РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

17.11.2022Справа № 910/3466/22

Суддя Господарського суду міста Києва Привалов А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю секретаря судового засідання Мазура В.М. в порядку загального позовного провадження

справу № 910/3466/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Новоград-Волинські Шляхи"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейдінгова компанія "Нафторесурс"

про стягнення 1 324 357,01 грн

за участю представників сторін:

від позивача: Семенька В.М.

від відповідача: не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Новоград-Волинські Шляхи" з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейдінгова компанія "Нафторесурс" про стягнення 1 324 357,01 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за Договором №0107/21-пвн перевезення вантажу автомобільним транспортом від 01.07.2021 в частині повної та своєчасної оплати наданих послуг.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.06.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 30.06.2022.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.06.2022 відкладено підготовче засідання у справі № 910/3466/22 на 04.08.2022, у зв`язку з неявкою в судове засідання представників сторін.

04.08.2022 через канцелярію суду від позивача надійшла довідка № 03/08-2022 від 03.08.2022, якою підтверджено розмір заборгованості відповідача на день розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.08.2022 відкладено підготовче засідання у справі № 910/3466/22 на 15.09.2022.

08.09.2022 на електронну пошту Господарського суду міста Києва від представника позивача адвоката Семенька В.М. надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.09.2022 заяву представника позивача адвоката Семеньки В.М. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції залишено без розгляду, у зв`язку з недотриманням приписів ч. 2 ст. 170 ГПК України під час її оформлення.

14.09.2022 на електронну пошту Господарського суду міста Києва від представника позивача адвоката Семеньки В.М. надійшла заява про долучення додаткових доказів до матеріалів справи.

15.09.2022 на електронну пошту Господарського суду міста Києва від представника позивача адвоката Семеньки В.М. надійшла заява про проведення підготовчого засідання за відсутності представника та призначення справи до судового розгляду.

Підготовче засідання 15.09.2022 не відбулося, у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.09.2022 підготовче засідання у справі призначено на 13.10.2022.

07.10.2022 на електронну пошту Господарського суду міста Києва від представника позивача адвоката Семеньки В.М. повторно надійшла заява про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.10.2022 відмовлено в задоволенні заяви представника позивача адвоката Семеньки В.М. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, у зв`язку з недотриманням положень ст. 197 ГПК України.

В підготовче засідання 13.10.2022 учасники справи не з`явилися, клопотань про відкладення розгляду справи не подали.

Враховуючи відсутність будь-яких інших заяв і клопотань представників сторін та оскільки у підготовчому засіданні 13.10.2022 вирішені питання, зазначені у ч. 2 ст.182 Господарського процесуального кодексу України, а також здійснені усі дії, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 17.11.2022, про що постановив відповідну ухвалу.

Присутній у судовому засіданні 17.11.2022 представник позивача повністю підтримав заявлені позовні вимоги, посилаючись на обставини, наведені у позовній заяві.

Відповідач свого представника в судове засідання не направив, про причину неявки суд не повідомив, про день розгляду справи був повідомлений належним чином.

При цьому, судом також враховано, що відповідно до частини 2 статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання, крім ухвал про арешт майна та тимчасовий доступ до речей та документів у кримінальних провадженнях, які підлягають оприлюдненню не раніше дня їх звернення до виконання. Судові рішення також можуть публікуватися в друкованих виданнях із додержанням вимог цього Закону.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалою від 13.10.2022 про призначення справи до розгляду в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Крім того, у відповідності до вимог статей 165, 251 Господарського процесуального кодексу України, відповідачу був встановлений строк для подання відзиву на позовну заяву протягом 15-ти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Втім, відповідач у визначений законом строк не подав, ні відзиву на позовну заяву, ні клопотання про продовження строку на його подання.

Приписами ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Приймаючи до уваги, що відповідач у встановлений строк не подав до суду відзив на позов, клопотання про продовження строку на його подання, а відтак, не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих позивачем.

