ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" грудня 2022 р. Справа№ 911/3554/17 (911/401/21)

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Доманської М.Л.

суддів: Гарник Л.Л.

Пантелієнка В.О.

за участю секретаря судового засідання Кудько О.О.

та представників учасників провадження у даній справі відповідно до протоколу судового засіданні від 14.12.2022,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Трійка Капітал"

на ухвалу господарського суду Київської області від 07.10.2021

у справі №911/3554/17 (911/401/21) (Суддя Лутак Т.В.)

за заявою Ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітмет" арбітражного керуючого Кучака Юрія Федоровича

до 1) ОСОБА_1

2) ОСОБА_2

про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника

у справі № 911/3554/17

за заявою Акціонерного товариства "ВТБ Банк"

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітмет"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Київської області від 07.10.2021 у справі №911/3554/17 (911/401/21) відмовлено у задоволенні заяви ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітмет" про покладення субсидіарної відповідальності на учасника - ОСОБА_1 та керівника - ОСОБА_2 Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітмет".

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "Трійка Капітал" звернулося безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить визнати поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Київської області від 07.10.2021 та поновити такий строк, прийняти до розгляду апеляційну скаргу ТОВ "Трійка Капітал" на ухвалу Господарського суду Київської області від 07.10.2021, якою було відмовлено у задоволенні заяви ліквідатора ТОВ "Вітмет" про покладення субсидіарної відповідальності на учасника та керівника ТОВ "Вітмет", ухвалу Господарського суду Київської області від 07.10.2021, якою було відмовлено у задоволенні заяви ліквідатора ТОВ "Вітмет" про покладення субсидіарної відповідальності на учасника та керівника ТОВ "Вітмет" - скасувати, прийняти нове рішення, яким покласти солідарно субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями банкрута у розмірі 270 929 874,54 грн. у зв`язку із доведенням до банкрутства на наступних осіб: ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 ; ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , вирішити питання судових витрат.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.11.2021 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Трійка Капітал" передано колегії суддів у складі: головуючий суддя: Доманська М.Л.; судді: Пантелієнко В.О., Гарник Л.Л.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.12.2021 витребувано у Господарського суду Київської області матеріали справи №911/3554/17 (911/401/21) за заявою Ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітмет" арбітражного керуючого Кучака Юрія Федоровича до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника у справі № 911/3554/17 за заявою Акціонерного товариства "ВТБ Банк" до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітмет" про банкрутство, відкладено розгляд питання про поновлення чи відмову у поновленні пропущеного строку на апеляційне оскарження, відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення без руху апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Трійка Капітал" на ухвалу господарського суду Київської області від 07.10.2021 у справі №911/3554/17 (911/401/21) до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи №911/3554/17 (911/401/21).

10.02.2021 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №911/3554/17 (911/401/21) у 2-ох томах.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.02.2022 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Трійка Капітал" на ухвалу господарського суду Київської області від 07.10.2021 у справі №911/3554/17 (911/401/21) залишено без руху. Вказано, що протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали скаржник має право усунути недоліки, а саме, подати до Північного апеляційного господарського докази сплати судового збору у встановленому порядку, розмірі (у сумі 1 191 750, 00 грн). Роз`яснено скаржнику, що в разі невиконання зазначеної ухвали суду в строк, визначений п.2 її резолютивної частини, щодо неподання доказів сплати судового збору апеляційна скарга вважається неподаною та повертається скаржнику.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.06.2022 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Трійка Капітал" на ухвалу господарського суду Київської області від 07.10.2021 у справі №911/3554/17 (911/401/21) з доданими до неї документами повернуто скаржнику.

Постановою Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 20.10.2022 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Трійка капітал" задоволено, ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 07.06.2022 скасовано, справу передано до Північного апеляційного господарського суду для продовження розгляду.

Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) (складу суду) від 09.11.2022, апеляційну Товариства з обмеженою відповідальністю "Трійка Капітал" передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді: Доманської М.Л., суддів: Гарник Л.Л., Пантелієнко В.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.11.2022 поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Трійка Капітал" строк на апеляційне оскарження ухвали господарського суду Київської області від 07.10.2021 у справі №911/3554/17 (911/401/21), відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Трійка Капітал" на ухвалу господарського суду Київської області від 07.10.2021 у справі №911/3554/17 (911/401/21), розгляд апеляційної скарги призначено на 30.11.2022, витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю "Трійка Капітал" оригінал апеляційної скарги із додатками до неї, які повернуті скаржнику за ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.06.2022, запропоновано учасникам справи у відповідності до статті 263 Господарського процесуального кодексу України надати відзиви на апеляційну скаргу із доказами надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи протягом десяти днів, з дня отримання даної ухвали, але не пізніше 24.11.2022, встановлено учасникам справи строк для подачі всіх заяв, клопотань, пояснень в письмовій формі із доказами надсилання (надання) копій цих документів іншим учасникам справи протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали, але не пізніше 29.11.2022.

29.11.2022 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від ОСОБА_1 надійшли заперечення на апеляційну скаргу, відповідно до яких вказано, що до заяви та апеляційної скарги не додано доказів умисних, цілеспрямованих, неправомірних дій власника та учасника боржника з доведення ТОВ «ВІТМЕТ» до банкрутства. Як вказує ОСОБА_1 в заяві ліквідатора містяться хибні доводи щодо покладення відповідальності на колишнього керівника ОСОБА_2 , який був звільнений у 09.03.2017 з посади керівника ТОВ «Вітмет» під час рейдерського захвату, оскільки на момент звернення до суду у листопаді 2017 за заявою Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Вітмет» керівником ТОВ «ВІТМЕТ» відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань був ОСОБА_3 (з 10.03.2017 року). ОСОБА_1 також стверджує, що висновки ліквідатора щодо доведення до банкрутства ТОВ «Вітмет», зроблені тільки на підставі відсутності у ліквідатора показників фінансової звітності за 2015-2016 років, без надання і доведення конкретних фактів відносно кожного відповідача.

29.11.2022 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.11.2022 клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи - задоволено. Запропоновано арбітражному керуючому Кучаку Ю.Ф. подати до суду пояснення щодо вжитих ним заходів для отримання відповідних первинних документів від керівництва боржника з посиланням на докази, які наявні в матеріалах справи, із доказами направлення пояснень всім учасникам справи в строк до 12.12.2022. Запропоновати учасникам справи надати свої пояснення на заперечення, подані ОСОБА_1 , проти апеляційної скарги, у строк до 12.12.2022, із доказами їх направлення всім іншим учасникам справи. Розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Трійка Капітал" на ухвалу господарського суду Київської області від 07.10.2021 у справі №911/3554/17 (911/401/21) відкладено на 14.12.2022 о 10 год. 30 хв. Повторно витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю "Трійка Капітал" оригінал апеляційної скарги із додатками до неї, які повернуті скаржнику за ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.06.2022.

