ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" грудня 2022 р. Справа№ 760/34734/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Євсікова О.О.

суддів: Попікової О.В.

Корсака В.А.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи

апеляційну скаргу

ОСОБА_1

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.09.2022 (повний текст складено 27.09.2022)

у справі № 760/34734/19 (суддя Привалов А.І.)

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства енергетики України

про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

в с т а н о в и в :

Короткий зміст і підстави позовних вимог.

У грудні 2019 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) звернувся до Солом`янського районного суду міста Києва з позовною заявою, у якій просить:

- визнати незаконним та скасувати наказ Міністерства енергетики та захисту довкілля України від 03.12.2019 №884-О «Про припинення повноважень та звільнення ОСОБА_1 »;

- поновити ОСОБА_1 на роботі на посаді президента Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» з 04.12.2019 та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Позивач вважає, що відповідача не було наділено повноваженнями щодо його звільнення ні за законом, ні за статутом.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.09.2022 позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною.

Господарський суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_1 недоліки позовної заяви, визначені ухвалою суду від 23.08.2022, станом на 27.09.2022 не усунув, у зв`язку з чим згідно з ч. 4 ст. 174 ГПК України заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погодившись з ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.09.2022, ОСОБА_1 звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить оскаржувану ухвалу скасувати, справу направити для продовження розгляду до Господарського суду міста Києва.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 вказує, що вважає оскаржувану ухвалу безпідставною, винесеною з порушенням положень процесуального права та такою, що порушує його (позивача) право на доступ до правосуддя.

Скаржник не погоджується з висновком суду про те, що день проставлення у поштовому повідомленні відмітки «за зазначеною адресою не проживає» вважається днем вручення відповідачу ухвали суду про залишення позову без руху в силу положень п. 5 ч. б ст. 242 ГПК кодексу України; зазначає, що суд не виконав вимоги ч. 5 ст. 242 ГПК України, що призвело до винесення незаконної ухвали.

На думку апелянта, відповідно до ч. 5 ст. 242 ГПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня. Скаржник зазначає, що його електронна адреса вказана в позовній заяві та була відома суду. Однак суд ухвалу від 23.08.2022 не направив на електронну адресу ні позивачу, ні його представнику, чим порушив ч. 5 ст. 242 ГПК України щодо вручення судового рішення. Також скаржник відзначає, що жодного повідомлення про поштову кореспонденцію з Господарського суду міста Києва не отримував.

Щодо ухвали Господарського суду міста Києва від 23.08.2022, якою було залишено позовну заяву позивача без руху, ОСОБА_1 вказує, що Господарський суд міста Києва при розгляді питання про відкриття провадження у справі допустив надмірний формалізм, що є недопустимим та порушує п.1 ст.6 Конвенції щодо права заявника на доступ до суду.

Скаржник зазначає, що на момент пред`явлення даного позову і подальшого розгляду встановити точну ціну позову неможливо, оскільки середній заробіток за час вимушеного прогулу стягується з дня незаконного звільнення по дату ухвалення судового рішення; в позовній заяві вимоги заявлені до Міністерства енергетики України, дана юридична особа визначена позивачем як єдиний відповідач, тому відповідна вимога щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу заявлена до нього. Оскільки позовна заява подавалась в порядку цивільного судочинства, обов`язок направлення позовної заяви іншим учасникам виконав Солом`янський районний суд м. Києва на підставі ч. 2 ст. 190 ЦПК України; посилаючись на ухвали Верховного Суду від 18.02.2022 у справі №201/10946/16-ц, від 21.05.2018 у справі №761/34063/15-ц, які містять висновок про те, що заявники звільнені від сплати судового збору в частині вимог щодо визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, вважає, що застосування судами одного й того ж положення Закону України «Про судовий збір» по різному порушує його (позивача) право на правову визначеність щодо застосування даної норми права.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.10.2022 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Євсіков О.О., судді Попікова О.В., Корсак В.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.10.2022 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №760/34734/19 та відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, які визначені главою 1 розділу IV ГПК України, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.09.2022 до надходження матеріалів справи №760/34734/19.

