ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________РІШЕННЯ
"21" грудня 2022 р.м. Одеса Справа № 916/1702/22
Господарський суд Одеської області у складі судді Демешина О. А., за участю секретаря судового засіданні Ващенко О. В. розглянувши матеріали справи № 916/1702/22:
про стягнення 411 194, 22 грн.
з підстав заборгованості за спожиту електроенергію
Представники сторін:
Від позивача: Сурикова І.А.
Від відповідача: не з`явився
СУТЬ СПОРУ: 25.07.2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Миколаївська електропостачальна компанія" (далі Позивач) звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Оазис Бисан" (далі Відповідач) про стягнення 482947,27 грн. - заборгованості за спожиту електричну енергію.
27.07.2022 року суд відкрив провадження по справі, ухвалив справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням сторін, призначив дату та час судового засіданні для розгляду справи по суті та встановив відповідачу строк на подання відзиву на позов із врахуванням вимог ст.165 ГПК України та ч.1 ст.251 ГПК України протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
Копії Ухвал по справі, що направлялись Відповідачу за адресою місцезнаходження юридичної особи повертались до суду неврученими з відміткою поштового відділення: „адресат відсутній за вказаною адресою. Тому, за приписами ч. 7 ст. 120 ГПК України Відповідач вважається повідомленим належним чином про розгляд справи Господарським судом Одеської області. Суд вжив додаткових заходів для повідомлення Відповідача про розгляд справи господарським судом через електронну скриньку. Крім того, 18.08.2022 року суд надав доступ представнику Позивача до матеріалів справи через систему "Електронний суд".
На підставі ч. 9 ст. 165 ГПК України у зв`язку із ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
04.11.2021 року між Позивачем (Постачальник) та Відповідачем (Споживач) було укладено Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №44/4803 від 04.11.2021 (Договір).
Відповідно до пункту 13.1. Договору цей Договір укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав Споживач (Відповідач), та набуває чинності з дати подання заяви-приєднання. Умови цього Договору починаються виконуватись з дати початку постачання електричної енергії, зазначеної Споживачем у заяві-приєднанні.
Початок постачання електричної енергії визначений у заяві-приєднанні з 10 листопада 2021 року.
Згідно з пунктом 8 Комерційної пропозиції, що є додатком до Договору Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг набирає чинності з дня оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальних послуг, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії, або підписання Споживачем заяви приєднання до умов договору і укладається на строк до 30 січня 2025р., а в частині розрахунків договір діє до повного їх завершення.
Пунктом 2.1 Договору передбачено, що за цим Договором Постачальник (Позивач) продає електричну енергію Споживачу (Відповідачу) для забезпечення потреб електроустановок Споживача (Відповідача), а Споживач (Відповідач) оплачує Постачальнику (Позивачу) вартість спожитої (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.
Згідно підпункту 1 пункту 7.2 Договору Постачальник (Позивач) зобов`язався забезпечувати належну якість надання послуг з постачання електричної енергії відповідно до вимог чинного законодавства та цього Договору.
Підпунктом 1 пункту 6.2 Договору визначено, що Споживач (Відповідач) зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього Договору та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг згідно з умовами цього Договору.
Відповідно до пункту 5.1. Договору Споживач (Відповідач) розраховується з Постачальником (Позивачем) за спожиту електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку), затвердженої Регулятором, згідно з обраною Споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 3 до цього Договору.
Згідно з пунктом 2 Комерційної пропозиції Споживач до 07 числа поточного місяця здійснює плановий платіж на поточний розрахунковий період в розмірі 100 % від заявленого обсягу споживання електричної енергії на поточний рахунок із спеціальним режимом використання Постачальника через банківську установу або іншим способом, незабороненим чинним законодавством.
У випадку співпадіння дати оплати з вихідним чи святковим днями, Споживач здійснює оплату у найближчий робочий день, що передує вихідному чи святковому дню.
Пунктом 3 Комерційної пропозиції передбачено, що Постачальник до 6 числа наступного за розрахунковим місяця надає Споживачу рахунок на оплату за фактично спожиту електроенергію у попередньому місяці. Споживач має можливість самостійно формувати рахунок на оплату за спожиту електричну енергію, інші рахунки, за допомогою інтернет-магазину комунальних послуг: elektropostach.mk.ua (далі-Сервіс). Споживач протягом одного робочого дня зобов`язаний підписати електронно- цифровим підписом (далі-ЕЦП) рахунок на оплату за спожиту електричну енергію, інші рахунки, «Акт прийняття-передавання товарної продукції» та після цього завантажити їх на Сервіс. У разі не завантаження Споживачем підписаних ЕІДП документів, вони вважаються підписаними з боку Споживача без зауважень.
Платіжний документ формується Постачальником безкоштовно, згідно з обраною комерційною пропозицією до Договору. Платіжні документи на оплату надаються Споживачам у відповідних структурних підрозділах Постачальника, через персональну сторінку Споживача на веб-сайті Постачальника або електронною поштою, факсимільним зв`язком, поштовим зв`язком, кур`єром чи іншими способами з використанням інформаційних технологій у системі електронного документообігу у порядку, передбаченому Договором.
Якщо рахунок за електроенергію не був отриманий Споживачем ні через Персональну сторінку споживача, ні у паперовому вигляді у Постачальника на 6 (шостий) робочий день місяця наступного після розрахункового - він вважається таким, що вручений Постачальником Споживачу та Споживач вважається таким, що з ними ознайомлений.
Якщо фактичне споживання електричної енергії виявиться більшим ніж очікуване, різниця між сумою планових платежів та вартістю фактично спожитої електроенергії має бути сплачена протягом 5 операційних днів з дня формування/отримання рахунків за фактично використану у розрахунковому періоді електричну енергію.
