ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

08.12.2022 Справа №905/2491/21

Господарський суд Донецької області у складі судді Аксьонової К.І. за участю секретаря судового засідання Парахотіна Ю.А., розглянувши матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Азов Буд-проект», м. Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Главспецремстрой», м.Маріуполь, Донецька область

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча», м. Запоріжжя, Запорізька область

про стягнення заборгованості у сумі 1525005,35грн, пені у сумі 123253,83грн, 3% річних у сумі 26322,00грн, інфляційних втрат у сумі 53985,18грн, всього 1728566,36грн,

За участю представників:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

від третьої особи: не з`явився

СУТЬ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Азов Буд-проект», м. Київ, звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Главспецремстрой», м. Маріуполь, Донецька область, про стягнення заборгованості у сумі 1525005,35грн, пені у сумі 123253,83грн, 3% річних у сумі 26322,00грн, інфляційних втрат у сумі 53985,18грн, всього 1728566,36грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору субпідряду від 08.04.2021 в частині повної та своєчасної оплати виконаних позивачем робіт.

Відповідач проти позову заперечив; зазначивши, що договір з позивачем був укладений у виконання договору від 19.03.2019 №559 з ПрАТ «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча», в якому відповідач виступав генпідрядником. При цьому п.4.6 договору субпідряду від 08.04.2021 визначено такі умови оплати як відстрочення платежу впродовж 5 календарних днів з моменту отримання грошових коштів на розрахунковий рахунок відповідача за раніше заактовані дорожні роботи від генерального замовника ПрАТ «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча». Отже за відсутності надання доказів з боку позивача, що відповідач ці кошти отримав, позов задоволенню не підлягає з підстав ненадання позивачем доказів настання строку оплати за договором субпідряду від 08.04.2021.

Ухвалою від 27.09.2022 за клопотанням відповідача до участі у справі в порядку ст.50 Господарського процесуального кодексу України суд залучив Приватне акціонерне товариство «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча», м. Запоріжжя, Запорізька область, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача.

Третя особа надала по справі пояснення щодо відсутності доступу до документів за договором від 19.03.2019 №559 з ТОВ «Главспецремстрой», оскільки місто Маріуполь перебуває в тимчасовій окупації; також станом на теперішній час втрачений доступ до інформації, яка зберігалась в електронному вигляді. Внаслідок наведених обставин ПрАТ «ММК ім. Ілліча» не має об`єктивної можливості надати пояснення щодо заявлених позовних вимог та обставин, наведених у відзиві на позов.

Розгляд справи здійснено судом за правилами загального позовного провадження. Провадження у справі відкрито ухвалою Господарського суду Донецької області від 04.01.2022; підготовчі засідання проведені 01.02.2022 та 17.02.2022 з відкладанням на 03.03.2022, строк підготовчого провадження продовжено на 30 днів.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ІХ, із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 в Україні введений воєнний стан.

Згідно з наказом Господарського суду Донецької області «Про встановлення особливого режиму роботи Господарського суду Донецької області» №20 від 28.02.2022 встановлено особливий режим роботи суду в умовах воєнного стану та тимчасово, до усунення обставин, які зумовили загрозу життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів та працівників суду в умовах воєнної агресії проти України обмежений доступ до приміщення суду.

За таких обставин 03.03.2022 підготовче засідання у справі №905/2491/21 не відбулось.

Указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14.03.2022 №133/2022, від 18.04.2022 №259/2022 від 17.05.2022 №341/2022, від 12.08.2022 №573/2022 продовжений строк дії воєнного стану в Україні. Наведені Укази Президента України були затверджені Верховною Радою України відповідними законами.

Водночас у тому числі з урахуванням опублікованих Радою суддів України 02.03.2022 Рекомендацій щодо роботи судів в умовах воєнного стану Господарський суд Донецької області продовжує свою роботу зокрема у дистанційному режимі.