14.12.2022 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від арбітражного керуючого Кучака Ю.Ф. надійшли письмові пояснення щодо вжиття ним заходів для отримання відповідних первинних документів від керівництва боржника з посиланням на докази, які наявні в матеріалах справи.

14.12.2022 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від скаржника надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи оригіналу апеляційної скарги із додатками до неї, які повернуті скаржнику за ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.06.2022.

14.12.2022 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від ОСОБА_1 надійшла заява про розгля справи без його участі.

14.12.2022 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від арбітражного керуючого Каленчук О.І. надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи реєстру вимог кредиторів, складеного станом на 31.10.2021 у даній справі.

У судове засідання 14.12.2022 з`явився представник скаржника. Решта учасників справи у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку.

Cудом ставилось на обговорення питання щодо можливості здійснення розгляду апеляційної скарги за відсутності представників учасників справи, які не з`явились в судове засідання, щодо чого скаржник не заперечував, колегія суддів вирішила за можливе здійснювати розгляд справи за відсутності учасників справи, що не прибули у судове засідання, з огляду на наступне.

За положеннями статті 129 Конституції України та статті 2 ГПК України одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Стаття 43 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) зобов`язує сторін добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (стаття 202 ГПК України).

Наведена правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.07.2020 у справі №924/369/19.

В даному випадку апеляційна скарга може бути розглянута у судовому засіданні без участі сторін, які не з`явились у судове засідання, їх неявка не перешкоджає вирішенню апеляційної скарги у даному судовому засіданні.

Представник скаржника просила суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу задовольнити, оскаржувану ухвалу скасувати, прийняти нове судове рішення, за яким заяву ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітмет" про покладення субсидіарної відповідальності на учасника боржника - ОСОБА_1 та керівника боржника - ОСОБА_2 задовольнити, покласти солідарно субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями банкрута у розмірі 270 929 874, 54 грн, у зв`язку із доведенням до банкрутства Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітмет".

Згідно із ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі скаржник не погоджується з висновками суду першої інстанції в оскаржуваній ухвалі, з огляду на наступне. Листом Міністерства юстиції України від 07.05.2021 № 284/3532-32-21/21.2 щодо висновків про наявність ознак фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неплатоспроможності у справі № 911/3554/17 (911/401/21) про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітмет", який наданий на запит суду, встановлено наявність ознак навмисного погіршення фінансово-господарського стану підприємства та ознак дій з доведення до банкрутства в діях керівництва підприємства. Скаржник вказує, що вищезазначені висновки Міністерства юстиції України відповідачами не спростовані, судом першої інстанії протилежного не встановлено. Апелянт стверджує, що заборгованість ТОВ «ВІТМЕТ» перед ПАТ «ВТБ Банк» мала бути відображена у балансах ТОВ «ВІТМЕТ» за 2015 та 2016 роки. Скаржник вказує про обґрунтованість підстав для застосування до керівника та засновника ТОВ «ВІТМЕТ» субсидіарної відповідальності за зобов"язаннями боржника у справі у зв`язку з їх неправомірними діями/бездіяльністю, у тому числі в органі управління боржником (зборах засновників), упродовж 2015-2016 років, що мало наслідком стійку неплатоспроможність боржника та недостатність у нього активів на час проведення ліквідаційної процедури для задоволення вимог конкурсних кредиторів. Як вказує апелянт, висновки суду першої інстанції про недоведеність заяви ліквідатора Товариства з обмеженою «Вітмет» про покладення субсидіарної відповідальності на учасника і керівника Товариства відповідальністю «Вітмет» за наявності підтвердження факту погіршення фінансово-господарського стану підприємства у відповідний період та ознак дій з доведення до банкрутства в діях керівництва підприємства не ґрунтуються на вимогах законодавства та доказах, які наявні в матеріалах справи.

В судовому засіданні 14.12.2022 представник скаржника підтримала апеляційну скаргу, подала до суду пояснення щодо заявленої суми субсидіарної відповідальності за зобо"язаннями боржника у справі, додавши до цих пояснень оригінал апеляційної скарги із додатками, які прийняті судом.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази у справі, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів дійшла висновку про те, що вимоги апеляційної скарги підлягають до задоволення, оскаржувану ухвалу суду першої інстанції слід скасувати, прийняти нове судове рішення, яким задовольнити заяву ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітмет" про покладення субсидіарної відповідальності на учасника - ОСОБА_1 та керівника - ОСОБА_2 Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітмет", з огляду на наступне.

У провадженні господарського суду Київської області знаходиться справа № 911/3554/17 за заявою Акціонерного товариства "ВТБ Банк" до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітмет" про банкрутство.

Ухвалою господарського суду Київської області від 14.12.2017 порушено провадження у даній справі та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Постановою господарського суду Київської області від 17.05.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю "Вітмет" (ідентифікаційний код - 24029801) визнано банкрутом та відкрито відносно нього ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута - Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітмет" призначено арбітражного керуючого Кучака Юрія Федоровича та зобов`язано останнього виконати ліквідаційну процедуру банкрута.

До господарського суду Київської області від ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітмет" арбітражного керуючого Кучака Юрія Федоровича надійшла заява від 05.02.2021 № 02-01/71-400 (від 08.02.2021 № 398/21) про покладення субсидіарної відповідальності на учасника та керівника Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітмет", у якій він просить суд покласти солідарно субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями банкрута у розмірі 270 410 208, 61 грн., у зв`язку із доведенням до банкрутства, на наступних осіб: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

В обґрунтування заяви про покладення субсидіарної відповідальності на учасника та керівника Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітмет" ліквідатор банкрута посилається на те, що з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що у відповідний період до порушення даної справи про банкрутство засновником Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітмет" був ОСОБА_1 , а керівником - ОСОБА_2 , якими первинна бухгалтерська документація Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітмет" арбітражному керуючому не передавалася, здійснювалися дії щодо неправильного відображення фінансового стану підприємства у звітності, у цей період ними було допущено зростання кредиторської заборгованості боржника у справі, ними неправомірно не вчинялися дії щодо оздоровлення майнового стану підприємства боржника .

Ухвалою господарського суду Київської області від 12.03.2021 прийнято заяву ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітмет" арбітражного керуючого Кучака Юрія Федоровича від 05.02.2021 вих. № 02-01/71-400 (від 08.02.2021 вх. № 398/21) про покладення субсидіарної відповідальності на учасника та керівника Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітмет" до розгляду у межах провадження у справі № 911/3554/17 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітмет", розгляд заяви про покладення субсидіарної відповідальності призначено на 26.04.2021, зобов`язано ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надати суду документально підтверджений відзив по суті заяви про покладення на них субсидіарної відповідальності за зобов"язаннями боржника, а іншим учасникам справи його копію у порядку, передбаченому статтями 165, 178 Господарського процесуального кодексу України, зобов`язано Сектор з питань банкрутства у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) скласти та надати суду, у строк протягом одного місяця з дати отримання даної ухвали, висновок про наявність/відсутність ознак фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неплатоспроможності щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітмет" (ідентифікаційний код - 24029801).

