2022, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за трек-номером 351 та вбачається з відомостей з вебсайту Укрпошти щодо відстеження рекомендованого відправлення за трек-номером 351.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідач мав час та можливість надати свої заперечення з приводу предмета спору, та докази, які мають значення для розгляду справи по суті.

Учасник справи розпоряджається своїми правами на власний розсуд (ч. 2 ст. 14 ГПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Відтак, відповідно до положень ч. ч. 8, 9 ст. 165, ч. 1 ст. 251 ГПК України у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

ПОЗИЦІЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Правова позиція позивача.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань з своєчасно оплати вартості виконаних позивачем робіт за Договором субпідряду №03/11 від 12.11.2020 року, у зв`язку з чим станом на 17.10.2022 в нього виникла заборгованість в розмірі 601 062,00 грн, на яку позивачем нараховано за період з 03.08.2021 по 17.10.2022 пеню в розмірі 204 542,22 грн, 21 786,44 грн 3% річних та 155 495,66 грн інфляційних втрат.

Заперечення (відзив) відповідача.

Відзив на позов відповідачем не подано.

ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ СПРАВИ.

12 листопада 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Динамо Інвест», як Субпідрядником та Приватним підприємством "Карпати 2000", як Підрядником укладено Договір субпідряду № 03/11 (надалі Договір) за умовами п. 1.1. якого Підрядник зобов`язується на свій ризик, власними і залученими силами та засобами виконати роботи по влаштуванню штучного покриття спортивного майданчика, а Замовник зобов`язується прийняти ці роботи та матеріали і оплатити їх.

Відповідно до п. 5.1. Договору предметом підряду (результатом виконаних робіт за даним Договором) є роботи по улаштуванню покриття штучної трави на спортивному майданчику, адреса знаходження об`єкту: м. Мукачево, вул. Духновича, 93.

Вартість робіт за Договором сторонами визначено в його п. 2.1., згідно з яким загальна вартість Договору становить 601 062,00 грн (з ПДВ).

Строки виконання робіт відповідно до п.п. 4.1.1., 4.1.2. Договору сторонами визначено з 01.12.2020 року по 31.08.2021 року.

Здавання-приймання виконаних робіт оформляється актом приймання виконаних робіт (п. 7.1. Договору).

Відповідно до Специфікації №01 від 12.11.2020 до Договору сторонами погоджено найменування, одиниці виміру товару та послуг, кількість та ціну матеріалів, а також вартість робіт з улаштування поліуретанового покриття штучної трави на спортивному майданчику, адреса знаходження об`єкту: м. Мукачево, вул. Духновича, 93, на загальну суму 601 062,00 грн (з ПДВ).

Порядок розрахунків за Договором сторонами визначено в його розділі 3 згідно з умовами якого Замовник здійснює розрахунок за виконання робіт шляхом банківського переказу коштів на поточний рахунок Підрядника (п. 3.1. Договору).

Згідно з положеннями п. 3.2. Договору після його підписання на протязі п`ятнадцяти днів Замовник перераховує на поточний рахунок Підрядника платіж у розмірі 30 % загальної суми Договору.

Відповідно до положень п. 8.1. Договору він набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до його повного виконання, а саме: до 31.12.2021 року.

Матеріали справи свідчать, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Динамо Інвест» на виконання умов Договору надано Приватному підприємству «Карпати 2000» матеріали для улаштування поліуретанового покриття штучної трави на спортивному майданчику, адреса знаходження об`єкту: м. Мукачево, вул. Духновича, 93 та відповідно до умов Договору виконано самі роботи з улаштування такого покриття на загальну суму 601 062,00 грн.

Означене підтверджується підписаними сторонами видатковою накладною №4 від 02.08.2021, Актом надання послуг №5 від 02.08.2021 та не заперечено відповідачем у справі.

Таким чином, на виконання умов Договору Субпідрядником надано матеріали та виконано роботи на загальну суму 601 062,00 грн.

У свою чергу, за твердженням позивача, Приватним підприємством «Карпати 2000» договірні зобов`язання виконано не належним чином та не проведено розрахунку за матеріал та виконані підрядні роботи, у зв`язку з чим заборгованість відповідача за Договором субпідряду № 03/11 від 12.11.2020 становить 601 062,00 грн.

02 травня 2022 року позивачем направлено відповідачу претензію № 2-02/05-22 від 02.05.2022 (отримана ПП «Карпати 2000» 05.05.2022) про сплату заборгованості за фактично виконані та прийняті роботи і матеріал за Договором у розмірі 601 062,00 грн, яка залишена ПП «Карпати 2000» без відповіді та задоволення. Факт направлення претензії підтверджується описом вкладення в цінний лист, фіскальним чеком від 02.05.2022 та накладною АТ «Укрпошта» № 425.

Невиконання відповідачем умов Договору субпідряду № 03/11 від 12.11.2020 в частині проведення оплати за виконані підрядні роботи та матеріал слугували підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.

ПРАВОВЕ ОБГРУНТУВАННЯ І ОЦІНКА СУДУ

За положеннями ч. 1 ст.173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Аналогічні за змістом норми містяться і в ст.ст.509,526 Цивільного кодексу України.

До вимог господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з врахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За своїм змістом та правовою природою укладений між сторонами правочин є договором підряду.

У відповідності до ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Підрядник зобов`язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 839 ЦК України).

Частиною 1 ст. 837 ЦК України передбачено, що підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник.