Рішенням зборів суддів Господарського суду Донецької області від 13.06.2022, зберігаючи віддалений режим роботи, відновлено можливість доступу працівникам суду до приміщення суду у разі процесуальної необхідності.

З метою виконання завдань та дотримання принципів господарського судочинства суд ухвалою від 26.08.2022 постановив призначити підготовче засідання у справі №905/2491/21 на 27.09.2021 з подальшим відкладанням на 12.10.2022 та 02.11.2022.

Ухвалою суду від 02.11.2022 підготовче провадження закрито, розгляд справи по суті призначений на 17.11.2022 з подальшим відкладанням на 08.12.2022.

Представники учасників справи у судове засідання 08.12.2022 не з`явились; 02.12.2022 на електронну адресу суду від позивача надійшла заява про проведення судового засідання без участі його представника; 15.11.2022 на електронну адресу суду від третьої особи надійшли пояснення, в яких третя особа заявила клопотання про розгляд справи без участі представника. Відповідач клопотань про відкладення розгляду справи до суду не направив.

Повідомлення учасників справи про дату, час та місце судового засідання, враховуючи зупинення направлення поштової кореспонденції в Господарському суді Донецької області з 22.02.2022 у зв`язку з відсутністю фінансування на відправлення вихідної поштової кореспонденції, здійснювалось шляхом направлення ухвал суду на електронні адреси учасників та засобами телефонного зв`язку шляхом направлення телефонограм.

З огляду на те, що місцезнаходження відповідача зареєстровано на тимчасово окупованій території в м. Маріуполь Донецької області повідомлення відповідача про дату, час та місце судових засідань здійснювалось в порядку ст.12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» через оголошення на офіційному вебсайті судової влади України

Зважаючи на те, що в розумінні вимог ст. 120 Господарського процесуального кодексу України учасники справи є такими, що повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, всі учасники мали достатні умови для доведення фактичних обставин справи, зокрема, мали достатньо часу для реалізації своїх процесуальних прав, зокрема передбачених ст. ст. 42, 46 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за можливе розглянути справу по суті в даному судовому засіданні за наявними в справі матеріалами за відсутності учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

08.04.2021 між позивачем, Товариством з обмеженою відповідальністю «Азов Буд-Проект» (субпідрядник), та відповідачем, Товариством з обмеженою відповідальністю «Главспецремстрой» (підрядник), був укладений договір субпідряду, відповідно до п.1.1 якого підрядник доручив, а субпідрядник зобов`язався на свій ризик виконати в порядку та на умовах договору роботи з поточного ремонту вулично-дорожньої мережі ПрАТ «ММК ім. Ілліча», затверджені підрядником проектною документацією.

Договір субпідряду від 08.04.2021 був укладений відповідачем у виконання договору №559 від 19.03.2019 з ПрАТ «ММК ім. Ілліча» з поточного ремонту вулично-дорожньої мережі комбінату.

З умов договору субпідряду від 08.04.2021 вбачається таке.

Підрядник зобов`язався надати субпідряднику об`єкт для виконання робіт, прийняти та оплатити виконані роботи в порядку та строки, передбачені договором (п.1.2 договору).

Згідно з п.2.1 договору строки виконання робіт по договору: початок робіт 08.04.2021, закінчення робіт 31.12.2021.

Фактичний строк закінчення всіх робіт за договором визначається датою підписання підрядником акта здачі-приймання робіт (п.2.5 договору).

Відповідно до п.3.1 договору загальна вартість робіт формується на підставі договірних цін та локальних кошторисів, які є невід`ємними частинами договору.

Згідно з п.3.2 договору вартість робіт за договором складає 3280610,62грн з ПДВ та визначається на підставі договірної ціни №1 та №2.

Пунктом 4.3 договору встановлено, що джерело фінансування робіт ПрАТ «ММК ім. Ілліча».

