ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

20 грудня 2022 року Справа № 918/648/22

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Петухов М.Г., суддя Грязнов В.В. , суддя Мельник О.В.

секретар судового засідання Приступлюк Т.В.

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція"

на рішення Господарського суду Рівненської області від 18.10.2022

(ухвалене о 14:07 год. у м. Рівне, повний текст складено 20.10.2022)

у справі № 918/648/22 (суддя Церковна Н.Ф.)

за позовом Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція"

до Товариства з обмеженою відповідальністю - фірма "Кортакоз"

про стягнення 165 018 грн 46 коп.

Відповідно до ч.13 ст.8, ч. 10 ст.270 ГПК України апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Кортакоз" в якій просило стягнути пеню в розмірі 101 549 грн 82 коп. та штраф в розмірі 63 468 грн 64 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 14.04.2022 між Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" та Товариством з обмеженою відповідальністю фірма "Кортакоз" було укладено Договір поставки №53-122-01-22-11941 плівки поліетиленової на суму 906 694 грн 80 коп.

В той же час, відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав та не поставив позивачу передбачений Договором товар.

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 18.10.2022 у справі №918/648/22 позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю - фірма "Кортакоз" на користь Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" 16 501 грн 84 коп. штрафу, пені та 2 481 грн судового збору. В решті позову відмовлено.

При ухвалені вказаного рішення суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, всупереч умовам Договору не виконав своїх зобов`язань, не поставив позивачу товар, у зв`язку із чим позивачем правомірно, у відповідності до норм закону та умов Договору, нараховано та пред`явлено до стягнення штрафні санкції.

Також, здійснивши перерахунок пені та штрафу суд дійшов висновку, що вказаний розрахунок пені та штрафу є законним та обґрунтованим.

В той же час, взявши до уваги клопотання відповідача про зменшення розміру штрафу, запроваджений у зв`язку із військовою агресією російською федерацією проти України військовий стан, враховувавши інтереси сторін, позицію самого позивача щодо подібних правовідносин, при заявлені до нього штрафних санкцій (в чисельних господарських спорах), відсутність у матеріалах справи доказів спричинення збитків позивачу, суд дійшов висновку про зменшення на 90% нарахованих позивачем штрафних санкцій до 16 501 грн 84 коп.

Розглядаючи спірні правовідносини місцевий господарський суд застосував відповідні положення ст. ст. 9, 11, 509, 525, 526, 530, 536, 549, 551, 610, 611, 612, 617, 630, 655, 692, 712 ЦК України, ст. ст. 173, 174, 179, 193, 218, 230, 231, 233, 265 Господарського кодексу України.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням до Північно-західного апеляційного господарського суду звернулося Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" із апеляційною скаргою, відповідно до якого просить рішення Господарського суду Рівненської області від 18.10.2022 у справі №918/648/22 скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказує таке.

Відповідач надіслав лист про наявність форс-мажорних обставин 07.06.2022, посилаючись на загальний лист ТПП України від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1 та обмеження здійснення господарської діяльності виробника плівки поліетиленової ТОВ "Юдіпак", при цьому відсутні будь-які документи, які б підтверджували, зокрема, факт обмеження здійснення господарської діяльності виробника продукції. З надісланого листа не можливо визначити з якого часу у відповідача настали форс-мажорні обставини.

Договір укладено 14.04.2022 (у період дії воєнного стану) зі строком поставки по 30.04.2022. Тобто, підписуючи договір поставки у період воєнного стану зі строком поставки впродовж 16 днів, відповідач мав об`єктивно оцінити можливість здійснення поставки та ризики, що можуть виникнути під час виконання такого договору.

Відповідачем належним чином не підтверджено настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), що мали вплив на виконання умов договору

Зменшення розміру заявлених до стягнення штрафних санкцій є правом суду, за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення штрафних санкцій.

Суд першої інстанції неповно та не всебічно з`ясував обставини справи, не надав належної оцінки доказам, що були подані відповідачем до клопотання про зменшення нарахованих пені та штрафу, що мало наслідком безпідставне зменшення нарахованих штрафних санкцій на 90 %.