31.10.2022 матеріали справи №760/34734/19 надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.11.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.09.2022 у справі №760/34734/19. Розгляд апеляційної скарги ухвалено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання). Запропоновано учасникам справи надати відзив на апеляційну скаргу протягом п`яти днів з дня вручення копії даної ухвали. Роз`яснено апелянту право подати до суду відповідь на відзив протягом п`яти днів з дня вручення йому відзиву на апеляційну скаргу.

Позиції учасників справи.

24.11.2022 від Міністерства енергетики України надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому відповідач вважає апеляційну скаргу безпідставною та просить залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.

На думку відповідача, те, що 12.09.2022 конверт з ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.08.2022 у справі №760/34734/19 був повернутий до суду відділенням поштового зв`язку з відміткою «за зазначеною адресою не проживає», свідчить про своєчасне надсилання місцевим господарським судом оскаржуваної ухвали на адресу скаржника, зазначену у позовній заяві. Посилаючись на ч. 7 ст. 120 ГПК України, відповідач вказує, що ухвала Господарського суду міста Києва від 23.08.2022 вважається врученою позивачу на підставі п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України, оскільки у позовній заяві позивач не зазначає іншої адреси, окрім як: АДРЕСА_1 , на яку було здійснено відправлення вказаної ухвали.

Щодо доводів скаржника про обов`язок суду направити ухвалу від 23.08.2022 на електронну адресу позивача відповідач вказує, що суд відправляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їхні офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). З позовної заяви не вбачається, що електронні адреси ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2 є офіційними електронними адресами позивача чи представника та зареєстровані у передбаченому законом порядку у системі «Електронний суд». Отже, у Господарського суду міста Києва були відсутні підстави для направлення ухвали від 23.08.2022 у справі №760/34734/19 на електроні адреси, вказані у позовній заяві, оскільки вони не зазначені як офіційні електронні адреси у розумінні чинного законодавства.

Відповідач також зауважує, що позивач та його представник не були позбавлені права та можливості ознайомитись з ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.08.2022 в Єдиному державному реєстрі судових рішень, яка була оприлюднена 25.08.2022.

Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Згідно зі ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею (ч. 1 ст. 271 ГПК України).

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції, перевірені та додатково встановлені апеляційним господарським судом.

Наказом Міністерства енергетики та захисту довкілля від 03.12.2019 №884-0 відповідно до Закону України «Про управління об`єктами державної власності», розпорядження КМ України від 27.11.2019 №1122-р «Про припинення повноважень президента ДП «НАЕК «Енергоатом» ОСОБА_1 » припинено повноваження президента ДП «НАЕК «Енергоатом» та звільнено його з займаної посади відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України.

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Солом`янського районного суду міста Києва з позовною заявою, у якій просить:

- визнати незаконним та скасувати наказ Міністерства енергетики та захисту довкілля від 03.12.2019 №884-О «Про припинення повноважень та звільнення ОСОБА_1 »;

- поновити ОСОБА_1 на роботі на посаді президента Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» з 04.12.2019 та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 10.08.2020 здійснено заміну відповідача - Міністерство енергетики та захисту довкілля України - на його правонаступника Міністерство енергетики України.

Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 13.09.2021 у справі №760/34734/19 у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 01.07.2022 рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 13.09.2021 у справі №760/34734/19 скасовано, провадження у справі №760/34734/19 закрито.

Закриваючи провадження у справі на підставі ч. 1 ст. 256 ЦПК України, апеляційний суд виходив з того, що до юрисдикції господарського суду належать спори, в яких позивач, повноваження якого як керівника юридичної особи (її виконавчого органу) припинені за ч. 3 ст. 99 ЦК України, п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України, оскаржує законність дій органу управління юридичної особи (загальних зборів, наглядової ради) з такого припинення повноважень (звільнення). До 28.03.2014, коли відповідно до пп. 1 п. 3 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення правового регулювання діяльності юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 10.10.2013» набрала чинності нова редакція п. 4 ч. 1 ст. 12 ГПК України, юрисдикція господарського суду поширювалася на вище вказані спори за участю господарських товариств, а з 28.03.2014 - за участю будь-яких юридичних осіб.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 15.07.2022 справу №760/34734/19 направлено до Господарського суду міста Києва як до суду першої інстанції, до юрисдикції якого віднесено розгляд даної справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.08.2022 у справі №760/34734/19 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та встановлено строк на усунення недоліків позовної заяви 10 (десять) днів з дня вручення ухвали. Встановлено ОСОБА_1 усунути недоліки позовної заяви шляхом подання суду:

- доказів сплати судового збору у розмірі 1921,00 грн за реквізитами Господарського суду міста Києва;

- обґрунтованого розрахунку середнього заробітку, який позивач просить стягнути;

- заяви в порядку ст. 46 ГПК України із визначенням юридичної особи, з якої підлягає стягненню заробітна плата за період вимушеного прогулу.

