ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

21.12.2022м. СумиСправа № 920/911/22

Господарський суд Сумської області у складі судді Котельницької В.Л., розглянувши матеріали справи № 920/911/22 у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін

за позовом Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» (вул. С. Петлюри, буд. 30, м. Київ, 01032, код за ),

до відповідачів: 1)Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕБЛЕВА ТЕХНОЛОГІЯ» (вул. Лебединська, буд. 3, м. Суми, 40021, код за ЄДРПОУ 41655282),

2) ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 )

про стягнення 43099,03 грн

установив:

01.11.2022 позивач звернувся з позовом, відповідно до якого просить стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕБЛЕВА ТЕХНОЛОГІЯ» та ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» заборгованість за заявою-договором №ID6681392 від 19.07.2019 про приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ «ТАСКОМБАНК» (продукт «Кредит на розвиток бізнесу»), що в частині тіла кредиту, відсотків, комісії та штрафу станом на 11.08.2022 становить 43099,03грн (сорок три тисячі дев`яносто дев`ять грн 03 коп.) та складається із: заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) - 27179,02 (двадцять сім тисяч сто сімдесят дев`ять грн 02 коп.), заборгованість по відсотках 0,01 грн (нуль грн 01 коп), заборгованість по комісії (в т.ч. прострочена) -15920,00 (п`ятнадцять тисяч дев`ятсот двадцять грн 00 коп.), а також - судові витрати.

Ухвалою від 04.11.2022 у справі №920/911/22 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі №920/911/22; задоволено клопотання позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, викладене в п. 1 прохальної частини позову; постановлено справу розглядати у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами; установлено учасникам справи строки для надання заяв по суті справи.

Копію ухвали від 04.11.2022 у справі №920/911/22 надіслано учасникам справи відповідно до вимог частин 6-7 статті 6 ГПК України за списком розсилки №4012.

04.11.2022 судом надіслано до Управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» лист-запит щодо надання інформації про місце проживання (перебування) фізичної особи ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ).

09.11.2022 Управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» надіслав інформацію на запит, відповідно до якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 08.08.2012 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . Дана адреса співпадає з адресою, яку зазначено позивачем у позовній заяві.

10.11.2022 відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення ОСОБА_1 отримав копію ухвали від 04.11.2022 у справі №920/911/22.

14.11.2022 копія ухвали від 04.11.2022 про відкриття провадження у справі №920/911/22 надіслана на адресу відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Меблева технологія», вул. Лебединська, буд. 3, м. Суми, 40021 повернута відділенням поштового зв`язку з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Разом з тим, суд зауважує, що адреса відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Меблева технологія», зазначена позивачем у позовній заяві, співпадає з адресою місцезнаходження за даними ЄДРПОУ.

Частиною четвертою статті 89 Цивільного кодексу України визначено, що відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами частини першої статті 7 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Згідно з пунктами 4, 5 частини шостої статті 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення, зокрема, є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За змістом пунктів 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 за № 270, у разі невручення рекомендованого листа з позначкою Судова повістка з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п`ять календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причин невручення. Поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі, зокрема, закінчення встановленого строку зберігання.

У разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Сам лише факт неотримання кореспонденції, якою суд із додержанням вимог процесуального закону надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки наведене зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на її адресу (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 16.05.2018 у справі № 910/15442/17, від 10.09.2018 у справі № 910/23064/17, від 24.07.2018 у справі № 906/587/17).

За змістом статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень", кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі (Постанова Верховного Суду від 11.12.18 у справі № 921/6/18.).

Таким чином, обидва відповідачі вважаються таким, що належним чином повідомлені про розгляд справи Господарським судом Сумської області.

Відповідачі ні аргументованих заперечень щодо позовних вимог, ні доказів сплати заборгованості суду не подали.

Згідно із статтею 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими Господарським процесуальним кодексом України для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

За приписами статті 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

За змістом статті 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. На розширення цього положення Основного Закону в статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Відповідно до частини четвертої статті 11 Господарського процесуального кодексу України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В силу вимог частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Суду у справах Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, no. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012).