Оплата підрядником виконаних робіт здійснюється поетапно (щомісяця) протягом строку, вказаного у відповідній специфікації до договору з замовником №559 від 19.03.2019. Строк оплати починається відліковуватись від дати підписання сторонами відповідних актів КБ-2в з додатками до актів КБ-2в, підтверджених довідками КБ-3 (або інших документів, узгоджених сторонами у відповідності з п.2.3 договору), на підставі наданих субпідрядником рахунків та зареєстрованих податкових накладних (п.4.4 договору).

Згідно з п.4.6 договору умови оплати відстрочення платежу впродовж 5 календарних днів з моменту отримання грошових коштів на розрахунковий рахунок підрядника за раніше заактовані дорожні роботи від ПрАТ «ММК ім. Ілліча».

У випадку порушення строку оплати виконаних робіт підрядник сплачує субпідряднику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який нараховується пеня (п.10.2 договору).

Договір діє до 31.12.2021. Закінчення строку дії договору не звільняє сторін від виконання прострочених на дату закінчення дії договору зобов`язань, в тому числі гарантійних, а також не зупиняє нарахування штрафних санкцій до моменту фактичного виконання зобов`язань (п.12.3 договору).

Як свідчать матеріали справи у виконання прийнятих на себе зобов`язань за договором субпідряду від 08.04.2021 позивач виконав роботи, а відповідач прийняв їх без зауважень, що підтверджується актами приймання виконаних робіт №1 за квітень 2021 від 12.04.2021 на суму 167130,20грн, №2 за травень 2021 від 11.05.2021 на суму 1222173,01грн, №3 за травень 2021 від 21.05.2021 на суму 2027001,31грн, №4 за червень 2021 від 17.06.2021 на суму 847137,51грн, №5 за червень 2021 від 17.06.2021 на суму 155694,82грн, всього на суму 4419136,85грн. Акти підписані представниками обох сторін, виконання робіт на суму, що перевищує визначену в п. 3.1 договору від 08.04.2021, сторони не заперечують.

Позивачем виставлялись відповідачу рахунки на оплату №107 від 12.04.2021 на суму 167130,20грн, №119 від 11.05.2021 на суму 1222173,01грн, №120 від 21.05.2021 на суму 2027001,31грн, №131 від 17.06.2021 на суму 847137,52грн, №134 від 17.06.2021 на суму 155694,82грн, всього на суму 4419136,86грн. Позивач також зазначає про виставлення рахунку №136 від 15.07.2021 за асфальтобетон, тип В, у кількості 15т на загальну суму 39000,60грн. Всього виставлено рахунків на суму 4458137,46грн.

В свою чергу відповідач, як вказує позивач, у виконання умов договору від 08.04.2021 здійснив часткову оплату виконаних позивачем робіт на загальну суму 2933132,11грн, що підтверджується платіжними дорученнями №158 від 02.07.2021 на суму 167130,20грн, №170 від 07.07.2021 на суму 2027001,31грн, №199 від 15.07.2021 на суму 39000,60грн, №258 від 08.09.2021 на суму 300000,00грн, №283 від 30.09.2021 на суму 400000,00грн. Решта вартості виконаних позивачем та прийнятих відповідачем робіт у сумі 1525005,35грн станом на час розгляду справи відповідачем сплачена не була. Відповідач ці обставини не заперечує.

Вказані обставини стали підставою для звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості у сумі 1525005,35грн, пені у сумі 123253,83грн, 3% річних у сумі 26322,00грн, інфляційних втрат у сумі 53985,18грн, всього 1728566,36грн.

Розглядаючи спір по суті, суд виходить з такого.

Відповідно до вимог ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, платити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України встановлено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір.

Відповідно до приписів ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч.1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Як визначено ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Аналіз укладеного між сторонами договору дозволяє дійти висновку, що договір від 08.04.2021 є договором підряду, отже, правовідносини сторін підпадають під регулювання Глави 61 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно з ч.1 ст.838 Цивільного кодексу України підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник. Генеральний підрядник відповідає перед субпідрядником за невиконання або неналежне виконання замовником своїх обов`язків за договором підряду, а перед замовником - за порушення субпідрядником свого обов`язку. Замовник і субпідрядник не мають права пред`являти один одному вимоги, пов`язані з порушенням договорів, укладених кожним з них з генеральним підрядником, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як встановлено ч.4 ст.882 Цивільного кодексу України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформлюється актом, підписаним обома сторонами.