Цією ж ухвалою роз`яснено позивачу, що в разі неусунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою (ч. 4 ст. 174 ГПК України).

Залишаючи позовну заяву ОСОБА_1 без руху, господарський суд першої інстанції встановив, що подана позовна заява не відповідає вимогам ст. ст. 162, 164 ГПК України.

Зокрема, в порушення п. 3 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява не містить визначення ціни позову в частині майнової вимоги та розрахунок середнього заробітку, який позивач просить стягнути з відповідача.

Також у позовній заяві не визначено юридичну особу, з якої підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Крім того, суд вказав, що предметом спору є дві вимоги немайнового характеру (визнати незаконним та скасувати наказ Міністерства енергетики та захисту довкілля від 03.12.2019 №884-О «Про припинення повноважень та звільнення ОСОБА_1 »; поновити його на роботі на посаді президента ДП «НАЕК «Енергоатом» з 04.12.2019) та одна вимога майнового характеру (стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу).

Оскільки згідно з п. 5 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору в частині вимог щодо поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за період вимушеного прогулу, при подачі позовної заяви до господарського суду він мав сплатити судовий збір у загальному розмірі 1921,00 грн за вимогу немайнового характеру - визнання незаконним та скасування наказу Міністерства енергетики та захисту довкілля України від 03.12.2019 №884-О «Про припинення повноважень та звільнення ОСОБА_1 », що є вимогою, яка випливає з корпоративних відносин.

Враховуючи відсутність у матеріалах справи доказів сплати судового збору, суд вказав, що недоплата судового збору становить 1921,00 грн.

Ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.08.2022 було надіслано позивачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення на поштову адресу, зазначену в позовній заяві: АДРЕСА_2 .

12.09.2022 конверт з ухвалою суду від 23.08.2022 був повернутий до суду відділенням поштового зв`язку з відміткою «за зазначеною адресою не проживає».

Станом на 27.09.2022 ОСОБА_1 недоліки позовної заяви, визначені ухвалою від 23.08.2022, не усунув.

Джерела права та мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. У разі надходження до суду справи, що підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства, після закриття провадження Верховним Судом чи судом апеляційної інстанції в порядку цивільного чи адміністративного судочинства, суд перевіряє наявність підстав для залишення позовної заяви без руху відповідно до вимог господарського процесуального закону, чинного на дату подання позовної заяви.

Дослідивши матеріали позовної заяви, Господарський суд міста Києва встановив, що подана позовна заява ОСОБА_1 не відповідає вимогам ст. ст. 162, 164, ГПК України та за цих підстав ухвалою від 23.08.2022 позовну заяву залишив без руху та встановив строк на усунення недоліків позовної заяви 10 (десять) днів з дня вручення ухвали.

Ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.08.2022 було надіслано позивачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення на поштову адресу, зазначену в позовній заяві: АДРЕСА_2 .

12.09.2022 конверт з ухвалою суду від 23.08.2022 був повернутий до суду відділенням поштового зв`язку.

Довідка ф. 20 «Причина повернення (досилання)» містить відмітку «V» у графі «за зазначеною адресою не проживає» та відмітку «V» у графі «за закінченням терміну зберігання», яка закреслена.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Тобто положеннями ст. 174 ГПК України законодавець передбачив механізм залишення позовної заяви без руху для забезпечення заявнику можливості у встановлений судом строк усунути недоліки позовної заяви, що забезпечить можливість вважати її такою, що подана у день її первинного подання та прийняття її судом до розгляду.