З огляду на зазначені вище обставини, для визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті, а також виконання завдання розгляду справи по суті, враховуючи принцип незмінності складу суду, передбачений ст.32 ГПК України, розгляд справи здійснено за межами строків, встановлених Господарським процесуальним кодексом України.

Ураховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для підготовки та подання витребуваних судом документів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України, статтями 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, сторонам були створені усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду справи по суті за наявними у ній матеріалами.

Судовий процес на виконання ч. 3 ст. 222 ГПК України не фіксувався за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідно до статті 233 ГПК України рішення у даній справі прийнято, складено та підписано у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив наступне:

16.07.2019 Товариством з обмеженою відповідальністю «Меблева технологія» (далі перший відповідач, позичальник, боржник) із використанням електронного цифрового підпису подана Акціонерному товариству «ТАСКОМБАНК» (далі позивач, банк) анкета-заява про надання кредиту юридичній особі в сумі 200000 грн строком на 12 місяців для поповнення оборотних коштів, купівлі обладнання, розширення лінії виробництва.

16.07.2019 ОСОБА_1 (далі другий відповідач, поручитель) із використанням електронного цифрового підпису подана Акціонерному товариству «ТАСКОМБАНК» анкета поручителя.

19.07.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Меблева технологія» із використанням електронного цифрового підпису та Акціонерним товариством «ТАСКОМБАНК» було укладено Заяву-договір №ID6681392 про приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів в AT «ТАСКОМБАНК» (продукт «Кредит на розвиток бізнесу») (надалі - кредитний договір).

Згідно з п. 18.1.13 Правил обслуговування корпоративних клієнтів в AT «ТАСКОМБАНК» (продукт - «Кредит на розвиток бізнесу») - при укладанні договорів та угод, або вчинення інших дій, що свідчать про приєднання Клієнта до цих Правил (у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/інтернет клієнт-банк «ТАС24/БІЗНЕС», або у формі обміну паперовою/електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі), Банк і Клієнт допускають використання підписів Клієнта у вигляді електронно-цифрового підпису та/або підтвердження через пароль, спрямований Банком через веріфікований номер телефону, який належить уповноваженій особі Клієнта з правом «першого» підпису. Підписання договорів та угод таким чином прирівнюється до укладання договорів та угод у письмовій формі.

Таким чином, відповідач, 19.07.2019 скористався своїм правом та на підставі Закону України «Про електронний документ та електронний документообіг» вчинив правочин, підписавши Заяву-договір №ID6681392 про приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів в AT «ТАСКОМБАНК» (продукт «Кредит на розвиток бізнесу») електронним цифровим підписом, що підтверджується копією відповідного електронного сертифікату, який доданий позивачем до матеріалів справи.

Відповідно до п. 1.1. кредитного договору за умови наявності вільних коштів банк зобов`язується надати позичальникові кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використати та повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі відповідно до умов цього договору.

Пунктом 1.2. кредитного договору визначено, що кредит надається у формі зарахування грошових коштів у сумі кредиту на поточний рахунок позичальника № НОМЕР_2 , відкритий у AT "ТАСКОМБАНК" з цільовим використанням на поповнення обігових коштів і здійснення поточних платежів позичальника, та на придбання основних засобів та інших інвестицій в бізнес.

Розмір кредиту: 200000,00 (двісті тисяч грн 00 коп.); валюта кредиту: гривня (пункти 2.1., 2.2. кредитного договору);

Згідно з п.п. 2.3.1 та 2.3.2 кредитного договору розмір процентної ставки за користування кредитом (далі - проценти): 0,0001% річних; розмір комісійної винагороди: 1,99% від суми виданого кредиту (щомісячно).

Пунктом 2.5. кредитного договору визначено терміни і порядок погашення кредиту, а саме: згідно графіку погашення кредиту, зазначеного в додатку 1 до цього договору.

Відповідно до п. 2.6. кредитного договору термін повернення кредиту - 19.07.2022.

Позичальник забезпечує наявність на своєму поточному рахунку грошових коштів у сумі, необхідної для сплати щомісячних платежів згідно графіку погашення кредиту (п. 3.1. кредитного договору).