У судовому засіданні 17.11.2022, відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

УСТАНОВИВ:

01.07.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Новоград-Волинські Шляхи" (за договором - перевізник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Трейдінгова компанія "Нафторесурс" (за договором - замовник) було укладено Договір №0107/21-пвн перевезення вантажу автомобільним транспортом, за умовами п.1.1. якого перевізник зобов`язується надати послуги з перевезення ввіреного йому замовником вантажу автомобільним транспортом і видати вантаж уповноваженій на його одержання замовником особі, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити надані послуги з перевезення вантажу в порядку і розмірах, визначених цим договором.

Відповідно до п.1.2. договору, кожне перевезення вантажів здійснюється перевізником на підставі окремої усної та/або письмової заявки, що надається замовником перевізнику поштою, електронною поштою, факсом або будь-яким іншим засобом зв`язку, та узгоджується із перевізником.

У п.1.3. договору сторони визначили, що пункт завантаження вантажу та дані про вантажовідправника, пункт призначення вантажу та дані про вантажоодержувача, найменування, кількість вантажу або маса (вага), строк надання транспортних засобів під завантаження, строк доставки вантажу, вартість перевезення та інші умови перевезення вантажу за цим договором узгоджуються сторонами в заявках, договорі, додатках до цього Договору, товарно-транспортних накладних та/або актах здачі-прийняття робіт (надання послуг), які є невід`ємною частиною цього Договору.

Сторони домовились, що всі послуги по перевезенню вантажу автомобільним транспортом, отримані замовником від перевізника, вважаються отриманими на виконання цього договору (п.1.4. договору).

Відповідно до п.1.5., перевізник надає послуги перевезення вантажу автомобільним транспортом з-поміж власного парку автомобілів на власний розсуд, що відповідають технічним вимогам перевезення замовленої кількості вантажу, за винятком, передбаченим п. 9.6. даного Договору.

Умовами п.3.2. договору передбачено, що вартість послуг, які надає перевізник замовнику (провізна плата), погоджується сторонами при направленні заявки замовником, вказується у рахунках та в актах виконаних робіт (наданих послуг) та включає витрати перевізника на паливо-мастильні матеріали, витрати перевізника на заробітну плату персоналу, обслуговуючого техніку, задіяну для надання послуг перевезення, та інші організаційні та супутні витрати.

Загальна вартість послуг за договором не обмежується сторонами та визначається сумою всіх актів виконаних робіт (наданих послуг) (п.3.6. договору).

Відповідно до п.3.7. договору, замовник зобов`язаний протягом 10 (десяти) робочих днів з моменту надання Перевізником акта виконаних робіт (наданих послуг) підписати акт виконаних робіт (наданих послуг) або надати вмотивовану, викладену у письмовому вигляді, відмову від підписання акта виконаних робіт (наданих послуг). У випадку ненадання такої відмови/не підписання або невмотивованої відмови від підписання акта виконаних робіт (наданих послуг) або відсутності письмових заперечень щодо нього у зазначений строк, акт виконаних робіт (наданих послуг) вважається підписаним, а відповідні послуги вважаються наданими в повному обсязі та належної якості.

У п.3.8. договору сторони визначили, що оплата наданих перевізником послуг здійснюється Замовником у безготівковому порядку в національній грошовій валюті - гривні, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок перевізника протягом 10 (десяти) банківських днів після фактичного виконання перевезення та підписання сторонами акта виконаних робіт (наданих послуг).

Згідно п.3.9. договору, датою надання перевізником послуг на підставі відповідної заявки є дата, зазначена в акті виконаних робіт (наданих послуг).

Пунктом 8.1. передбачено, що договір набирає чинності з моменту його підписання та скріплення печатками Сторін і діє до 31.12.2021 року, але, в будь-якому випадку, до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Якщо жодна зі сторін не повідомить іншу сторону про розірвання договору за 30 календарних днів до закінчення строку його дії, Договір вважається продовженим на кожний наступний рік на тих самих умовах.