Також, зменшення розміру пені та штрафу на 90 % фактично нівелює мету існування неустойки як цивільної відповідальності за порушення зобов`язання, що, у свою чергу, може розцінюватися як спосіб уникнення відповідальності та призведе до порушення балансу інтересів сторін.

За наведеного, позивач вважає, що рішення ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу вказує, що виникнення порушеного зобов`язання за договором було зумовлене внаслідок військової агресії російської федерації проти України, у зв`язку з чим Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" введено в Україні воєнний стан із 05:30 год. 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався.

Згідно постанов Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 169 та від 01.03.2022 № 175 було введено тимчасові обмеження на фінансування об`єктів будівництва за державні кошти та кошти місцевих громад, які не відносять до об`єктів критичної та військової інфраструктури.

Разом із тим, ТОВ-фірма "Кортакоз" є будівельним підприємством, яка здійснює виконання значної кількості будівельних робіт на підставі договорів підряду укладених, Замовниками, які фінансуються та рахунок коштів державного та місцевих бюджетів.

Відтак, внаслідок введених обмежень, суб`єкти бюджетних асигнувань, були обмежені в можливості здійснення розрахунку за вже надані послуги будівельного підряду, вказане зумовило, виникнення простроченої дебіторської заборгованості перед ТОВ-фірма "Кортакоз", що потягло за собою не можливість проведення закупівель будівельних матеріалів для їх вчасного постачання замовникам, серед яких є і позивач.

Виникненню цього спору, передували неодноразові звернення відповідача до позивача із листами, в яких відповідач повідомляв:

- про виникнення у нього непереборних обставини зумовлених військовим станом;

- про розірвання договору, у зв`язку із неможливістю виконання договору згідно первісно заявленої ціни;

- про корегування ціни договору.

Крім того, ТОВ-фірма "Кортакоз" у своїх звернення до позивача також повідомляло, що виробник обумовленого в договорі товару, зупинив свою діяльність внаслідок пошкодження власних виробничих потужностей.

Виникнення цього порушення договірних зобов`язань, також додатково зумовлено й тим, що з боку позивача рахується перед відповідачем значна сума простроченої заборгованості за раніше поставлені товари та послуги.

Як встановлено Господарським судом Рівненської області у справі №918/226/22 від 22.08.2022, станом на день прийняття такого рішення ДП "Енергоатом" заборгувало для ТОВ-фірма "Кортакоз" по договору № 1043 від 17.07.2020 9 462 801 грн та по договору № 1573 від 09.12.2020 суму 138 103 грн 75 коп., 3% річних та 612 231 грн 82 коп. інфляційних втрат.

Вказане, призвело до не можливості проведення вчасної закупівлі відповідачем необхідної для позивача продукції у відповідних її виробників.

Окрім того, відповідач додатково повідомляє, що після ухвалення судом першої інстанції судового рішення, ним було виконане таке рішення в повній мірі, шляхом добровільної сплати присуджених судом штрафних санкцій та судового збору на користь позивача.

З врахуванням викладеного, відповідач просить залишити апеляційну скаргу відповідача без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Дослідивши матеріали справи, апеляційну скаргу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при ухвалені рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а оскаржуване рішення скасувати в частині відмови в стягненні 40 619 грн 93 коп. пені та 25 387 грн 46 коп. штрафу, ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позов, виходячи з такого.

Судом апеляційної інстанції встановлено та як убачається з матеріалів справи, що 14.04.2022 між Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю фірма "Кортакоз" (постачальник) було укладено Договір поставки №53-122-01-22-11941 (далі Договір; а. с. 4-6).

Згідно п. 1.1 договору постачальник зобов`язується поставити і передати у власність замовника продукцію, а замовник, в свою чергу зобов`язується оплатити продукцію за кількістю та за цінами, що передбачені у специфікації №1 (додаток №1 до договору). Відповідно до пункту 1.2. договору, предметом поставки по даному договору є продукція: 44170000-2 Плівка поліетиленова, яка передбачена специфікацією №1 до даного договору.

Загальна сума договору (вартість продукції) становить 906 694 грн 80 коп. (п. 2.2 Договору).

Пунктом 4.2. договору визначено, що якість та комплектність продукції повинна відповідати умовам договору, технічній специфікації (додаток 2 до даного договору).