Згідно з п. 3.2. кредитного договору остаточне погашення за кредитом позичальник повинен здійснити не пізніше терміну зазначеного в п. 2.6. цього договору.

Пунктом 3.3. договору встановлено, що у випадку порушення позичальником будь-якого із грошових зобов`язань та при реалізації права банку позичальник сплачує банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, за кожен календарний день прострочення.

Відповідно до п. 4.1. кредитного договору цей договір, Правила обслуговування корпоративних клієнтів в AT «ТАСКОМБАНК» та Цінові параметри продукту є Кредитним договором.

Пункт 4.2. кредитного договору визначає, що цей договір є договором приєднання у визначенні статті 634 Цивільного кодексу України, в зв`язку із чим: умови цього Договору визначаються Банком та доводяться до загалу шляхом розміщення його на офіційному сайті Банку http://www.tascombank.com.ua та укладається лише шляхом приєднання до договору в цілому (п. 4.2.1.); особа, що виявила намір укласти договір, не може запропонувати Банку внести зміни до запропонованих умов договору або запропонувати включення до договору своїх умов (п. 4.2.2.); у випадку незгоди зі змістом та формою цього договору чи окремих його положень особа, яка виявляє намір укласти договір має право відмовитися від його укладення (п. 4.2.3.); вимоги щодо зміни або розірвання цього договору, після набрання ним чинності, пред`являються і підлягають задоволенню відповідно до положень цього договору та законодавства України (п. 4.2.4).

Відповідно до пунктів 4.3. та 4.4. кредитного договору дата підписання Заяви-договору шляхом накладення електронних підписів обох сторін вважається датою укладання договору. Строк дії договору встановлений в розділі 18 Правил обслуговування корпоративних клієнтів в AT «ТАСКОМБАНК».

19.07.2019 на забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором, між AT «ТАСКОМБАНК» та ОСОБА_1 (далі другий відповідач, поручитель) було укладено договір поруки №Т 05.10.2018 І 7415 (далі - договір поруки).

Відповідно до п. 1.1 договору поруки поручитель зобов`язується відповідати перед кредитором на засадах солідарного боржника, за виконання в повному обсязі боржником зобов`язань, що виникли або можуть виникнути в майбутньому на підставі заяви-договору №ID6681392 про приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів в AT «ТАСКОМБАНК» (продукт «Кредит на розвиток бізнесу»), що укладений між кредитором та боржником, зі всіма можливими змінам та доповненнями до нього, включаючи також ті, що можуть бути укладені в майбутньому.

Кошти за кредитним договором першим відповідачем було отримано 19.07.2019 у передбачений кредитним договором спосіб - шляхом перерахування на відповідний рахунок, зазначений в кредитному договорі (п. 1.2), що підтверджується відповідною Випискою по особовому рахунку першого відповідача, доданою до позовної заяви, отже позивач, як кредитодавець, свої обов`язки за кредитним договором виконав в повному обсязі.

27.06.2022 банком на адреси позичальника та поручителя було направлено повідомлення-вимогу №9402/70.1.1 та №9405/70.1.1 від 23.06.2022 (докази направлення містяться в матеріалах справи), в яких позивач повідомив відповідачів, що у в`язку із тривалим невиконанням позичальником зобов`язань за кредитним договором, банк вимагає достроково повністю повернути кредит в сумі 16911,03 грн, що станом на 22.06.2022 складається з: 4971,02 грн простроченого боргу, 0,01 грн простроченої заборгованості за процентами, 11940,00 грн простроченої комісії.