Згідно зі ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до п.4.4 договору оплата підрядником виконаних робіт здійснюється поетапно (щомісяця), протягом строку, вказаного у відповідній специфікації до договору з замовником №559 від 19.03.2019. Строк оплати починається відліковуватись від дати підписання сторонами відповідних актів КБ-2в з додатками до актів КБ-2в, підтверджуючих довідками КБ-3 (або інших документів, узгоджених сторонами у відповідності з п.2.3 договору), на підставі наданих субпідрядником рахунків та зареєстрованих податкових накладних.

Згідно з п.4.6 договору умови оплати відстрочення платежу впродовж 5 календарних днів з моменту отримання грошових коштів на розрахунковий рахунок підрядника, за раніше заактовані дорожні роботи від ПрАТ «ММК ім. Ілліча».

Відповідно до ст.251 Цивільного кодексу України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ст.252 Цивільного кодексу України). Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (ч.1 ст.253 Цивільного кодексу України).

У відповідності до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Умови договору субпідряду від 08.04.2021 не містять вказівку на подію, яка має неминуче настати, конкретну календарну дату, або чітко визначений період у часі; при цьому сторони погодили (п.4.4 договору), що оплата підрядником виконаних робіт здійснюється поетапно (щомісяця) протягом строку, вказаного у відповідній специфікації до договору з замовником №559 від 19.03.2019. Такі специфікації до матеріалів справи відповідачем як стороною договору не надані. Як і не надані докази виконання договору №559 від 19.03.2019. З пояснень третьої особи ПрАТ «ММК ім. Ілліча» вбачається, що доступу до документів за договором від 19.03.2019 №559 з ТОВ «Главспецремстрой» третя особа немає.

Виходячи з матеріалів справи та з огляду на погоджені сторонами в п. 4.4, 4.6 договору від 08.04.2021 умови оплати за виконані підрядником роботи, суд констатує відсутність можливості встановити з достатньою мірою достовірності конкретно визначений строк її здійснення відповідачем.

Одним з основних принципів господарського судочинства є принцип змагальності.

При цьому необхідність доводити обставини, на які учасник справи посилається як на підставу своїх вимог і заперечень в господарському процесі, є складовою обов`язку сприяти всебічному, повному та об`єктивному встановленню усіх обставин справи, що передбачає, зокрема, подання належних доказів, тобто таких, що підтверджують обставини, які входять у предмет доказування у справі, з відповідним посиланням на те, які обставини цей доказ підтверджує.

Отже, враховуючи недоведення саме відповідачем обставин ненастання строку виконання його зобов`язань з оплати виконаних позивачем за договором субпідряду від 08.04.2021 робіт, та з огляду на відсутність доказів сплати вартості виконаних за цим договором робіт у сумі 1525005,35грн, суд дійшов висновку про правомірність позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 1525005,35грн, отже, позов в цій частині підлягає задоволенню.

Водночас суд зауважує на тому, що умова договору про оплату за виконані позивачем роботи впродовж 5 календарних днів з моменту отримання грошових коштів на розрахунковий рахунок підрядника за раніше заактовані дорожні роботи від ПрАТ «ММК ім. Ілліча» (п.4.6 договору від 08.04.2021) не є відкладальною обставиною в розумінні ст. 212 Цивільного кодексу України з огляду на те, що відкладальна обставина обумовлює настання чи зміну і прав і обов`язків для обох сторін правочину, тобто сторони в момент укладення договору можуть визначити обставину, у випадку настання якої виникне зобов`язання між сторонами, тобто права і обов`язки у обох сторін. Слід підкреслити, що саме на етапі укладення договору сторони визначають, за якої погодженої умови між ними виникнуть відповідні правовідносини за договором. Таким чином відкладальна обставина повинна мати вірогідний характер, оскільки сторонам завчасно невідомо, чи матиме місце така обставина; при цьому сторони не можуть впливати на настання такої обставини.