До господарського суду Київської області від Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшов лист № 13889/7.1-21 від 22.03.2021 (вх. № 6856/21 від 24.03.2021), у якому повідомлено, що ним направлено до Міністерства юстиції України копію ухвали господарського суду Київської області від 12.03.2021 у справі № 911/3554/17 (911/401/21) для надання доручення щодо підготовки та складання висновку про наявність/відсутність ознак фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неплатоспроможності щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітмет".

06.04.2021 через канцелярію господарського суду Київської області від Міністерства юстиції України надійшов лист № 182/3532-32-21/21.2 від 30.03.2021 (вх. № 7997/21 від 06.04.2021), у якому повідомлено, що ним направлено запит до арбітражного керуючого Кучака Юрія Федоровича про надання необхідних документів для складення висновків, про результати яких господарський суд буде повідомлено у встановлений строк.

До господарського суду Київської області від Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшов лист від 06.04.2021 № 13889/7.1-21 від 02.04.2021 (вх. № 8048/21), у якому повідомлено, що на виконання вимог ухвали суду від 12.03.2021 відповідний висновок буде складено структурним підрозділом Міністерства юстиції України згідно з п. 3 Порядку проведення аналізу фінансово-господарського стану суб`єктів господарювання.

17.05.2021 через канцелярію господарського суду Київської області від Міністерства юстиції України надійшло повідомлення від 07.05.2021 № 284/3532-32-21/21.2 (вх. № 11137/21 від 17.05.2021) щодо висновків про наявність ознак фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неплатоспроможності у справі № 911/3554/17 (911/401/21) про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітмет".

До господарського суду Київської області від ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітмет" арбітражного керуючого Кучака Юрія Федоровича надійшла заява вих. № 02-01/71-420 від 10.06.2021 (вх. № 14505/21 від 10.06.2021) про збільшення вимог у заяві про покладення субсидіарної відповідальності, у якій він просить суд покласти солідарно субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями банкрута у розмірі 270 929 874, 54 грн, у зв`язку із доведенням до банкрутства, на наступних осіб: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Ухвалою господарського суду Київської області від 19.07.2021 у справі № 911/3554/17 призначено ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітмет" (ідентифікаційний код - 24029801) арбітражного керуючого Каленчук Оксану Іванівну (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 1736 від 05.11.2015, адреса офісу: 08132, Київська область, Києво-Святошинський район, місто Вишневе, вулиця Машинобудівників, будинок 17А, офіс 56; адреса для листування: 03035, м. Київ, а/с 20, ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 ), яка підтримала заяву ліквідатора про покладення на засновника та керівника боржника субсидіарної відповідальності.

Ухвалою від 07.10.2021 у справі №911/3554/17 Господарський суд Київської області відмовив у задволенні заяви ліквідатора банкрута про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника на учасника та керівника Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітмет".

Колегія суддів з висновками суду першої інстанції не погоджуєтья, з огляду на наступне.

Загальні умови для притягнення до субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника у справі про банкрутство визначені Цивільним кодексом України (далі - ЦК України), Господарським кодексом України (далі - ГК України), Кодексом України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ).

Частиною 1 статті 619 ЦК України передбачено, що договором або законом може бути передбачена поряд із відповідальністю боржника додаткова (субсидіарна) відповідальність іншої особи.

Згідно з частиною 1 статті 215 ГК України у випадках, передбачених законом, суб`єкт підприємництва-боржник, його засновники (учасники), власник майна, а також інші особи несуть юридичну відповідальність за порушення вимог законодавства про банкрутство, зокрема фіктивне банкрутство, приховування банкрутства або умисне доведення до банкрутства.

Частиною 3 цієї статті ГК України унормовано, що умисним банкрутством визнається стійка неплатоспроможність суб`єкта підприємництва, викликана цілеспрямованими діями власника майна або посадової особи суб`єкта підприємництва, якщо це завдало істотної матеріальної шкоди інтересам держави, суспільства або інтересам кредиторів, що охороняються законом.

Застосування субсидіарної відповідальності у справах про банкрутство урегульовано нормами частини другої статті 61 КУзПБ, якою передбачено, що під час здійснення своїх повноважень ліквідатор має право заявити вимоги до третіх осіб, які відповідно до законодавства несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства. Розмір зазначених вимог визначається з різниці між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою. У разі банкрутства боржника з вини його засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі з вини керівника боржника, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають змогу іншим чином визначати його дії, на засновників (учасників, акціонерів) боржника-юридичної особи або інших осіб у разі недостатності майна боржника може бути покладена субсидіарна відповідальність за його зобов`язаннями. Стягнені суми включаються до складу ліквідаційної маси і можуть бути використані лише для задоволення вимог кредиторів у порядку черговості, встановленому цим Кодексом.

Субсидіарна відповідальність у справах про банкрутство є самостійним цивільно-правовим видом відповідальності, який за заявою ліквідатора покладається на засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі керівника боржника при наявності підтвердження вини вказаних осіб у доведенні юридичної особи (боржника у справі про банкрутство) до стану неплатоспроможності.

Першочерговою метою застосування цього механізму є створення для кредиторів у межах справи про банкрутство додаткових гарантій захисту їх прав, законних інтересів та задоволення вимог, що відповідає загальній меті процедур банкрутства та кореспондується з обов`язком здійснення ліквідатором всієї повноти передбачених законом повноважень і заходів спрямованих на досягнення цієї мети у ліквідаційній процедурі.

Субсидіарна відповідальність за доведення до банкрутства за своєю правовою природою є відповідальністю за зловживання суб`єктивними цивільними правами, які завдали шкоди кредиторам. Законодавство не пов`язує можливості покладення на третіх осіб субсидіарної відповідальності в порядку частини 2 статті 61 КУзПБ з наявністю вироку у кримінальній справі щодо таких осіб про встановлення в їх діях (бездіяльності) кримінального правопорушення. У цьому випадку особи згідно зі спеціальним приписом КУзПБ притягуються до цивільної відповідальності у формі стягнення.

Суд звертається до сталої правової позиції (з урахуванням тотожного регулювання питання субсидіарної відповідальності посадових осіб боржника та його засновників як за статтею 61 КУзПБ, так і статтею 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"), що сформульована Верховним Судом, зокрема, у постановах від 30.01.2018 у справі № 923/862/15, від 28.08.2018 у справі № 927/1099/13, від 18.10.2018 у справі № 923/1297/14, від 05.02.2019 у справі № 923/1432/15, від 03.09.2019 у справі № 923/1494/15, від 10.03.2020 у справі № 902/318/16, від 10.12.2020 у справі № 922/1067/17 та від 10.06.2021 у справі № 5023/2837/11.