Разом із тим, умови вищезазначеного кредитного договору позичальником та поручителем не виконані, кредитні кошти у встановлені договором (зокрема Графіком погашення кредиту) строки не повернуті, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до п. 18.2.1.2 Правил повернення Кредиту здійснюється щомісяця шляхом забезпечення Клієнтом позитивного сальдо на його поточному рахунку в сумах і в дати щомісячних внесків, зазначених у Заяві (згідно графіку погашення Кредиту). Банк здійснює договірне списання грошових коштів з поточного рахунку Клієнта в строки і розмірах, передбачених умовами Договору. Остаточний строк погашення заборгованості за Кредитом є дата повернення Кредиту. Сторони домовились, що згідно зі ст.ст. 212, 651 ЦКУ при порушенні Клієнтом будь-якого із зобов`язань, передбачених цим розділом Правил, Банк на свій розсуд, починаючи з 91-го дня порушення зобов`язання, має право змінити умови користування Кредитом, встановивши інший строк його повернення. При ньому Банк направляє Клієнту повідомлення із зазначенням дати повернення Кредиту (Банк здійснює інформування Клієнта на свій вибір або письмово, або через встановлені засоби електронного зв`язку Банку та Клієнта (системи клієнт-банк, інтернет-банкінг ТАС24|БІЗНЕС, sms-повідомлення або інших)). При непогашенні заборгованості за Кредитом у строк, зазначений у повідомленні, вся заборгованість, починаючи з наступного дня від дати, зазначеної в повідомленні, вважається простроченою.

Відповідно до п. 18.2.2.2.5 Правил, Клієнт доручає Банку списувати кошти з усіх своїх поточних рахунків у валюті Кредиту для виконання зобов`язань з погашення Кредиту, сплати комісії за його використання, а також з усіх своїх поточних рахунків у гривні для виконання зобов`язань з погашення штрафів та неустойки, в межах сум, що підлягають сплаті Банку, при настанні строку здійснення платежу згідно з Заявою (здійснювати договірне списання). Списання грошових коштів здійснюється відповідно до встановленого порядку, при цьому оформлюється меморіальний ордер. У разі відсутності на поточних рахунках Клієнта суми коштів достатньої для оплати чергового платежу за Кредитом, Клієнт доручає Банку встановити овердрафт на поточний рахунок на суму, необхідну для сплати чергового платежу або використати кошти надані Банком згідно та у порядку зазначеному в розділі 18.1 цих Правил.

Відповідно до п. 18.2.2.3.2 Правил при порушенні Клієнтом будь-якого із зобов`язань, передбачених розділом 18.2 Правил, в т.ч. у разі порушення цільового використання Кредиту Банк на свій розсуд, має право: змінити умови видачі та надання Кредиту - вимагати від Клієнта дострокового повернення Кредиту, сплати процентів за користування, комісії за управління Кредитом, виконання інших зобов`язань за Кредитом у повному обсязі шляхом надсилання повідомлення. При цьому згідно зі ст.ст. 212, 611, 651 ЦКУ за зобов`язаннями, строки виконання яких настали, строки вважається такими, що настали в зазначену у повідомленні дату. В цю дату Клієнт зобов`язується повернути Банку суму Кредиту в повному обсязі, проценти за фактичний строк користування Кредитом, повністю виконати інші зобов`язання за Кредитом.

Право на дострокове стягнення передбачено умовами Кредитного договору, зокрема в п. 4.2.1. зазначено, що умови цього Договору визначаються банком та доводяться до загалу шляхом розміщення його на офіційному сайті банку http://www.tascombank.com.ua та укладається лише шляхом приєднання до Договору в цілому.

Згідно з п. 18.2.23.8. Правил обслуговування корпоративних клієнтів в AT «ТАСКОМБАНК» (далі Правила) банк, незалежно від настання строків виконання зобов`язань клієнтом за цим Договором, має право вимагати дострокового повернення суми Кредиту, сплати процентів та винагород, право банку на отримання яких передбачено цим Договором, при настанні умов, передбачених п. 18.2.2.2.5 цього Договору, або порушення клієнтом вимог у частині цільового використання кредитних коштів.

Тобто, наявність очевидних ознак неспроможності позичальника належним чином обслуговувати кредитне зобов`язання та/або порушення умов Договору має наслідком виникнення у Банку права вимагати дострокового повернення суми Кредиту, що також передбачено нормами ч. 2 ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України.