Якщо фактичне споживання електричної енергії виявиться меншим ніж очікуване, надлишкові кошти зараховуються як оплата наступних платежів.
Сторони визнають, що електронний документ (сформований, підписаний з використанням цифрового підпису та переданий за допомогою Сервісу) ідентичний за документацією та реквізитами з документом на папері, та кожен з документів є оригіналом і має однакову юридичну силу.
Використання Сервісу надає Споживачу можливість надавати/отримувати електронні документи, використовуючи електронно-цифровий підпис (ЕЦП) для забезпечення виконання умов цього Договору.
Згідно з пунктом 4.13 Правил для здійснення розрахунків за фактично спожиту електричну енергію електропостачальник має сформувати та виставити споживачу платіжний документ у паперовій або електронній формі (у випадку згоди споживача на отримання електронного платіжного документа), на підставі даних комерційного обліку, отриманих у порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку.
Пунктом 4.14 Правил передбачено, що Платіжні документи (рахунки) на оплату надаються споживачам у відповідних структурних підрозділах електропостачальника, через персональну сторінку споживача на вебсайті електропостачальника або електронною поштою, факсимільним зв`язком, поштовим зв`язком, кур`єром чи іншими способами з використанням інформаційних технологій у системі електронного документообігу у порядку, передбаченому договором про постачання електричної енергії споживачу.
Позов ґрунтується на тому, що у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань у Споживача (Відповідача) утворилась заборгованість за активну електроенергію, за лютий-травень 2022 в сумі 482 947,27 грн. Тому, посилаючись на умови Договору та ст.ст. 525, 526, 625 ЦК України, Позивач просить суд стягнути з Відповідача на свою користь 482 947,27 грн. - заборгованість за спожиту електричну енергію.
Згідно зі ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно зі ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні 5 (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором її режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого а обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж. положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Стаття 199 ГК України визначає, що виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.
Відповідно до статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.
Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, шо звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК України).
З положень ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України вбачається, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
Частиною 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Статтею 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до пункту 13 розділу XVII «Прикінцеві та перехідні» положень Закону України «Про ринок електричної енергії» з 1 січня 2019 року ТОВ' «Миколаївська електропостачальна компанія» є електропостачальником, який отримав ліцензію на провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії (згідно постанови НКРЕКП від 14.06.2018 року № 429).
Взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими часниками роздрібного ринку електричної енергії регулюються Законом України «Про ринок електричної енергії» від 13 квітня 2017р. (надалі - Закон) та Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою НКРЕКП № 312 від 14 березня 2018р. (Далі - Правила, ПРРЕЕ).
Відповідно до пункту 1.2.8. Правил роздрібного ринку електричної енергії затверджених Постановою НКРЕКП №312 від 14.03.2018 (далі Правила) Постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який є публічним договором приєднання та зміст якого визначається постачальником універсальних послуг на основі Типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (додаток 6 до цих Правил), та укладається в установленому цими Правилами порядку.
Положеннями п. 5.2.1. Правил встановлено, що електропостачальник має право на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію відповідно до укладених договорів та на всі види забезпечення виконання зобов`язань споживачем щодо оплати договірних обсягів споживання електричної енергії у формі і видах, передбачених законодавством України.
Так, як свідчать матеріали справи, у лютому 2022 Споживач (Відповідач) спожив електричну енергію у кількості 28 280 кВт*год на суму 170 196,84 грн., що підтверджується актом прийняття- передавання товарної продукції від 28.02.2022р. та рахунком №44/4803/2/1 від 01.03.2022р. сформованих у відповідності до вимог пункту 3 Комерційної пропозиції.
У березні 2022 Споживач (Відповідач) спожив електричну енергію у кількості 26 755 кВт*год на суму 131 880,22 грн., що підтверджується актом прийняття- передавання товарної продукції від 31.03.2022р. та рахунком №44/4803/3/1 від 01.04.2022р. сформованих у відповідності до вимог пункту 3 Комерційної пропозиції.
У квітні 2022 Споживач (Відповідач) спожив електричну енергію у кількості 25 834 кВт*год на суму 119 713,00 грн., що підтверджується актом прийняття- передавання товарної продукції від 30.04.2022р. та рахунком №44/4803/4/1 від сформованих у відповідності до вимог пункту 3 Комерційної пропозиції.
У травні 2022 Споживач (Відповідач) спожив електричну енергію у кількості 20 496 кВт*год на суму 79 212,04 грн., що підтверджується актом прийняття-передавання товарної продукції від 31.05.2022р. та рахунком №44/4803/5/1 від 01.06.2022р. сформованих у відповідності до вимог пункту 3 Комерційної пропозиції.
Рахунок №44/4803/2/1 від 01.03.2022р. був частково оплачений Відповідачем на в сумі 18 054,83 грн.
Отже, з огляду на вищевикладене, враховуючи відсутність в матеріалах справи належних та допустимих доказів погашення з боку Відповідача заявленої в позові суми боргу, або будь-яких заперечень щодо її розрахунку суд вважає доведеним факт наявності заборгованості у Відповідача за спожиту електричну енергію у розмірі 482947,27 грн., що є підставою для задоволення позову.
Таким чином, суд вважає позовні вимоги, обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, з покладенням на відповідача витрат по сплаті судового збору.
Керуючись ст.ст. 129, 233, 238, 240 ГПК України, суд
1. Позов задовольнити.
Рішення суду набирає законної сили в порядку ст.241 ГПК України

та може бути оскаржено в порядку ст.ст.253-259 ГПК України

Повне рішення складено 22 грудня 2022 р.

Суддя О.А. Демешин