Згідно з умовами пункту 8.1. договору, приймання продукції за кількістю та якістю (вхідний контроль) здійснюється відповідно до вимог Стандарту Державного підприємства "НАЕК "Енергоатом": "Управління закупівлями продукції. Організація вхідного контролю продукції для ВП Компанії" СОУ НАЕК 038:2021, при наявності товарно-супровідних документів передбачених пунктом 8.2. даного договору.

Відповідно до пункту 8.3. договору, успішне проходження продукцією вхідного контролю (ВК-1) підтверджується відповідним актом та ярликом на придатну продукцію згідно Стандарту Державного підприємства "НАЕК "Енергоатом" "Управління закупівлями продукції. Організація вхідного контролю продукції для ВП Компанії" СОУ НАЕК 038:2021.

Датою поставки продукції є дата підписання видаткової накладної або накладної Вантажоодержувачем. Ризик випадкового пошкодження або знищення продукції переходить до Замовника з моменту поставки продукції (п.8.4. Договору).

Строк дії договору - по 31.12.2022 (пункт 12.1. договору).

Відповідно до пункту 6.2. Договору, про дату оформлення ярлика на придатну продукцію замовник письмово повідомляє постачальника не пізніше 5 робочих днів з дати оформлення ярлика.

Пунктом 9.1 Договору поставки передбачено, що у випадку порушення строків поставки постачальник зобов`язаний сплатити замовнику пеню у розмірі 0,1 % вартості непоставленої (недопоставленої) продукції за кожен день прострочення, при цьому, у випадку прострочення поставки (недопоставки) продукції понад тридцять діб постачальник додатково сплачує замовнику штраф у розмірі 7% вказаної вартості.

У випадку порушення постачальником взятих на себе зобов`язань по поставці продукції відносно якості або комплектності, постачальник сплачує замовнику штраф у розмірі 20% вартості неякісної (некомплектної) продукції. Сплата вказаних штрафних санкцій не звільняє постачальника від виконання зобов`язань по договору. Сплата вказаних штрафних санкцій не звільняє постачальника від виконання зобов`язань по договору.

Згідно зі специфікацією №1 що є додатком №1 до договору, сторонами погоджено найменування товару, кількість, та ціну. Загальна вартість товару складає 906 694 грн 80 коп.

Крім того, між сторонами підписано технічну специфікацію (додаток № 2 до Договору поставки № 53-122-01-22-11941 від 14.04.2022).

Вказаний Договір, специфікація № 1, технічна специфікація та протокол розбіжностей підписані повноважними представниками сторін та скріплено відбитками печаток останніх.

У листі № 7581/041 від 31.05.2022 ДП "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє ВП "Рівненська атомна електрична станція" відповідно до п. 3.1. Договору запропонувало Товариству з обмеженою відповідальністю фірма "Кортакоз" прискорити поставку продукції та повідомити рішення щодо подальшої добровільної сплати штрафних санкцій (а. с. 8).

Листом № 25 від 07.06.2022, у відповідь на лист № 7581/041 від 31.05.2022, відповідач повідомив позивача про наявність форс-мажорних обставин, які виникли у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, що стало підставою для введення воєнного стану із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, що підтверджені листом ТПП України від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1. Зазначив, що виробник плівки поліетиленової ТОВ "Юдіпак" обмежив здійснення господарської діяльності, у зв`язку з тим, що підприємство розташоване у місті Київ та зазнало руйнувань в ході воєнних дій, що унеможливлюють виконання умов пункту 3.1 Договору. Підтвердив виконання взятих на себе зобов`язань у повному обсязі після припинення режиму воєнного стану в Україні та відновлення господарської діяльності підприємства ТОВ "Юдіпак" (а. с. 9).

18.07.2022 позивач надіслав відповідачу претензію № 10295/001-юр про поставку продукції та сплату штрафних санкцій (а.с.10).

У відповідь на претензію відповідач надіслав лист №45 від 29.07.2022 про неможливість виконання зобов`язання та розірвання договору за згодою сторін. До вказаного листа додано проект Додаткової угоди до Договору (а. с. 11, 13).