Відповідно до розрахунку заборгованості по кредитному договору та виписок по особовому рахунку станом на 11.08.2022, заборгованість позичальника за кредитним договором склала 43099,03 грн, з яких: 27179,02 грн заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена), 0,01 грн заборгованість по відсоткам (в т.ч. прострочені), 15920,00 грн заборгованість по комісії (в т.ч. простроченій).

Згідно з приписами Господарського кодексу України, майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За змістом ч. 1 ст. 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (ст. 612 ЦК України).

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Частиною 2 статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до приписів статтей 610, 554 ЦК України, боржник та поручитель несуть відповідальність як солідарні боржники.

Частина 1 статті 543 ЦК України визначає, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Всупереч умов договору та приписів законодавства відповідачі не повернули кредитні кошти у передбачений договором термін і не сплатили в повному обсязі проценти у вигляді щомісячної комісії.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Матеріалами справи підтверджується, що станом на 11.08.2022, заборгованість позичальника за кредитним договором склала 43099,03 грн, з яких: 27179,02 грн заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена), 0,01 грн заборгованість по відсоткам (в т.ч. прострочені), 15920,00 грн заборгованість по комісії (в т.ч. простроченій).

На підставі викладеного, враховуючи встановлений судом факт неналежного виконання першим відповідачем свого зобов`язання за кредитним договором, враховуючи укладений між другим відповідачем та позивачем договір поруки, а також норми статті 610, 554 ЦК України, суд вважає позовні вимоги щодо солідарного стягнення з відповідачів 43099,03 грн, з яких: 27179,02 грн заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена), 0,01 грн заборгованість по відсоткам (в т.ч. прострочені), 15920,00 грн заборгованість по комісії (в т.ч. простроченій) правомірними та обґрунтованими.

Відповідно до частини першої, третьої статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини першої статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною першою, третьою статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною першою статті 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до статті 78 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 79 ГПК України).

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 ГПК України.

Відповідно до частини п`ятої статті 236 ГПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позивачем доведено належними та допустимими доказами ті обставини, на які він посилався, як на підставу позову, а тому позовні вимоги задовольняються як законні та обґрунтовані та з відповідачів на користь позивача стягується солідарно 43099,03 грн, з яких: 27179,02 грн заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена), 0,01 грн заборгованість по відсоткам (в т.ч. прострочені), 15920,00 грн заборгованість по комісії (в т.ч. простроченій).

При ухваленні рішення в справі, суд, у тому числі, вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Позивачем у позові заявлено до стягнення солідарно з відповідачів судові витрати у вигляді судового збору в сумі 2481,00 грн, сплаченого при зверненні з позовом за платіжним дорученням № від 25.10.2022.

Нормою статті 129 ГПК України встановлено, що судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору. Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір, сплачений відповідачем, компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України позивачу за рахунок відповідачів відшкодовується у солідарному порядку 2481,00 грн судового збору.

Керуючись статтями 2, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕБЛЕВА ТЕХНОЛОГІЯ» (вул. Лебединська, буд. 3, м. Суми, 40021, код за ЄДРПОУ 41655282) та ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» (вул. С. Петлюри, буд. 30, м. Київ, 01032, код за ) заборгованість за заявою-договором №ID6681392 від 19.07.2019 про приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ «ТАСКОМБАНК» (продукт «Кредит на розвиток бізнесу»), що в частині тіла кредиту, відсотків, комісії та штрафу, станом на 11.08.2022 становить 43099,03 грн (сорок три тисячі дев`яносто дев`ять грн 03 коп.) та складається із: 27179,02 (двадцять сім тисяч сто сімдесят дев`ять грн 02 коп.) заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена), 0,01 грн (нуль грн 01 коп), 15920,00 (п`ятнадцять тисяч дев`ятсот двадцять грн 00 коп.) заборгованість по відсотках, заборгованість по комісії (в т.ч. прострочена), а також 2481,00 грн (дві тисячі чотириста вісімдесят одна грн 00 коп.) судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст. 256, ст. 257 ГПК України).

Суд звертає увагу учасників справи, що відповідно до частини 7 статті 6 ГПК України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Повне рішення складено та підписано 21.12.2022.

Суддя В.Л. Котельницька