ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" грудня 2022 р. Справа№ 910/3235/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ходаківської І.П.

суддів: Демидової А.М.

Владимиренко С.В.

за участю секретаря судового засідання: Зозулі Н.М.

за участю представників:

від позивача: не з`явився

від відповідача: Воскобойник Я.М.

від скаржника: Коваль Я.Ю.

від третіх осіб: не з`явилися

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу господарського суду міста Києва від 29.04.2022 (про забезпечення позову)

за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову

у справі № 910/3235/22 (суддя Паламар П.І.)

за позовом ОСОБА_2

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Екіпаж»

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ОСОБА_1 ; ОСОБА_3 ; ОСОБА_4 ; ОСОБА_5

про визнання рішень загальних зборів недійсними

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позову та заяви про забезпечення позову

В квітні 2022 року ОСОБА_2 (далі за текстом - позивач; заявник) звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Екіпаж» (далі за текстом - ТОВ «Екіпаж»; відповідач) про визнання недійсними рішень загальних зборів учасників ТОВ «Екіпаж», оформлених протоколом від 17.02.2022 № 17/02/22.

Позов мотивовано порушенням прав позивача, який володіє часткою в статутному капіталі ТОВ «Екіпаж» у розмірі 33,33 %, оскільки спірні рішення щодо припинення товариства шляхом його ліквідації, звільнення директора та призначення ліквідатора, визначення порядку задоволення заявлення вимог кредиторів до товариства були прийняті за відсутності законних підстав. Загальні збори проведені з порушенням порядку повідомлення про їх скликання, без участі позивача та за відсутності необхідного кворуму для прийняття таких рішень.

Одночасно з позовною заявою позивачем подана заява про забезпечення позову, в якій він просив: заборонити відповідачу вчиняти будь-які дії з припинення ТОВ «Екіпаж» шляхом його ліквідації для цього, зокрема, але не обмежуючись заборонити ліквідатору ТОВ «Екіпаж» Піковському О.І. здійснювати будь-які дії з припинення ТОВ «Екіпаж» шляхом його ліквідації та здійснювати представництво ТОВ «Екіпаж»; заборонити державним реєстраторам, у тому числі нотаріусам, іншим акредитованим та посадовим особам вчинення будь-яких реєстраційних дій у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ТОВ «Екіпаж», а саме заборонити проводити державну реєстрацію припинення юридичної особи в результаті її ліквідації.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 29.04.2022 у справі №910/3235/22 прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження у справі; розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження; залучено до участі у справі в якості третіх осіб на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Ухвалою господарського суду міста Києва від 29.04.2022 у справі №910/3235/22 задоволено частково заяву позивача про забезпечення позову шляхом: заборони ТОВ "Екіпаж" вчиняти будь-які дії з його припинення шляхом ліквідації, для цього, зокрема, але не обмежуючись, заборони ліквідатору ТОВ "Екіпаж" Піковському О.І. здійснювати будь-які дії з припинення ТОВ "Екіпаж" шляхом його ліквідації до набрання законної сили рішенням у цій справі; заборони державним реєстраторам у т.ч. нотаріусам, іншим акредитованим та посадовим особам вчинення будь-яких реєстраційних дій у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ТОВ "Екіпаж", а саме заборони проводити державну реєстрацію припинення юридичної особи в результаті її ліквідації; в іншій частині у задоволенні заяви позивача відмовлено.

Постановляючи ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів до забезпечення позову шляхом заборони відповідачу вчиняти будь-які дії з припинення товариства шляхом його ліквідації, державним реєстраторам у т.ч. нотаріусам, іншим акредитованим та посадовим особам вчиняти будь-які реєстраційні дії у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо товариства, може істотно ускладнитися чи унеможливитися виконання рішення суду та поновлення прав позивача, за захистом яких він звернувся, та зумовити виникнення інших спорів між сторонами. Щодо вимоги про заборону ОСОБА_1 (голові комісії з припинення) здійснювати представництво відповідача суд вказав, що така вимога не співвідноситься із предметом позову.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись із постановленою ухвалою суду першої інстанції про забезпечення позову у цій справі, третя особа - ОСОБА_1 звернувся до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить її скасувати.

