номер провадження справи 9/14/22
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
06.12.2022 Справа № 908/224/22
про розірвання договору та зобов`язання вчинити дії
Суддя Боєва О.С.
при секретарі судового засідання Бичківській О.О.
За участю представників:
від позивача (заявника): не з`явився;
від відповідача: не з`явився
До Господарського суду Запорізької звернулось Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку ДНІПРОВСЬКЕ ШОСЕ 64 з позовом до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю МІСТО ДЛЯ ЛЮДЕЙ ЗАПОРІЖЖЯ про розірвання договору № 06/09/17-154 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 06 вересня 2017, зобов`язання ТОВМІСТО ДЛЯ ЛЮДЕЙ ЗАПОРІЖЖЯ передати за актом приймання-передачі документацію щодо багатоквартирного будинку (згідно з наведеними переліком) та здійснення остаточного нарахування плати за послуги відповідно до фактичних нарахувань та обсягів наданих послуг за період з дати укладення договору по 16 січня 2022, за яким було відкрито провадження у справі № 908/224/22 (номер провадження 9/14/22). Справа розглядалась за правилами загального позовного провадження.
16.11.2022 за наслідками розгляду справи № 908/224/22 судом прийнято рішення про задоволення позову.
Ухвалою суду від 24.11.2022 заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку ДНІПРОВСЬКЕ ШОСЕ 64 прийнято до розгляду, судове засідання з розгляду заяви призначено на 06.12.2022.
06.12.2022 до суду від позивача (заявника) надійшла заява, згідно з якою просив проводити засідання з розгляду заяви у справі № 908/224/22 за відсутності позивача (його представника) та задовольнити заяву про ухвалення додаткового рішення.
Відповідач в судове засідання 06.12.2022 не з`явився, про причини неявки суд не повідомлено. Заперечень щодо поданої позивачем заяви про ухвалення додаткового рішення від відповідача до суду не надійшло.
Частиною 4 статті 244 ГПК України встановлено, що неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про можливість розгляду заяви за відсутності сторін, повідомлених належним чином про дату, час та місце судового засідання.
06.12.2022 заява Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку ДНІПРОВСЬКЕ ШОСЕ 64 розглянута, за наслідками розгляду заяви судом прийнято додаткове рішення.
Частинами 1-3 статті 244 ГПК України встановлено: суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Згідно зі ст. 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
З положень статті 123 ГПК України слідує, що до складу судових витрат, крім судового збору, входять також витрати, пов`язані з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Попередній орієнтовний розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи (ч.ч. 1, 3 ст. 124 ГПК України).
Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 237 Господарського процесуального кодексу України при ухваленні рішення суд, зокрема, вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.
Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
З матеріалів справи № 908/224/22 слідує, що позивач у позовній заяві просив покласти судові витрати у справі на відповідача. Згідно з попереднім (орієнтовним) розрахунком суми судових витрат (викладеним у позові) розмір витрат на професійну правову допомогу становив орієнтовно 6500,00 грн. В судовому засіданні 29.09.2022, під час розгляду справи № 908/224/22 по суті, представник позивача в усній формі зазначив, що докази понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу будуть подані до суду у п`ятиденний строк після ухвалення рішення, що відображено у протоколі судового засідання від 29.09.2022.
На підставі вказаних норм процесуального права, враховуючи надходження від позивача відповідної заяви та надання ним доказів у встановлений строк, суд дійшов до висновку про ухвалення додаткового рішення у справі № 908/224/22 щодо вирішення питання про розподіл судових витрат, а саме витрат на професійну правничу допомогу.
Вирішуючи питання щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу суд враховує наступне.
Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст.126 ГПК України).
Відповідно до приписів частини 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 ГПК України).
Згідно з ч. 3 ст. 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
В частині 5 ст. 129 ГПК України встановлено, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд, зокрема, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
За змістом ч. 2 ст. 128 ГПК України розмір витрат, пов`язаних з вчиненням інших дій, пов`язаних з розглядом справи чи підготовкою її до розгляду, встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.
Вирішуючи питання про розподіл витрат на правничу допомогу, господарський суд також враховує правові висновки, що викладені в постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20), в якій вказано, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких втрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких втрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.
В постанові від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 Великою Палатою Верховного Суду зазначено, що домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, у межах правовідносин між якими і може розглядатися питання щодо обов`язковості такого зобов`язання. У контексті вирішення судом питання про розподіл судових витрат суд повинен оцінювати розумність витрат, їх співмірність із ціною позову, складністю справи та її значенням для позивача.
Згідно з ч. 6 ст. 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідачем заперечень щодо поданої позивачем заяви про ухвалення додаткового рішення та заявленого до стягнення розміру витрат на професійну правничу допомогу не надано.
Матеріали справи № 908/224/22 свідчать, що представництво інтересів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку ДНІПРОВСЬКЕ ШОСЕ 64 здійснювалось адвокатом Вишняковою І.О. (Свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю ЗП № 001095), яка діяла на підставі ордеру серія АР № 1077842, виданого 18.01.2022 на підставі договору про надання правничої допомоги б/н від 06.12.2021, укладеного між Адвокатом Вишняковою Іриною Олександрівною та ОСББ «Дніпровське шосе 64» (копія вказаного договору містяться в матеріалах справи № 908/224/22 (додана до позовної заяви)).
Відповідно до умов Додаткової угоди № 1 від 01.08.2022 сторони дійшли згоди про збільшення розміру ціни договору та внесення змін до п. 3.1 договору про надання правничої допомоги від 06.12.2021, згідно з яким визначено, що за правничу допомогу, передбачену в п. 1.2 договору Клієнт сплачує Адвокату винагороду в розмірі 12 500, 00 грн.
В акті прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 17.11.2022 викладено детальний опис виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), що включають: складання позовної заяви, заяв по суті справи та заяв пов`язаних з розглядом справи (відповідь на відзив, заява про ухвалення додаткового рішення) та представництво інтересів позивача в судових засіданнях; вказано їх вартість та кількість витраченого часу. Загальний розмір вартості виконаних робіт (наданих послуг) склав 12 500,00 грн.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 12 500,00 грн., які понесені позивачем, є доведеним, підтверджений належними доказами та є співмірним, враховуючи обсяг виконаних робіт (наданих послуг) та складність справи.
На підставі викладеного, суд, приймаючи до уваги положення статті 129 ГПК України, вважає за необхідне задовольнити заяву позивача про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у заявленому позивачем розмірі, поклавши ці витрати на відповідача.
Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд
Заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку ДНІПРОВСЬКЕ ШОСЕ 64 про ухвалення додаткового рішення у справі № 908/224/22 та стягнення з Товариства з обмеженою відповідальності «МІСТО ДЛЯ ЛЮДЕЙ ЗАПОРІЖЖЯ» витрат на професійну правничу допомогу задовольнити.
Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.
Повний текст додаткового рішення складено та підписано 22.12.2022.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено впродовж двадцяти днів з дня складення повного судового рішення у порядку, встановленому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.С. Боєва