Визначене частиною другою статті 61 КУзПБ господарське правопорушення, за вчинення якого засновники (учасники, акціонери), керівник боржника та інші особи, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають можливість іншим чином визначати його дії, можуть бути притягнуті до субсидіарної відповідальності поряд з боржником у процедурі банкрутства у разі відсутності майна боржника, має обґрунтовуватися судами шляхом встановлення складу такого правопорушення (об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони).

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у певній сфері, у даному випадку - права кредитора (-ів) на задоволення його (їх) вимог до боржника у справі про банкрутство за рахунок активів боржника, що не можуть бути задоволені внаслідок відсутності майна у боржника.

Притягнення винних у доведені до банкрутства осіб до субсидіарної відповідальності є механізмом відновлення порушених прав кредиторів, а також стимулюванням добросовісної поведінки засновників, керівників та інших осіб пов`язаних з боржником і як наслідок недопущення здійснення права власності на шкоду інших осіб.

Об`єктивну сторону такого правопорушення складають дії або бездіяльність певних фізичних осіб та/або юридичних осіб, пов`язаних з боржником, що призвели до відсутності у нього майнових активів для задоволення вимог кредиторів або до відсутності інформації про такі активи, що виключає можливість дослідження активу та його оцінки.

Щодо об`єктивної сторони правопорушення для покладення на суб`єктів субсидіарної відповідальності у справі про банкрутство слід зазначити, що хоча приписи частини 2 статті 61 КУзПБ і містять диспозицію (зміст) правопорушення- «доведення до банкрутства», за яке передбачена «санкція» у вигляді субсидіарної відповідальності, однак не конкретизують дії/бездіяльність суб`єктів цієї відповідальності, які вказують/доводять на його існування.

Оцінюючи будь-які дії/бездіяльність суб`єктів відповідальності на предмет покладення на них субсидіарної відповідальності у справі про банкрутство, слід відмежовувати дії та обставини, які належать до ризиків підприємницької/господарської діяльності (стаття 42 ГК України).

Особи, які виступають від імені юридичної особи, зобов`язані діяти не лише в межах своїх повноважень, але й добросовісно і розумно. Між господарським товариством та його посадовою особою (зокрема директором чи генеральним директором) у процесі діяльності складаються відносини довірчого характеру, у зв`язку з чим протиправна поведінка зазначеної особи може виражатись не лише у невиконанні нею обов`язків, прямо встановлених установчими документами товариства, чи перевищенні повноважень при вчиненні певних дій від імені товариства, а й у неналежному чи недобросовісному виконанні таких дій без дотримання меж нормального господарського ризику, з особистою заінтересованістю чи при зловживанні своїм розсудом, прийнятті очевидно необачних чи марнотратних рішень.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом, зокрема, у постанові від 05.07.2022 у справі № 916/1272/18.

Виходячи зі змісту частини п`ятої статті 41 Закону про банкрутство, частини другої статті 61 КУзПБ, суб`єктів субсидіарної відповідальності умовно можна поділити на дві групи:

І група - засновники (учасники, акціонери) та інші особи, які відповідно до закону за своїм юридичним статусом та відповідно до установчих документів мають право безпосередньо давати обов`язкові для виконання боржником (його органів управління) вказівки, приймати рішення, видавати розпорядження чи накази боржнику. У законодавстві України віднесені до цієї групи особи іменуються як: "заінтересовані особи стосовно боржника" (стаття 1 Закону про банкрутство, стаття 1 КУзПБ), "пов`язані особи" (стаття 1 Закону України "Про захист економічної конкуренції", стаття 14.1.159. Податкового кодексу України, стаття 52 Закону України "Про банки та банківську діяльність"), "кінцевий бенефіціарний власник (контролер)" (стаття 1 Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення");

ІІ група - інші особи, які не мають формалізованих зв`язків із юридичною особою-боржником однак мають змогу іншим чином визначати та впливати на поведінку боржника в господарських відносинах. Такі особи самостійно або спільно з іншими особами визначають волю боржника щодо здійснення або утримання від здійснення певних дій.

Тлумачення змісту абзацу 1 частини п`ятої статті 41 Закону про банкрутство, абзацу 1 частини другої статті 61 КУзПБ свідчить, що приписами цих норм до суб`єктів субсидіарної відповідальності віднесено третіх осіб, які відповідно до законодавства несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника за доведення його до банкрутства.

Схожі за змістом положення містить частина перша статті 619 ЦК України, якою передбачено, що договором або законом поряд із відповідальністю боржника може бути передбачена додаткова (субсидіарна) відповідальність іншої особи та частина перша статті 215 ГК України, згідно з якою інші особи несуть юридичну відповідальність за порушення вимог законодавства про банкрутство, зокрема фіктивне банкрутство, приховування банкрутства або умисне доведення до банкрутства.

Слід зазначити, що можливістю подання в межах справи про банкрутство заяви до третіх осіб, які відповідно до законодавства несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства наділений виключно ліквідатор банкрута, який, здійснивши на виконання своїх повноважень ( частина 1 статті 61 Кодексу) аналіз фінансового становища банкрута, зобов`язаний звернутись до суду із відповідним позовом.

Відтак, суб`єктами правопорушення (субсидіарної відповідальності), що може бути покладена у справі про банкрутство за заявою ліквідатора, є засновники (учасники, акціонери) або інші особи, у тому числі керівник боржника, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають можливість іншим чином визначати його дії, за умови існування вини цих осіб у банкрутстві боржника, тобто вчиненні суб`єктом (суб`єктами) субсидіарної відповідальності винних дій/бездіяльності, що призвели до банкрутства боржника.

Аналогічну за змістом правову позицію висловлено Верховним Судом, зокрема, у постановах від 16.06.2020 у справі № 910/21232/16, від 10.12.2020 у справі № 922/1067/17, від 24.02.2021 у справі № 902/1129/15, від 01.06.2021 у справі № 904/4855/17, від 10.06.2021 у справі № 5023/2837/11, від 19.08.2021 у справі № 25/62/09, від 15.02.2022 у справі № 927/219/20, від 05.07.2022 у справі № 916/1272/18.

Суб`єктивною стороною правопорушення для застосування субсидіарної відповідальності є ставлення особи до вчинюваних нею дій чи бездіяльності (мотиву, мети, умислу чи необережності суб`єкта правопорушення).

Для вирішення питання щодо кола необхідних і достатніх обставин, які мають бути доведені суб`єктом звернення (ліквідатором) та, відповідно, підлягають встановленню судом для покладення субсидіарної відповідальності, виходячи з диспозиції частини першої статті 215 ГК України та частини п`ятої статті 41 Закону про банкрутство, та з урахуванням підстав для порушення справи про банкрутство (стаття 1, частина третя статті 10, стаття 11 Закону про банкрутство), необхідна конкретизації об`єктивної сторони правопорушення з доведення до банкрутства/банкрутства з вини відповідальних суб`єктів, за які покладається субсидіарна відповідальність, виходячи, зокрема із сукупності відповідних обставин щодо Боржника та дій (бездіяльності) відповідальних суб`єктів.