Надходження коштів на рахунки відповідача від його контрагента не є обставиною, що має вірогідний характер в розумінні ст. 212 Цивільного кодексу України; крім того отримання коштів від контрагента може залежати від дій самого відповідача.

Суд зазначає, що обумовлення настання обов`язку у замовника здійснити оплату виконаної підрядником роботи з виникненням певної відкладальної обставини вже після виконання підрядником робіт суперечить засадам справедливості, добросовісності та розумності (п.6 ч.1 ст.3 Цивільного кодексу України).

При цьому добросовісність згідно з п.6 ст.3 Цивільного кодексу України є однією з засад цивільного законодавства та полягає у певному стандарті поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення

Відповідно до вимог ч.1 ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В силу вимог ч.1 ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні вимоги щодо виконання зобов`язань містяться у ч.ч.1,7 ст.193 Господарського кодексу України.

Наведене зумовлює висновок, що обставини ненадходження коштів за виконані роботи з боку ПрАТ «ММК ім. Ілліча» в будь-якому разі не можуть бути підставою для звільнення відповідача від обов`язку здійснити оплату таких робіт на користь позивача.

Разом з тим суд зауважує, що обставини ненадходження коштів за виконані роботи від ПрАТ «ММК ім. Ілліча» відповідач не довів належними доказами. До посилань відповідача про покладення на позивача тягаря доведення обставин виконання або невиконання договору від 19.03.2019 №559, укладеного відповідачем з ПрАТ «ММК ім. Ілліча», суд ставиться критично, оскільки ці обставини стосуються саме відповідача.

Розглядаючи позов в частині вимог про стягнення пені у сумі 123253,83грн за період з 11.05.2021 по 11.11.2021, 3% річних у сумі 26322,00грн за період з 11.05.2021 по 06.12.2021, інфляційних втрат у сумі 53985,18грн за період травень-жовтень 2021, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема, є змагальність сторін.

Згідно з частинами першою-четвертою ст. 13 Господарського процесуального кодексу України України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до положень частини першої ст. 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При цьому згідно з частиною першою ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема письмовими, речовими та електронними доказами, відповідно до частини другої наведеної норми.

Відповідно до приписів ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

При цьому суд звертає увагу, що за загальним правилом, обов`язок (тягар) доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини.

З огляду на наведене та з урахуванням того, що наявність прострочення відповідача з виконання обов`язку сплатити виконані позивачем роботи саме за заявлений період позивачем не доведена, на розсуд суду позовні вимоги в частині стягнення пені у сумі 123253,83грн за період з 11.05.2021 по 11.11.2021, 3% річних у сумі 26322,00грн за період з 11.05.2021 по 06.12.2021, інфляційних втрат у сумі 53985,18грн за період травень-жовтень 2021 задоволенню не підлягають.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат та з урахуванням часткового задоволення позову витрати позивача зі сплати судового збору за приписами п.2 ч.1 ст.129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи повідомлення позивача (зазначено в позовній заяві) про подання доказів понесення витрат на правничу допомогу, пов`язаних з розглядом справи, в порядку ч.8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України, питання розподілу цих витрат буде вирішено судом шляхом постановлення додаткового рішення за обставин надання позивачем відповідних доказів.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 210, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Главспецремстрой» (87548, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Громової, б.62, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Азов Буд-проект» (02140, м. Київ, вул. Руденко Лариси, б.7а, прим.3, ) заборгованість у розмірі 1525005,35грн та витрати зі сплати судового збору в сумі 22875,08грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В судовому засіданні 08.12.2022 складено та підписано вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 16.12.2022.

Відповідно до ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається в порядку ст. 257 Господарського процесуального кодексу України. До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подання апеляційної скарги відбувається з урахуванням пп.17.5 пп.17 п.1 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Суддя К.І. Аксьонова