Листом № 11399/041 від 08.08.2022 позивач відмовив відповідачу у розірванні договору за згодою сторін, враховуючи виробничу необхідність (а. с. 14).

Суд вказує, що матеріали справи не містять доказів виконання відповідачем умов договору, а саме матеріали справи не містять доказів поставки передбаченого договором товару на суму 906 694 грн 80 коп.

Враховуючи викладені обставини, позивач нарахував відповідачу 101 549 грн 82 коп. пені за період з 03.05.2022 по 22.08.2022, штраф в розмірі 63 468 грн 64 коп. та звернувся до суду із цим позовом.

Аналізуючи встановлені обставини справи та переглядаючи спірні правовідносини на предмет наявності правових підстав для задоволення позовних вимог, суд апеляційної інстанції приймає до уваги наступні положення діючого законодавства з урахуванням фактичних обставин справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи, що скаржник фактично оскаржує рішення Господарського суду Рівненської області від 18.10.2022 у справі №918/648/22 в частині відмови в стягненні 148 516 грн 62 коп. штрафних санкцій, з підстав їх зменшення судом першої інстанції на підставі ст. 551 ЦК України та ст. 233 Господарського кодексу України, апеляційний господарський суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах цих вимог.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції, Господарським судом Рівненської області встановлено, що між сторонами виникли правовідносини на підставі Договору поставки №53-122-01-22-11941 від 14.04.2022 на виконання якого відповідач мав поставити відповідачу товар, однак не виконав такі зобов`язання, в зв`язку із чим позивач нарахував та заявив до стягнення пеню та штраф.

Як зазначено судом апеляційної інстанції, позивач просить стягнути з відповідача 101 549 грн 82 коп. пені за період з 03.05.2022 по 22.08.2022, штраф в розмірі 63 468 грн 64 коп., які нараховані у зв`язку із неналежним виконанням умов Договору поставки №53-122-01-22-11941 від 14.04.2022.

Суд першої інстанції встановив, що розрахунок пені та штрафу є законним та обґрунтованим.

Проти вказаного, не заперечує ні позивач - Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція", ні відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю - фірма "Кортакоз".

В той же час, позивач не погоджується зі зменшенням судом першої інстанції нарахованих позивачем штрафних санкцій у вигляді штрафу та пені на 90% до 16 501 грн 84 коп.

Щодо зменшення розміру штрафних санкцій, то суд апеляційної інстанції виходив з такого.

Відповідно до частини 3 статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

За змістом статті 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Верховний Суд вже неодноразово наголошував у своїх постановах, що визначення конкретного розміру, на який зменшуються належні до сплати штрафні санкції, належить до дискреційних повноважень суду. При цьому, реалізуючи свої дискреційні повноваження, які передбачені статтями 551 Цивільного кодексу України та 233 Господарського кодексу України щодо права зменшення розміру належних до сплати штрафних санкцій, суд, враховуючи загальні засади цивільного законодавства, передбачені статтею 3 Цивільного кодексу України (справедливість, добросовісність, розумність) має забезпечити баланс інтересів сторін, та з дотриманням правил статті 86 Господарського процесуального кодексу України визначати конкретні обставини справи (як-то: ступінь вини боржника, його дії щодо намагання належним чином виконати зобов`язання, ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, дії/бездіяльність кредитора тощо), які мають юридичне значення, і з огляду на мотиви про компенсаційний, а не каральний характер заходів відповідальності з урахуванням встановлених обстави справи не допускати фактичного звільнення від їх сплати без належних правових підстав (постанова Верховного Суду від 20.10.2021 у справі №910/8396/20).

Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку змінює її дійсне правове призначення. Неустойка має на меті, насамперед, стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не може становити непомірний тягар для споживача і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора. Таку правову позицію викладено у Рішенні Конституційного Суду України від 11.07.2013 № 7-рп/2013.

Зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, і за відсутності у законі переліку обставин, які мають істотне значення, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду, від 04.12.2018 у справі №916/65/18, від 03.07.2019 у справі №917/791/18, від 22.10.2019 у справі №904/5830/18, від 13.01.2020 у справі №902/855/18, від 27.01.2020 у справі №916/469/19.