Така правова позиція Верховного Суду, викладена у постановах від 30.01.2018 у справі № 923/862/15, від 05.02.2019 у справі № 923/1432/15 та від 16.06.2020 у справі № 910/21232/16, та не втратила своєї актуальності із введенням в дію КУзПБ.

Дослідження обставин поведінки (дій чи бездіяльності), яка повинна знаходитися в причинно-наслідковому зв`язку відносно порушення, передбаченого частиною 2 статті 61 КУзПБ, а також встановлення вини суб`єктів субсидіарної відповідальності у справі про банкрутство здійснюється судом, що вирішує спір про субсидіарну відповідальність у справі про банкрутство.

Водночас, при вирішенні питання щодо вини (виду вини) суб`єкта субсидіарної відповідальності, слід виходити з обов`язків та повноважень суб`єктів відповідальності стосовно боржника, покладених на них законом та/або статутом, враховуючи, при цьому, положення частин 1 і 3 статті 4 КУзПБ.

У цих висновках Суд звертається до правової позиції, що сформульована Верховним Судом, зокрема, у постановах від 16.06.2020 у справі № 910/21232/16, від 14.07.2020 у справі № 904/6379/16, від 10.12.2020 у справі № 922/1067/17, від 01.06.2021 у справі № 904/4855/17, від 15.02.2022 у справі № 927/219/20.

Колегія суддів вважає необхідним звернути увагу на об`єктивну сторону складу правопорушення в даному випадку.

В результаті дій та/або бездіяльності (протиправної поведінки) контролюючих осіб, які використовують свої корпоративні права як владу над юридичною особою, з метою завдати шкоди боржнику чи кредиторам особа втрачає здатність до підприємництва. Первинною є шкода, що завдається майну юридичної особи і здатність її до майнової діяльності. Шкода, що завдається майновій сфері юридичної особи стає причиною розладу процесу організації і управління, тягне за собою зупинення виробничої діяльності та припинення господарських відносин з контрагентами і, зокрема, з кредиторами. Необхідною підставою для настання цивільно-правової відповідальності за заподіяння шкоди є наявність складу правопорушення, що складається з протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи; настання шкідливого результату такої поведінки (шкоди); причинного зв`язку між протиправною поведінкою і шкодою; вини особи, яка заподіяла шкоду. Відсутність хоча б одного елемента складу правопорушення, за загальним правилом, виключає настання відповідальності.

Виходячи з положень статті 73 та частини першої статті 74 ГПК України (щодо покладеного на сторону/учасника у справі про банкрутство тягаря доведення обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень), суд наголошує, що обставини існування або відсутності будь-якого із наведених елементів/складових об`єктивної сторони цивільного правопорушення мають бути доведені у встановленому законом порядку.

При цьому, з урахуванням визначених господарсько-процесуальним законодавством презумпцій, принципів змагальності і диспозитивності судочинства, ліквідатор, як позивач звільняється від обов`язку доказування вини відповідача у заподіянні шкоди. Ліквідатор доводить наявність трьох елементів складу правопорушення:

1) протиправна поведінка (ліквідатор визначає особу, яка відповідальна за шкоду (суб`єкта відповідальності), наводить конкретні обставини, що пов`язані з діями такої особи, наводить аргументи невідповідності поведінки (дій/бездіяльності) нормам конкретного законодавства, нормам господарського та цивільного права та що такі дії завдали шкоди боржнику і стали каталізатором стану неплатоспроможності, стали підставою припинення господарської діяльності, що в кінцевому рахунку призвело до банкрутства боржника та завдання шкоди майновим інтересам кредиторів;

2) шкода та її розмір (за змістом абзацу 1 частини другої статті 61 КУзПБ розмір вимог ліквідатора до третіх осіб, які відповідно до законодавства несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства, визначається з різниці між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою (постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 922/2391/16).

Тлумачення цих норм свідчить, що визначенню розміру субсидіарної відповідальності передує формування ліквідаційної маси.

Законодавець передбачив, що стягнені суми субсидіарної відповідальності за доведення до банкрутства включаються саме до складу ліквідаційної маси і можуть бути використані лише для задоволення вимог кредиторів у порядку черговості).

3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою - причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи як причини банкрутства та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що банкрутство боржника стало об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.

Суд зазначає, що при цивільно-правовій відповідальності особа, яка є відповідачем, повинна довести відсутність своєї вини, наявність якої презюмується в силу положень ЦК України.

ЦК України не містить визначення поняття "вина". Втім, у окремих статтях цього Кодексу, згадується про умисел та необережність. Таким чином, в цивільному праві традиційно розрізняють умисну та необережну форми вини.

Вина у формі необережності має місце за відсутності у особи наміру завдати шкоди. При необережності особа не передбачала можливість настання шкідливих наслідків свого діяння/бездіяльності, хоча могла та повинна була їх передбачити або легковажно (безпідставно) сподівалася на їх відвернення.

Умисел як форма вини включає елемент усвідомлення та наміру. Діяння особи вважаються такими, що вчинені з умислом, якщо вона усвідомлювала протиправність своєї поведінки та бажала або свідомо допускала настання шкоди (збитків).

Згідно з положеннями частини другої статті 614 ЦК України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання, тобто цією нормою визначено презумпцію вини у разі порушення зобов`язання.

Водночас, особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим; за заявою потерпілого суд може визначити відповідальність осіб, які спільно завдали шкоди, у частці відповідно до ступеня їхньої вини (стаття 1190 ЦК України).

Товариство з обмеженою відповідальністю "Вітмет" зареєстроване 22.07.1997, дата запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 27.12.2004, номер запису 0001716.

Господарська діяльність Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітмет" здійснювалася на підставі статуту, затвердженого загальними зборами засновників (учасників) товариства від 19.03.2012 № 59 в новій редакції, зареєстрованого 20.03.2012 № 4001716.

Метою діяльності Товариства є здійснення виробничо-господарської діяльності, спрямованої на одержання прибутку, використовуваної на задоволення соціально-економічних інтересів учасників і членів трудового коллективу товариства (п. 2.1 Статуту).

З п. 1.1 Статуту вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Вітмет" створено на власності його учасника.

Товариство веде бухгалтерський, податковий, фінансовий облік, складає і подає фінансову звітність відповідно до чинного законодавства України. Статистична звітність,що використовує грошовий вимірник, ґрунтується на даних бухгалтерського обліку і подається в установленому обсязі органам державної статистики. Бухгалтерський облік здійснюється у товаристві у відповідності до вимог чинного законодавства Укураїни (п. 6.1-6.2 Статуту).