Підставою для скасування ухвали суду скаржник зазначає: нез`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 277 ГПК України).

Апеляційна скарга обґрунтована посиланням на те, що оскаржена ухвала постановлена за відсутності доказів, які б підтверджували позицію позивача та вчинення відповідачем дій, спрямованих на ускладнення виконання судового рішення, у разі задоволення позову.

Позиції інших учасників справи.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить відмовити в її задоволенні та залишити без змін ухвалу суду першої інстанції, посилаючись при цьому на вчинення дій, спрямованих на ліквідацію ТОВ "Екіпаж", що стало підставою для вжиття місцевим судом заходів забезпечення позову, які є співмірними та адекватними із заявленими позовними вимогами.

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Справа № 910/3235/22 перебувала в провадженні колегії суддів Північного апеляційного господарського суду: Шаптала Є.Ю. - головуючий, судді: Тищенко О.В, Яковлєв М.Л.

У зв`язку із самовідводом судової колегії від розгляду справи №910/3235/22 за розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду № 09.1-07/495/22 від 23.11.2022, у справі призначено повторний автоматизований розподіл.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.11.2022 справу передано на розгляд колегії суддів: головуючий суддя - Ходаківська І.П., судді: Демидова А.М., Владимиренко С.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.11.2022 апеляційну скаргу позивача прийнято до провадження у новому складі суду та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 14.12.2022.

У судових дебатах представник скаржника просив апеляційну скаргу задовольнити, скасувати оскаржену судову ухвалу та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити та провести новий розподіл судових витрат.

У судових дебатах представник відповідача просив апеляційну скаргу відхилити, а оскаржену судову ухвалу - залишити без змін.

Позивач у судове засідання 14.12.2022 явку свого представника не забезпечив, про поважність причин його нез`явлення суд не повідомив, хоча про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про доставлення копії ухвали на його офіційну електронну адресу.

Суд враховує наявну в матеріалах справи нотаріально посвідчену заяву Соколовської І.В. про розгляд справи без її участі.

Враховуючи, що явка представників у судове засідання не визнавалась обов`язковою, з метою дотримання принципу розумності строків розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутністю представників позивача та третіх осіб.

Мотиви, якими керується суд апеляційної інстанції та застосоване законодавство

Предметом апеляційного перегляду є ухвала суду першої інстанції, постановлена за результатами розгляду заяви позивача про вжиття заходів забезпечення позову.

Процесуальні підстави для застосування заходів забезпечення позову визначені статтею 136 ГПК України, згідно з якою господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, а отже, має відповідати вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод. Європейським судом у рішенні від 19.03.1997 у справі «Горнсбі проти Греції» зазначено, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду. Водночас судовий захист, як і діяльність суду, не можуть вважатися дієвими, якщо судові рішення не виконуються або виконуються неналежним чином і без контролю суду за їх виконанням.

Також у рішенні Європейського суду з прав людини від 18.05.2004 у справі «Продан проти Молдови» Суд наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантований Європейською конвенцією з прав людини, буде ілюзією, якщо правова система держав, які ратифікували Конвенцію, дозволятиме остаточному, обов`язковому судовому рішенню залишатися невиконаним, завдаючи шкоди одній із сторін.

Метою заходу забезпечення позову є підтримання status quo, поки суд не визначиться щодо виправданості цього заходу. Тимчасовий захід спрямований на те, щоб протягом судового розгляду щодо суті спору суд залишався в змозі розглянути позов заявника за звичайною процедурою. Тимчасові забезпечувальні заходи мають на меті забезпечити протягом розгляду продовження існування стану, який є предметом спору (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «Кюблер проти Німеччини»).

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод і інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (див. постанови Верховного Суду від 10.12.2019 у справі №910/18739/16 та від 21.10.2021 у справі №910/20007/20).