Обґрунтовуючи клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій відповідач посилався на:

- військову агресію російської федерації проти України;

- військовий стан;

- неможливість здійснення своїм контрагентом ТОВ "Юдіпак" (виробником товару) господарської діяльності, в тому числі виготовлення товару, через пошкодження виробничих потужностей;

- державні обмеження на фінансування об`єктів будівництва за державні кошти та кошти місцевих громад, які не відносять до об`єктів критичної та військової інфраструктури.

- існування заборгованості у позивача перед відповідачем по іншим зобов`язанням.

Надаючи оцінку таким обставинам, суд враховує, що правовідносини з поставки товару виникли на підставі Договору поставки № 53-122-01-22-11941, який був укладений 14.04.2022, тобто після початку повномасштабної збройної агресії російської федерації проти України, запровадження військового стану, та інших обмежень, в тому числі і фінансування об`єктів будівництва за державні кошти та кошти місцевих громад, які не відносять до об`єктів критичної та військової інфраструктури.

Суд бере до уваги, що однією із загальних засад цивільного законодавства є свобода договору (пункт 3 частини 1 статті 3 ЦК України).

Як унормовано частиною 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Свобода договору означає право громадян або юридичних осіб вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у наданій сторонам можливості за взаємною згодою визначати умови такого договору, змінювати ці умови також за взаємною згодою або утримуватись від пропозицій про їх зміну.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди.

Апеляційний господарський суд вказує, що укладаючи Договір поставки №53-122-01-22-11941 від 14.04.2022, погоджуючи всі його умови, зокрема беручи на себе певні зобов`язання, відповідач мав усвідомлювати наслідки їх невиконання, які також погоджені сторонами та відповідають нормам законодавства.

Суд апеляційної інстанції бере до уваги, що 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05:30 год. 24.02.2022 строком на 30 діб.

Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні"" було затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні".

Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05:30 год. 26.03.2022 строком на 30 діб.

Законом України від 15.03.2022 № 2119-ІХ "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні"" було затверджено Указ Президента України від 14.03.2022 № 133/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні".

В той же час, Договір поставки №53-122-01-22-11941 був укладений 14.04.2022, тобто майже за два місяці після запровадження військового стану в Україні, а отже, беручи на себе зобов`язання, відповідач мав усвідомлювати всі ризики, пов`язані із виконанням ним таких зобов`язань, з урахуванням реалій військового стану.

Тому, вищевказані обставини не вказують на винятковість випадку.

На це не вказує і неможливість здійснення ТОВ "Юдіпак" (виробником товару) господарської діяльності, оскільки зобов`язання відповідача за Договором поставки №53-122-01-22-11941 від 14.04.2022 не ставляться в залежність від діяльності такої юридичної особи та не обмежують відповідача у виборі контрагента для виконання зобов`язань.

В такому разі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вищевказані деталізовані судом обставини, не вказують на винятковість випадку та наявність підстав у розумінні частини 3 статті 551 Цивільного кодексу України та статті 233 Господарського кодексу України для зменшення розміру неустойки, а також, що відповідачем не доведено відсутності своєї вини та, відповідно, необхідності звільнення відповідача від відповідальності.

Однак, суд апеляційної інстанції бере до уваги, що позивач в інших відносинах з відповідачем, які виникли на підставі договорів підряду від 17.07.2020 № 1043, від 09.12.2020 №1573 допустив прострочення зобов`язання, у зв`язку із чим відповідач звернувся до суду.

Відтак, рішенням Господарського суду Рівненської області від 22.08.2022 у справі №918/226/22 позов задоволено, стягнуто з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю - фірма "Кортакоз" заборгованість по договору №1043 від 17.07.2020, а саме: 9 462 801 грн - основної заборгованості, 420 446 грн 75 коп. - 3 % річних та 3 283 141 грн 76 коп. - інфляційних втрат; заборгованість по договору № 1573 від 09.12.2020, а саме: 138 103 грн 75 коп. - 3 % річних та 612 231 грн 82 коп. - інфляційних втрат, а також 137 779 грн 80 коп. судового збору та 47 000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 19.10.2022 вказане рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У справі № 918/226/22 судами встановлено, що в порушення умов договору Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" не здійснено вчасно оплату за виконані роботи визначені у договорах підряду.