За змістом ч. 4 ст. 174 ГПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Як зазначалось вище, ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.08.2022 у справі №760/34734/19 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та встановлено строк на усунення недоліків позовної заяви 10 (десять) днів з дня вручення ухвали. Встановлено ОСОБА_1 усунути недоліки позовної заяви шляхом подання суду: доказів сплати судового збору у розмірі 1921,00 грн за реквізитами Господарського суду міста Києва; обґрунтованого розрахунку середнього заробітку, який позивач просить стягнути; заяви в порядку ст. 46 ГПК України із визначенням юридичної особи, з якої підлягає стягненню заробітна плата за період вимушеного прогулу. Роз`яснено позивачу, що в разі неусунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою (ч. 4 ст. 174 ГПК України).

Порядок вручення судових рішень визначено у ст. 242 ГПК України, за змістом ч. ч. 5, 10 та 11 якої учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня. Судові рішення відповідно до цієї статті вручаються шляхом надсилання (видачі) відповідній особі копії (тексту) повного або скороченого судового рішення, що містить інформацію про веб-адресу такого рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень. У випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Днем вручення судового рішення є: день вручення судового рішення під розписку; день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси (ч. 6 ст. 242 ГПК України).

Таким чином, маючи діяти відповідно до наведених норм, суд першої інстанції був зобов`язаний в силу закону вручати і надсилати судові рішення, в даному випадку ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у паперовій формі рекомендованим листом (наведене відповідає висновкам, викладеним у постановах Верховного Суду, від 28.01.2021 у справі №260/1888/20, від 19.02.2021 у справі №909/541/19, від 31.03.2021 у справі №240/13092/20, від 09.04.2021 у справі №500/90/19, від 14.04.2021 у справі №205/1129/19, від 19.05.2021 у справі №910/16033/20).

Порядок надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів послуг поштового зв`язку та регулювання відносин між ними визначають Правила надання послуг поштового зв`язку, затверджені постановою Кабінету Міністрів України №270 від 05.03.2009 (далі - Правила), згідно з п. 2 загальної частини яких повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу - це повідомлення, яким оператор поштового зв`язку доводить до відома відправника чи уповноваженої ним особи інформацію про дату вручення реєстрованого поштового відправлення, виплати коштів за поштовим переказом та прізвище одержувача.

Тобто, повідомлення про вручення поштового відправлення є документом, який оформлюється з метою отримання відправником відомостей щодо факту вручення поштового відправлення, дати такого вручення та щодо особи, яка отримала це поштове відправлення від імені адресата.

Апеляційний господарський суд відзначає, що на адресній стороні конверта, в якому на адресу ОСОБА_1 направлено ухвалу про залишення позовної заяви без руху, міститься відтиск штампа «Судова повістка».

Інструкція з діловодства в місцевих та апеляційних судах України у п. 11 розділу III «Передавання процесуальних документів (судових справ) для розгляду. Проходження процесуальних документів у суді» вказує, що позивачу / заявнику / скаржнику або представнику позивача / заявника / скаржника після постановлення ухвали про залишення позовної заяви / заяви / скарги / клопотання без руху надсилається копія ухвали рекомендованим поштовим відправленням із повідомленням про вручення або видається цій особі під розписку.

Пунктами 1, 2 розділу VI «Судові виклики і повідомлення» Інструкції визначено, що за розпорядженням головуючого судді секретар судового засідання повідомляє про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії шляхом надсилання судових викликів, повідомлень та повісток. Виклики і повідомлення у господарських справах здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому ГПК України для вручення судових рішень.

На поштових відправленнях, які містять судові виклики і повідомлення про дату, час та місце судового засідання чи вчинення процесуальної дії обов`язково проставляється відповідна відмітка з позначкою або зі штампом суду "Судова повістка" (п. 14 розділу XIV. «Опрацювання та надсилання вихідних документів» Інструкції).

Згідно з абз. 3 п. 17 Правил рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка" приймаються для пересилання лише з рекомендованим повідомленням про їх вручення.

Рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка", адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата (будь-кого із повнолітніх членів його сім`ї) за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку інформує адресата за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка". Якщо протягом трьох робочих днів після інформування адресат не з`явився за одержанням рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка", працівник поштового зв`язку робить позначку "адресат відсутній за вказаною адресою", яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду (п. 99-1 Правил).

У разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" або "Адміністративна послуга" рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою у порядку, визначеному у п п. 99, 99-1, 99-2, 99-3, 106 та 114 цих Правил, із зазначенням причини невручення (абз. 3 п. 116 Правил).

Отже, Правила встановлюють окремі строки та процедури вручення як для рекомендованих листів, так і для рекомендованих поштових відправлень з позначкою "Судова повістка". Так, з Правил вбачається встановлення скорочених строків зберігання повідомлення з відміткою «Судова повістка» в установі поштового зв`язку та, відповідно, можливості отримання такого повідомлення адресатом.

Надсилаючи ухвалу суду з позначкою "Судова повістка", місцевий господарський суд не врахував того, що фактично ОСОБА_1 надсилається ухвала про залишення первісної позовної заяви без руху (судове рішення), а не судова повістка, у зв`язку з чим таке поштове відправлення мало зберігатися у відділенні зв`язку з моменту інформування адресата протягом одного місяця, а не трьох днів.

Отже, строк, протягом якого було повернуто направлене ОСОБА_1 поштове відправлення з ухвалою про залишення первісної позовної заяви без руху (направлено 30.08.2022, довідка ф. 20 складена 05.09.2022, повернуто до суду 12.09.2022), не відповідає критерію розумності щодо отримання такого поштового відправлення позивачем (аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16.04.2020 у справі №911/840/19, від 12.08.2019 у справі №1340/5463/18 та у постанові від 30.01.2020 у справі №910/4902/19).

Враховуючи, що ОСОБА_1 мав право усунути недоліки протягом десяти днів з дня вручення ухвали апеляційного суду про залишення апеляційної скарги без руху, яка не була отримана ним у зв`язку з її повернення поштовою організацією у п`ятиденний строк (за вказаних вище підстав), місцевий господарський суд дійшов передчасного висновку про те, що недоліки позовної заяви позивачем станом на 27.09.2022 не усунуто.

Апеляційний господарський суд відзначає, що право учасників судового розгляду бути проінформованими про перебіг судового процесу та прийняті процесуальні рішення розглядаються як складові права на доступ до правосуддя.

Зокрема, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі "Созонов та інші проти України" наголосив, що на національні суди покладено обов`язок з`ясувати, чи були судові повістки або інші документи завчасно отримані сторонами та, за необхідності, зафіксувати таку інформацію у тексті рішення (рішення у справі "Ганкін та інші проти Росії", заява №2430/06 та інші, п. 36, від 31.05.2016). У разі невручення стороні належним чином судових документів, вона може бути позбавлена можливості захищати себе у провадженні (рішення у справі "Заводнік проти Словенії", заява №53723/13, п. 70, від 21.05.2015).

З огляду на викладене, апеляційний господарський суд вважає, що, постановляючи оскаржувану ухвалу, місцевий господарський суд дійшов передчасного висновку вважати позовну заяву ОСОБА_1 неподаною, оскільки, враховуючи усталені правові позиції Верховного Суду та норми ст. 242 ГПК України, відсутні підстави вважати, що ОСОБА_1 належним чином вручена ухвала про залишення позовної заяви без руху та забезпечено право на усунення її недоліків у строки, встановлені законодавством, з урахуванням критеріїв їх розумності та достатності.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Як зазначено у п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Суду у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010).

Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006).

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали (ст. 280 ГПК України).

Враховуючи встановлені у справі обставини та норми чинного законодавства, які підлягають застосуванню у спірних правовідносинах, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала має бути скасована з направленням матеріалів справи до місцевого господарського суду на стадії вирішення питання про залишення позовної заяви без руху / призначення позовної заяви до розгляду.

Судові витрати.

Оскільки у цьому випадку суд апеляційної інстанції не змінює та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється (ч. 14 ст. 129 ГПК України).

Керуючись ст. ст. 74, 129, 269, 271, 276, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.09.2022 у справі №760/34734/19 задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.09.2022 у справі №760/34734/19 скасувати.

3. Справу направити до господарського суду першої інстанції на стадії вирішення питання про залишення позовної заяви без руху / призначення позовної заяви для розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та в строк, передбачені ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

Головуючий суддя О.О. Євсіков

Судді О.В. Попікова

В.А. Корсак