Органами управління Товариства є учасник товариства та директор (п. 7.1 Статуту).

Вищим органом управління є Учасник (п. 7.2 Статуту)

У липні 2014 року відбулися зміни у складі засновників (учасників) Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітмет", засновником та єдиним учасником якого став ОСОБА_1 , що проживаєза адресою: АДРЕСА_3 , рнокпп НОМЕР_1 , паспорт: серія НОМЕР_3 , виданий Київським РВ Сімферопольського МУГУ МВС України а АР КРИМ 03.08.2010.

Згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з серпня 2014 року засновником (учасником) Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітмет" значиться ОСОБА_1 , а керівником - ОСОБА_2 , юридична адреса Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітмет": 18000, Черкаська область, місто Черкаси, вулиця Шевченко, будинок 150.

13.03.2017 та 14.03.2017 в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань були зареєстровані зміни до установчих документів Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітмет" в частині зміни місцезнаходження товариства та складу учасників товариства, зміни до відомостей про юридичну особу в частині зміни керівника товариства, а саме визначено нове місцезнаходження товариства: 09700, Київська область, Богуславський район, місто Богуслав, вулиця Миколаївська, будинок 27, а також зазначено нового учасника та директора товариства - ОСОБА_3 .

Ухвалою господарського суду Київської області від 14.12.2017 порушено провадження у справі № 911/3554/17 за заявою Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітмет".

У провадженні господарського суду Київської області перебувала справа № 911/1518/17 за позовом ОСОБА_1 до Товариство з обмеженою відповідальністю "Вітмет", ОСОБА_3 , Черкаської міської ради в особі Департаменту організаційного забезпечення, Реєстраційної служби Богуславської районної державної адміністрації про визнання недійсним договору купівлі-продажу часток в статутному капіталі, визнання недійсним рішення загальних зборів ТОВ "Вітмет" від 09.03.2017 та скасування реєстраційного запису від 13.03.2017 №3011932 і реєстраційного запису від 14.03.2017 №4011932.

Рішенням господарського суду Київської області від 14.12.2017 у справі № 911/1518/17, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 17.04.2018, вищевказаний позов задоволено; визнано недійсним договір купівлі-продажу часток у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітмет" від 09.03.2017, укладений між продавцем ОСОБА_1 та покупцем ОСОБА_3 ; визнано недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітмет" , оформленого протоколом від 09.03.2017 № 09/03-17; скасовано реєстраційний запис від 13.03.2017 № 3011932, внесений до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань державним реєстратором Департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради Литвин Олексієм Вікторовичем, щодо реєстрації зміни інформації про утворення юридичної особи, зміни додаткової інформації та реєстраційний запис від 14.03.2017 № 4011932 щодо внесення змін до відомостей про Товариство, що не пов`язані зі змінами установчих документів (зміна місцезнаходження, зміна керівника, зміна складу або інформації про засновників, зміна складу підписантів) стосовно ТОВ "Вітмет" .

Тобто внесені 13.03.2017 та 14.03.2017 зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, у тому числі щодо складу учасників товариства та зміни керівника товариства не беруться судом до уваги.

30.12.2017 було знову проведено державну реєстрацію змін до установчих документів Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітмет", внесено зміни про місцезнаходження товариства, засновників, керівника та підписантів, а саме визначено нове місцезнаходження товариства: 04071, м. Київ, вул. Нижній Вал, буд. 28, а також зазначено нового учасника (засновника) та директора товариства - ОСОБА_3 .

Ухвалою господарського суду Київської області від 25.05.2018 у справі № 911/3554/17 відсторонено керівника Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітмет" ОСОБА_3 від посади та покладено виконання його обов`язків на розпорядника майна боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітмет" арбітражного керуючого Кучака Юрія Федоровича, зобов`язано керівника Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітмет" ОСОБА_3 протягом трьох днів з моменту винесення ухвали передати розпоряднику майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітмет" арбітражному керуючому Кучаку Юрію Федоровичу, а розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Кучака Юрія Федоровича прийняти - бухгалтерську та іншу документацію боржника, його печатки і штампи, матеріальні та інші цінності боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітмет".

Станом на 07.10.2021 згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань юридична адреса Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітмет": 18000, Черкаська область, місто Черкаси, вулиця Шевченко, будинок 150, його єдиним засновником (учасником) значиться ОСОБА_1 , а керівником - Кучак Юрій Федорович відповідно до судових рішень у справі № 911/3554/17.

Судом першої інстанції зроблено висновок, що ОСОБА_2 значився керівником Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітмет" з серпня 2014 року по березень 2017 року. ОСОБА_1 значився засновником (учасником) Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітмет" з серпня 2014 року по березень 2017 року та є ним на даний час, а в період з березня 2017 року по липень 2019 року засновником (учасником) та керівником Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітмет" значився ОСОБА_3 .

Колегія суддів не погоджуєтья з висновком суду першої інстанції про те, що ОСОБА_2 значився керівником, а ОСОБА_1 засновником Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітмет" з серпня 2014 року по березень 2017 року, оскільки фактично ОСОБА_2 був керівником, а колишнім засновником до 30.12.2017, враховуючи вищезазначені судові рішення.

Провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітмет" відкрито 14.12.2017 на підставі заяви Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк", яка обґрунтована наявністю заборгованості, що була стягнута рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 18.05.2010 у справі № 2-5/1666-2010 за генеральною угодою від 11.03.2008 № 05-03-08 та укладених в її рамках кредитних договорів. На час порушення даної справи про банкрутство вказана кредиторська заборгованість не була погашена.

Судова колегія зауважує, що в матеріалах справи наявне повідомлення Міністерства юстиції України від 07.05.2021 № 284/3532-32-21/21.2 (вх. № 11137/21 від 17.05.2021) щодо висновків про наявність ознак фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неплатоспроможності у справі № 911/3554/17 (911/401/21) про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітмет", який наданий на запит суду.

За наслідком дослідження відповідних первинних документів, Міністерством юстиції України зроблено висновок про наявність ознак навмисного погіршення фінансово-господарського стану підприємства та ознак дій з доведення до банкрутства в діях керівництва підприємства, з огляду на наступне.

Міністерством юстиції України направлено до арбітражного керуючого Кучака Ю.Ф. запит про надання необхідних документів для складення Висновку.