Таким чином, саме вжиття судом заходів забезпечення позову сприяє гарантуванню відновлення порушених прав позивача в разі задоволення позову та виконання постановленого судового рішення, що повністю відповідає практиці Європейського суду з прав людини.

Господарський суд повинен врахувати потенційні ризики можливості невиконання рішення суду та гарантувати відновлення порушених прав позивача в разі задоволення позову та виконання постановленого рішення.

Відповідно до частини другої статті 136 ГПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно із статтею 136 ГПК України обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача. Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитися за якістю на момент виконання рішення.

Статтею 137 ГПК України передбачено, що позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Інститут вжиття заходів забезпечення позову є одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту.

Тобто забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Аналогічні правові висновки щодо застосування статей 136, 137 ГПК України викладені зокрема у постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі №910/19256/16, від 14.05.2018 у справі № 910/20479/17, від 14.06.2018 у справі №916/10/18.

Під час вирішення питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, що звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Аналіз змісту наведеного свідчить, що забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових рішень. При цьому сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.

Предметом позову у цій справі є матеріально-правова вимога позивача про визнання недійсними рішень загальних зборів учасників ТОВ «Екіпаж», оформлених протоколом від 17.02.2022 № 17/02/22. Отже, предметом позову є вимога немайнового характеру.

Позов мотивовано порушенням прав позивача - ОСОБА_2 , який володіє часткою в статутному капіталі ТОВ «Екіпаж» у розмірі 33,33 %, оскільки спірні рішення щодо припинення товариства шляхом його ліквідації, звільнення директора та призначення ліквідатора, визначення порядку задоволення заявлення вимог кредиторів до товариства були прийняті за відсутності законних підстав. Загальні збори проведені з порушенням порядку повідомлення про їх скликання, без участі позивача та за відсутності необхідного кворуму для прийняття таких рішень.

Тому у цій справі має досліджуватися обґрунтованість і адекватність вимог заявника щодо забезпечення позову, а також питання, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду (подібну правову позицію викладено у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18).

Водночас, якщо позивач звертається до суду з немайновою позовною вимогою, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, то в цьому випадку не має взагалі застосуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Законом не визначається перелік відповідних доказів, які повинна надати особа до суду під час звернення із заявою про забезпечення позову, а тому суди у кожному конкретному випадку повинні оцінювати їх на предмет належності, допустимості, достовірності та вірогідності.

В обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову позивач зазначає, що він є учасником ТОВ «Екіпаж» та володіє часткою в статутному капіталі ТОВ «Екіпаж» у розмірі 3 600 грн, що становить 33,33 % статутного капіталу.

Необхідність звернення позивача до суду за захистом порушених корпоративних прав та інтересів зумовлена неправомірністю скликання та проведення загальних зборів ТОВ «Екіпаж», на яких були прийняті рішення з питань порядку денного, а саме: 1.Про припинення товариства шляхом ліквідації в добровільному порядку; 2.Про звільнення директора товариства; 3.Про призначення ліквідатора; 4.Про визначення місцезнаходження ліквідатора; 5.Про визначення порядку задоволення та строку заявлення вимог кредиторів до товариства.

Згідно відомостей в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 26.04.2022: (а.с.26-26) ТОВ "Екіпаж" перебуває в стані припинення за рішенням засновників (учасників) юридичної особи; голова комісії з припинення (ліквідатор) - Піковський О.І.

Отже зазначені відомості в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо перебування ТОВ "Екіпаж" в стані припинення підтверджують факт вчинення дій, спрямованих на виконання спірних рішень загальних зборів учасників товариства щодо припинення юридичної особи.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що встановлення заборони ТОВ "Екіпаж" та його ліквідатору Піковському О.І. здійснювати будь-які дії з припинення ТОВ "Екіпаж" шляхом його ліквідації до набрання законної сили рішенням у цій справі відповідає процесуальному законодавству, адже в рамках цієї справи оскаржуються рішення загальних зборів товариства щодо припинення товариства шляхом його ліквідації та пов`язаних із цим питань (звільнення директора товариства, призначення ліквідатора, визначення порядку задоволення заявлених вимог кредиторів), тобто в цій частині судом були вжиті заходи, які безпосередньо та прямо стосуються предмета спору.