Така обставина в силу ч. 4 ст. 75 ГПК України не підлягає повторному доказуванню в цій справі.

При усьому викладеному, вирішуючи питання щодо зменшення розміру штрафних санкцій судом враховано, що відповідач в цій справі взагалі не виконав свого обов`язку із поставки товару, а також не вчиняв будь-яких дій, направлених саме на виконання умов Договору, в тому числі шляхом звернення до інших виробників відповідного товару.

Суд звертає увагу на те, що загальна сума штрафних санкцій нарахованих позивачем, складає 18% від ціни Договору.

За наведених обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, надані сторонами керуючись засадами цивільного законодавства, завданням та засадами господарського судочинства, беручи до уваги відносини які існують між сторонами, суд дійшов висновку про зменшення розміру штрафних санкцій до 50%, що буде оптимальним балансом інтересів сторін у спорі та таким, що запобігатиме настанню негативних наслідків для сторін.

Такий розмір неустойки, не буде джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором, а її сплата буде стимулюванням для відповідача в подальшому не допускати порушення зобов`язань перед своїми контрагентами.

В той же час, за відносин які виникли між сторонами, зменшення розміру неустойки на 90% нівелює мету існування неустойки як цивільної відповідальності за порушення зобов`язання, що, у свою чергу, може розцінюватися як спосіб уникнення відповідальності та призведе до порушення балансу інтересів сторін.

Підсумовуючи викладене, апеляційний господарський суд констатує, що до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає неустойка в розмірі 82 509 грн 23 коп. з яких: 50 774 грн 91 коп. пені та 31 734 грн 32 коп. штрафу.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних в справі доказів.

В силу приписів ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Зважаючи на вказане, судова колегія зазначає, що доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, частково підтверджується матеріалами справи.

В силу п. 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права (п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 277 ГПК України).

Враховуючи вказане, апеляційний господарський суд дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція", скасування рішення Господарського суду Рівненської області від 18.10.2022 у справі № 918/648/22 в частині відмови в стягненні 40 619 грн 93 коп. пені та 25 387 грн 46 коп. штрафу, ухвалення нового рішення в цій частині, про задоволення позову.

Також, з огляду на положення ст. 129 ГПК України, враховуючи п. 4.3. постанови пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013, а також те, що спір в цій справі виник внаслідок дій відповідача, судові витрати за подання позовної заяви та апеляційної скарги покладаються на відповідача в повному обсязі.

Керуючись статтями 269, 270, 273, 275-279, 282 ГПК України, Північно-західний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду Рівненської області від 18.10.2022 у справі № 918/648/22 скасувати в частині відмови в стягненні 40 619 грн 93 коп. пені та 25 387 грн 46 коп. штрафу.

Ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову.

В решті рішення Господарського суду Рівненської області від 18.10.2022 у справі №918/648/22 залишити без змін, виклавши п. п. 1 -3 його резолютивної частини в редакції:

"1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю - фірма "Кортакоз" (35701, Рівненська обл., Здолбунівський р-н, місто Здолбунів, вул. Лесі України, будинок 6В, код 13993936) на користь Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, місто Київ, вул. Назарівська, будинок 3, код 24584661) від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" (34400, Рівненська обл., місто Вараш, код 05425046) 50 774 грн 91 коп. пені, 31 734 грн 32 коп. штрафу та 2 481 грн - судового збору.

3. В позові в частині стягнення 50 774 грн 91 коп. пені, 31 734 грн 32 коп. штрафу відмовити.".

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю - фірма "Кортакоз" (35701, Рівненська обл., Здолбунівський р-н, місто Здолбунів, вул. Лесі України, будинок 6В, код 13993936) на користь Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, місто Київ, вул. Назарівська, будинок 3, код 24584661) від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" (34400, Рівненська обл., місто Вараш, код 05425046) 3 721 грн 50 коп. судового збору за подання апеляційної скарги.

4. Господарському суду Рівненської області видати наказ на виконання цієї постанови.

5. Справу № 918/648/22 надіслати Господарському суду Рівненської області.

6. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий суддя Петухов М.Г.

Суддя Грязнов В.В.

Суддя Мельник О.В.