В даному випадку судом встановлено, що укладений між сторонами Договір субпідряду № 03/11 від 12.11.2020 є укладений, недійсним судом не визнавався, у встановленому Законом порядку сторонами змінений чи розірваний не був (окрім внесення змін щодо збільшення договірної вартості підрядних робіт), а відтак підлягає до виконання сторонами на визначених ним умовах.

Частиною 1 ст. 853 ЦК України встановлений обов`язок замовника прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акту про це вказується в акті і він підписується другою стороною (ч. 4 ст. 882 ЦК України).

Як встановлено судом, факт надання матеріалів та виконання позивачем робіт за Договором субпідряду № 03/11 від 12.11.2020 на загальну суму 601 062,00 грн підтверджується обопільно підписаними та скріпленим печатками сторін видатковою накладною №4 від 02.08.2021, Актом надання послуг №5 від 02.08.2021.

При цьому, судом встановлено, що відповідач у порушення умов договору та норм чинного законодавства належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання з оплати виконаних робіт, у зв`язку з чим в останнього виникла заборгованість перед позивачем станом на 17.10.2022 року в розмірі 601 062,00 грн, що не спростовано відповідачем належними засобами доказування, навпаки, заборгованість у вказаному розмірі визнано ПП «Карпати 2000» шляхом підписання Акту звіряння взаємних розрахунків за період з 01.01.2019 по 10.10.2021.

Частиною 1 статті 530 ЦК України обумовлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін ).

Згідно з ст. 854 ЦК України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

Приписи ч. 7 ст. 193 ГК України та ст. 525 ЦК України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст. 629 ЦК України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У відповідності до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Матеріалами справи встановлено, що відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим на час розгляду справи в суді за ним рахується заборгованість в розмірі 601 062,00 грн, яка відповідачем не спростована, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення як заявлені обґрунтовано та правомірно.

Щодо вимог про стягнення пені.

Пунктом 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (ч. 1 ст. 230 ГК України).

Згідно з ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Підпунктом п. 9.4. Договору сторони погодили, що у випадку порушення строку розрахунку за виконані та прийняті роботи, Замовник зобов`язаний сплатити Постачальнику пеню в розмірі 0,1 % вартості робіт відповідно до Розділу 2 цього Договору, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, за кожний календарний день прострочення виконання зобов`язання, до повного виконання умов цього Договору.

Як вбачається з наведеного позивачем в позовній заяві розрахунку, пеня в розмірі 204 542,22 грн нарахована ТОВ «Динамо Інвест» за період з 03.08.2021 по 17.10.2022, виходячи з суми заборгованості за Договором (601 062,00 грн) в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення.

При цьому, відповідно до ч. 6. ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

З урахуванням наведеного, суд вважає правомірним нарахування відповідачу пені за період з 03.08.2021 по 02.02.2022, а відтак, здійснивши власний розрахунок пені за вказаний період, виходячи з суми заборгованості за Договором в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення, правомірним є нарахування відповідачу пені в сумі 52 218,29 грн, а відтак позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення.

В частині вимог про стягнення з відповідача 152 323,93 грн пені суд відмовляє, позаяк пеня в цій частині позивачем нарахована з порушенням визначеного в ч. 6 ст. 232 ГК України строку нарахування.

Щодо 3 % річних та втрат від інфляції.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно поданого позивачем розрахунку, за неналежне виконання відповідачем Договором субпідряду №03/11 від 12.11.2020 року, позивачем нараховано за період з 03.08.2021 по 17.10.2022 3% річних в розмірі 21 786,44 грн та 155 495,66 грн інфляційних нарахувань.

Здійснивши перевірку заявлених до стягнення 3% річних та інфляційних нарахувань за вказаний період суд встановив, що такі позивачем розраховано вірно, тому вимоги про стягнення 21 786,44 грн 3% річних та 155 495,66 грн інфляційних втрат підлягають до задоволення судом.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Положеннями статей 13-14 ГПК України унормовано, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В той же час, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до статті 73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Сторонами у справі не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження наявності інших обставин ніж ті, що досліджені судом, а відтак, зважаючи на зазначене вище, позовні вимоги як обґрунтовано заявлені, підтверджені належними та допустимими доказами підлягають до часткового задоволення.

Розподіл судових витрат.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору на підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Також, суд вважає за необхідне роз`яснити учасникам справи, що відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України).

Відповідно до ч. 5 ст. 240 ГПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 2, 13, 73, 74, 129, 221, 236, 238, 240, 248, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного підприємства «Карпати 2000» (89600, м. Мукачеве (П) Закарпатської області, вул. Крилова, 15А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Динамо Інвест» (79026, м. Львів, вул. Янева, 10, ) 601 062,00 грн (шістсот одну тисячу шістдесят дві гривні 00 копійок) заборгованості, 52 218,29 грн (п`ятдесят дві тисячі двісті вісімнадцять гривень 29 копійок) пені, 21 786,44 грн (двадцять одну тисячу сімсот вісімдесят шість гривень 44 копійки) 3% річних, 155 495,66 грн (сто п`ятдесят п`ять тисяч чотириста дев`яносто п`ять гривень 66 копійок) інфляційних втрат та 12 458,44 грн (дванадцять тисяч чотириста п`ятдесят вісім гривень 44 копійки) в повернення сплаченого судового збору.

3. В решті позову - відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

На підставі ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення Господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду згідно ст. 256 Господарського процесуального кодексу України подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без участі (неявки) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Рішення може бути оскаржене до Західного апеляційного Господарського суду.

Повне судове рішення складено та підписано 19 грудня 2022 року.

Суддя Лучко Р.М.