Щодо заборони суб`єктам державної реєстрації, визначеним Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» вчиняти реєстраційні дії щодо ТОВ "Екіпаж" у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про припинення юридичної особи шляхом ліквідації, колегія суддів вважає, що такий спосіб забезпечення позову перебуває причинно-наслідковому зв`язку із заходом, зазначеним вище (заборона ТОВ "Екіпаж" та ліквідатору Піковському О.І. здійснювати будь-які дії з припинення ТОВ "Екіпаж" шляхом його ліквідації до набрання законної сили рішенням у цій справі), адже дії товариства та його ліквідатора, які стосуються змін відомостей про товариство підлягають державній реєстрації відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань».

Заборона вчинення реєстраційних дій є одним із визначених законом способів забезпечення позову, який передбачений, зокрема, Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань».

Відповідно до ч. 10 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» Державна судова адміністрація України забезпечує передачу до Єдиного державного реєстру примірника судового рішення, яке тягне за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, судового рішення про арешт корпоративних прав та про заборону (скасування заборони) вчинення реєстраційних дій - у день набрання судовим рішенням законної сили.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 25 названого Закону державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, а також що надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" щодо заборони (скасування заборони) вчинення реєстраційних дій.

Отже, заборона суб`єктам державної реєстрації вносити відповідні зміни до реєстру є тимчасовою та не має своїм наслідком будь-якого перешкоджання господарській діяльності товариства. Тобто вжиття спірних заходів забезпечення позову у цій справі спрямоване на запобігання імовірним порушенням корпоративних прав позивача, забезпечуючи збалансованість інтересів сторін.

Як свідчать встановлені обставини справи, позивач у цій справі має намір захистити свої порушені корпоративні права, як учасника ТОВ «Екіпаж» внаслідок прийняття оспорюваних рішень, у разі виконання яких він може бути позбавлений права на ефективний судовий захист, адже здійснення реєстратором на підставі цих рішень до закінчення розгляду справи нових реєстраційних дій стосовно ТОВ «Екіпаж», зумовить неможливість захисту або поновлення позивачем своїх прав в межах одного судового провадження за його позовом без нових звернень до суду, що істотно ускладнить чи взагалі унеможливить поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів. Тому в даному випадку вжиття відповідних заходів забезпечення позову матиме наслідком збереження існуючого станом на момент подання заяви стану.

Оцінюючи відповідність вжитих судом першої інстанції заходів забезпечення позову позовним вимогам, на забезпечення яких вони вжиті, суд апеляційної інстанції вважає ці заходи адекватними, співмірними та такими, що відповідають нормам статей 136, 137 ГПК України та Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань».

Отже колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції всебічно оцінив наявність та доведеність підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

За таких обставин, колегія суддів відхиляє доводи скаржника щодо порушення місцевим господарським судом норм процесуального права.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції враховує висновки Європейського суду з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006), де зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі скаржнику було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при розгляді апеляційної скарги.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 255 ГПК України окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції, зокрема, про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Нормою ст. 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши ухвалу суду першої інстанції в межах вимог та доводів апеляційної скарги, встановивши, що відповідні доводи щодо наявності підстав для скасування оскаржуваного судового рішення не знайшли свого підтвердження, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Розподіл судових витрат

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, витрати по сплаті судового збору за її подання, з урахуванням вимог статті 129 ГПК України, покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 255, 269, 271, 275, 276, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду міста Києва від 29.04.2022 у справі №910/3235/22 залишити без змін.

Судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на ОСОБА_1 .

Матеріали оскарження у справі № 910/3235/22 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено - 23.12.2022 (у зв`язку з тривалими повітряними тривогами та відключеннями електроенергії в місті Києві).

Головуючий суддя І.П. Ходаківська

Судді А.М. Демидова

С.В. Владимиренко