15.04.2021 до Департаменту з питань банкрутства Міністерства юстиції України надійшов лист арбітражного керуючого Кучака Ю.Ф. від 08.04.2021 № 0201/71-410 з доданими документами, за результатами аналізу яких Міністерством встановлено наступне.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 14.12.2017 порушено провадження у справі № 911/3554/17 за заявою Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» про банкрутство Товаритсва з обмеженою відповідальністю «Вітмет». Визнано вимоги Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» до Товаритсва з обмеженою відповідальністю «Вітмет» у розмірі 38 932 572, 79 грн., яких: 38 805 025, 05 грн. - безспірні вимоги, що включають в себе 34 647 237, 00 грн. забезпечених вимог та 4 157 788, 05 грн. незабезпечених вимог, а також 127 547, 74 грн. - пені. Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Введено процедуру розпорядження майном боржника

До листа арбітражного керуючого Кучака Ю.Ф. від 08.04.2021 № 02-01/71-410 долучено копію листа Головного управління статистики у Черкаській області від 27.06.2018№ 03-08/2000, згідно якого, на запит арбітражного керуючого Кучака Ю.Ф. надано візуальну форму відображення електронного фінансового звіту (ф.№ 1-м, 2-м) ТОВ «Вітмет» за 2015 рік та копію «Фінансового звіту суб`єкта малого підприємництва» за 2016 рік.

Під час дослідження наданої звітності, долученої арбітражним керуючим до листа від 08.04.2021 №02-01/71-410, встановлено, що впродовж аналізованого періоду ТОВ «Вітмет» не здійснювало підприємницької діяльності, фінансові звіти суб`єкта малого підприємництва за 2015 та 2016 роки не містять жодної інформації про актив і пасив Підприємства (окрім даних про суму власного та неоплаченого капіталу).

З довідки від 14.12.2017 № 9915/1-2 вбачається, що заборгованість згідно з наказом Господарського суду Автономної Республіки Крим від 01.12.2010 № 2-5/1666-2010 станом на 14.12.2017 не стягнута та не погашена.

Сума безспірних грошових вимог заявника становить 38805025,05 грн, які не були задоволені боржником після встановленого для їх погашення строку та не задоволені боржником у повному обсязі до підготовчого засідання суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансовий стан та результати діяльності підприємства.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік на підприємстві ведеться безперервно з дня реєстрації підприємства до його ліквідації. Питання організації бухгалтерського обліку на підприємстві належать до компетенції його власника (власників) або уповноваженого органу (посадової особи) відповідно до законодавства та установчих документів. Відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів і звітності протягом встановленого терміну, але не менше трьох років, несе уповноважений орган (посадова особа), який здійснює керівництво підприємством, або власник відповідно до законодавства та установчих документів.

Як визначено у п. 1 розділу ІІ Національного положення (стандарт) бухгалтерського обліку 25 "Спрощена фінансова звітність", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 25.02.2020 № 39, у балансі відображаються активи, зобов`язання та власний капітал. Підсумок активів балансу повинен дорівнювати сумі зобов`язань та власного капіталу (далі - Положення).

Згідно з п. 2.22-2.30 пункту 2 розділу ІІ Положення у розділі "Довгострокові зобов`язання, цільове фінансування та забезпечення" наводиться сума заборгованості підприємства банкам за отримані від них кредити, яка не є поточним зобов`язанням, сума довгострокової заборгованості підприємства за зобов`язаннями щодо залучення позикових коштів (крім кредитів банків) та за іншими довгостроковими зобов`язаннями. У цьому розділі відображається сума залишку коштів цільового фінансування і цільових надходжень, які отримані з бюджету та інших джерел, у тому числі коштів, вивільнених від оподаткування у зв`язку з наданням пільг з податку на прибуток підприємств, а також суми забезпечення для відшкодування наступних витрат і платежів (на виплату відпусток працівникам, виконання гарантійних зобов`язань тощо). У статті "Короткострокові кредити банків" відображається сума поточних зобов`язань підприємства перед банками щодо отриманих від них короткострокових позик. Зобов`язання за кредитами банків наводяться у балансі з урахуванням належної на кінець звітного періоду до сплати суми процентів за їх користування. У статті "Поточна кредиторська заборгованість за довгостроковими зобов`язаннями" наводяться суми зобов`язань, які утворилися як довгострокові, але з дати балансу підлягають погашенню протягом дванадцяти місяців. У статті "Поточна кредиторська заборгованість за товари, роботи, послуги" відображається сума заборгованості постачальникам і підрядникам за матеріальні цінності, виконані роботи та отримані послуги, включаючи заборгованість, забезпечену векселями. У цій статті також відображається заборгованість постачальникам за невідфактуровані поставки і розрахунки з надлишку товарно-матеріальних цінностей, який встановлено при їх прийманні. У статті "Поточна кредиторська заборгованість за розрахунками з бюджетом" відображається заборгованість підприємства за всіма видами платежів до бюджету, включаючи суму податку з працівників підприємства. У цій статті окремо наводиться поточна кредиторська заборгованість з податку на прибуток. У статті "Поточна кредиторська заборгованість за розрахунками зі страхування" відображається сума заборгованості з відрахувань на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, страхування майна підприємства та індивідуального страхування його працівників. У розділі IV. Зобов`язання, пов`язані з необоротними активами, утримуваними для продажу, та групами вибуття відображаються зобов`язання, пов`язані з необоротними активами та групами вибуття, які утримуються для продажу, що визначаються відповідно до Положення (стандарту) 27. У статті "Поточні зобов`язання за розрахунками з оплати праці" відображається заборгованість за нарахованою, але ще не сплаченою сумою оплати праці, а також за депонованою заробітною платою. Заборгованість працівників перед підприємством за операціями з оплати праці наводиться у статті "Інша поточна дебіторська заборгованість". У статті "Інші поточні зобов`язання" відображаються суми зобов`язань, які не включені до інших статей, наведених у розділі "Поточна кредиторська заборгованість", зокрема заборгованість за одержаними авансами, заборгованість засновникам у зв`язку з розподілом прибутку, заборгованість пов`язаним сторонам, сальдо субрахунку 644 "Податковий кредит" рахунку 64 "Розрахунки за податками й платежами" і сума валової заборгованості замовникам за будівельними контрактами.

З урахуванням вищевикладеного, заборгованість ТОВ`Вітмент» перед ПАТ «ВТБ Банк», визнана судом у даній справі, мала бути відображена у балансах ТОВ «Вітмент» за 2015 та 2016 роки. Її невідображення у бухгалтерських документах боржника є порушенням законодавства з боку керівництва боржника (учасника, керівника), що вводила в оману третіх осіб щодо дійсного фінансового стану боржника.

Проте, як вказано Міністерством юстиції України, фінансові звіти боржника суб`єкта малого підприємництва за 2015 та 2016 роки не містять жодної інформації про актив і пасив підприємства (окрім даних про суму власного та неоплаченого каіпталу), що свідчить про порушення керівництвом підприємства вимог чинного законодавства.

Міністерством юстиції України встановлено, що керівником та засновником (учасниками) боржника не вжито своєчасних заходів для запобігання банкрутству Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітмет".