Також сторонами до Договору №0107/21-пвн перевезення вантажу автомобільним транспортом від 01.07.2021 сторонами було підписано Додаток № 1 - Специфікацію №1 від 01.07.2021, в якій визначено найменування вантажу, маршрути та довжину перевезення, вартість перевезення: грн./т-км з ПДВ.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач на виконання умов укладеного з відповідачем Договору №0107/21-пвн від 01.07.2021 надав послуги з перевезення вантажів автомобільним транспортом на загальну суму 2 032 357,01 грн, що підтверджується відповідними актами надання послуг, перелік яких наведений у позовній заяві та копії долучені до справи.

Крім того, позивачем до справи додані довідка ТОВ «НВ КДЗ» вих. № 3 від 11.08.2022, якою підтверджено відвантаження 17.09.2021 на адресу відповідача щебінь фракції 15х20 загальною кількості 69,92, та довідка ПрАТ «Ушицький комбінат будівельних матеріалів» вих. № 61 від 10.08.2022 на підтвердження відвантаження на адресу відповідача 15.12.2021 відсіву фракції 0х5 у кількості 856,92 т, оскільки ТОВ "Трейдінгова компанія "Нафторесурс" не підписало та не повернуло на адресу позивача актів надання послуг №1100 від 17.09.2021, №1101 від 17.09.2021, №1617 від 15.12.2021.

Як свідчать виписки з банківського рахунку позивача, додані до позовної заяви, відповідач надані позивачем послуги оплатив частково на суму 708 000,00 грн, внаслідок чого виникла заборгованість у сумі 1 324 357,01 грн.

23.04.2022 позивач надіслав на адресу відповідача претензію за № 15/04-22 від 22.04.2022 з вимогою сплати заборгованість у сумі 1 324 357,01 грн.

Оскільки відповідач вимогу позивача про сплату заборгованості залишив без відповіді та задоволення, останній звернувся з даним позовом до суду.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Частина 1 ст. 193 ГК України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасник господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 193 ГК України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як передбачено ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є обов`язковим до виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи, укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором про надання послуг з перевезення вантажу.

Згідно ст. 307 ГК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Плата за перевезення вантажів та виконання інших робіт, пов`язаних з перевезенням, визначається за цінами, встановленими відповідно до законодавства (ст. 311 ГК України).

Аналогічні норми містяться у статтях 909, 916 Цивільного кодексу України.

Отже, за змістом взаємних договірних зобов`язань сторін є обов`язок позивача доставити довірений йому вантаж до пункту призначення, а відповідач зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Як встановлено вище, на підставі договору відповідачу було надано послуги на загальну суму в розмірі 2 032 357,01 грн, що підтверджується долученими до матеріалів справи належними чином засвідченими копіями первинних документів.

Відповідачем, в свою чергу, оплату вказаних послуг здійснено частково на суму 708 000,00 грн.

На день розгляду справи заборгованість відповідача перед позивачем за надані послуги з перевезення вантажів на підставі Договору №0107/21-пвн від 01.07.2021 становить 1 324 357,01.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 статті 76 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Таким чином, приймаючи до уваги, що відповідачем відзиву на позовну заяву, контррозрахунку суми позовних вимог та будь-яких заперечень по суті позовних вимог не подано, доводів позивача у встановленому законом порядку щодо вартості наданих послуг не спростовано, суд дійшов висновку про повне задоволення позовних вимог з покладенням судового збору на відповідача, в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейдінгова компанія "Нафторесурс" (вул.. Кудрявська, буд. 3/5, офіс 4, м. Київ, 04053; ідентифікаційний код: 42447918) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Новоград-Волинські Шляхи" (вул. Рівненська, 29, с. Майстрів, Новоград-Волинський район, Житомирська область, 11740; ідентифікаційний код: 03580179) 1 324 357 грн 01 коп. заборгованості та судовий збір у розмірі 19865 грн 35 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано: 16.12.2022.

Суддя А.І. Привалов