За наслідком дослідження відповідних первинних документів, Міністерством юстиції України зроблено висновок про наявність ознак навмисного погіршення фінансово-господарського стану підприємства та ознак дій з доведення до банкрутства в діях керівництва підприємства.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що неправомірна бездіяльність учасника - ОСОБА_1 та керівника - ОСОБА_2 Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітмет" щодо погашення кредитної заборгованоссті за умови її зростання за аналізуємий період підтверджується матеріалами справи. Заходи щодо оздоровлення майнового стану боржника у цей період ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не вживались, про що свідчить погіршення фінансово-господарського стану підприємства та доведення боржника до банкрутства навмисно. Відповідальними за це особами у заявлений період є учасник боржника - ОСОБА_1 та керівник боржника - ОСОБА_2 у рівній мірі, виходячи з вимог чинного законодавства та Статуту боржника.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ліквідатором доведено неправомірну бездіяльність учасника боржника - ОСОБА_1 та керівника боржника - ОСОБА_2 , що була направлена на збільшення кредиторської заборгованості боржника за аналізуємий період без наміру її погашення, внаслідок чого настала неплатоспроможність боржника.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за період своєї діяльності довели своїми діями/бездіяльністю товариство до банкрутства. При цьому зазначені особи належними доказами не довели своєї невинуватості.

Особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим; за заявою потерпілого суд може визначити відповідальність осіб, які спільно завдали шкоди, у частці відповідно до ступеня їхньої вини (стаття 1190 ЦК України).

Особи вважаються такими, що спільно завдали шкоди, якщо вони завдали неподільну шкоду взаємопов`язаними сукупними діями, бездіяльністю. Солідарний характер відповідальності осіб, що спільно завдали шкоди, пояснюється неподільністю результату їх шкідливих діянь та необхідністю створення умов для відновлення порушених прав потерпілого.

Об`єктом господарського правопорушення у даному випадку є права кредиторів у даній справі на задоволення їх вимог до боржника у справі про банкрутство за рахунок активів боржника, що не можуть бути задоволені внаслідок відсутності майна у боржника.

Суб`єктами цього правопорушення відповідно до установчих документів боржника, зокрема його Статуту, вказаних норм законодавства, є саме засновник боржника - ОСОБА_1 та керівник боржника ОСОБА_2 , які були у аналізуємий період особами, які мали визначати дії боржника задля запобігання його стійкої неплатоспроможності.

Суд першої інстанції безпідставно дійшов висновку про недоведеність об`єктивної сторони правопорушення з боку відповідачів. Матерілами справи підтверджено, що стійка неплатоспроможність боржника у даній справі викликана неправомірними діями та бездіяльністю керівництва боржника - засновника ОСОБА_1 та керівника боржника ОСОБА_2 , що завдало істотної шкоди інтерсам кредиторів (у т.ч. скаржника), оскільки останні не отримали задоволення своїх кредиторських вимог у повному обсязі, у зв`язку з відсутністю активів боржника, за рахунок яких ці кредиторські вимоги могли б бути задоволені.

Саме відповідачі у встановлений законодавством та Статутом боржника спосіб мали визначати дії Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітмет" задля запобігання стійкої неплатоспроможності останнього, проте виявили неправомірну бездіяльність, яка крім іншого, призвела до відсутності у боржника майнових активів, достатніх для задоволення вимог кредиторів (у т.ч. скаржника), що підтверджується матеріалами справи.

Неправомірні дії відповідачів полягали у не відображенні у відповідних фінансових звітах боржника дійсної інформації щодо заборгованості боржника.

Банкрутство боржника стало об`єктивним наслідком неправомірної поведінки відповідачів, у зв`язку з такою неправомірною бездіяльністю відповідачів, що призвела до доведення боржника до банкрутства, що крім іншого, підтверджено вищевказаним висновком Міністерства юстиції України від 07.05.2021 № 284/3532-32-21/21.2

Суб`єктивна сторона даного правопорушення із врахуванням заперечень відповідачів оцінюється судом як необачна необережність.

Наявність вини відповідачів презюмується в силу положень ЦК України. Відповідачі не довели в суді відсутність своєї вини.

Відтак, колегія суддів дійшла висновку, що враховуючи заявлення вимог ліквідатора у справі про банкрутство про покладення субсидіарної відповідальності на двох осіб, враховуючи наявність всіх елементів складу цивільного правопорушення щодо кожного з відповідачів (осіб, які притягуються до субсидіарної відповідальності) та неподільність завданої шкоди щодо кожної з цих осіб, відповідні особи мають нести відповідальність солідарно.

Враховуючи, що розмір субсидіарної відповідальності визначається з різниці між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою, в даному випадку розмір субсидіарної відповідальностіі складає 270 929 874, 54 грн (загальний розмір кредиторських вимог 271796584,82 грн - 866710,28 грн (погашення боргу) = 270929874,54 грн).

У справах Руїс Торіха проти Іспанії, Суомінен проти Фінляндії, Гірвісаарі проти Фінляндії Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 09.12.1994). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), №37801/97 від 01.07.2003). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті (рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), № 49684/99 від 27.09.2001).

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Отже, зазначені рішення Європейського суду з прав людини суд апеляційної інстанції застосовує у цій справі як джерело права.

Відповідно до ст.277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є нез`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що суд першої інстанції неповно дослідив обставини справи, що зумовило помилкове ухвалення рішення про відмову у задоволенні заяви, що є підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

З огляду на наведене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про те, що вимоги апеляційної скарги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, у зв`язку з чим ухвалу Господарського суду Київської області від 07.10.2021 у справі № 911/3554/17 (911/401/21) слід скасувати з прийняттям нового судового рішення про покладення солідарно субсидіарної відповідальності у розмірі 270 929 874, 54 грн, у зв`язку із доведенням до банкрутства Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітмет", на ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_4 ) та ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Трійка Капітал" (01133, м. Київ, вул. Мечникова, б. 14/1, ) судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі по 1135,00 грн з кожного.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 271, 275, 276, 282, 283, 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Трійка Капітал" задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Київської області від 07.10.2021 у справі №911/3554/17 (911/401/21) скасувати.

Прийняти нове судове рішення, за яким заяву ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітмет" про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника на учасника - ОСОБА_1 та керівника - ОСОБА_2 задовольнити. Покласти солідарно субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями банкрута у розмірі 270 929 874, 54 грн, у зв`язку із доведенням до банкрутства Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітмет", на ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ).

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_4 ) та ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Трійка Капітал" (01133, м. Київ, вул. Мечникова, б. 14/1, ) судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі по 1135,00 грн з кожного.

Видачу наказу доручити Господарському суду Київської області.

Матеріали справи № 911/3554/17 (911/401/21) повернути до Господарського суду Київської області

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття.

Порядок та строк оскарження постанови Північного апеляційного господарського суду передбачений ст.ст. 288-291 ГПК України.

Повний текст складено 15.12.2022.

Головуючий суддя М.Л. Доманська

Судді Л.Л. Гарник

В.О. Пантелієнко