РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

22.12.2022Справа № 910/8661/22
Господарський суд міста Києва у складі судді Алєєвої І.В., розглянувши у спрощеному провадженні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Курахівська ЦЗФ»

до Акціонерного товариства «Українська залізниця»

про стягнення 170 076, 87 грн.

Без повідомлення (виклику) сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача про стягнення 170 076, 87 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.09.2022 позовну заяву було залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків та спосіб їх усунення.

21.09.2022 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Курахівська ЦЗТ» надійшла заява про усунення недоліків, у якій позивач усунув недоліки зазначені в ухвалі Господарського суду міста Києва від 12.09.2022.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.09.2022 відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у зв`язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу - для подання відповіді на відзив.

31.10.2022 представником відповідача подано відзив на позовну заяву, у якому відповідач, заперечуючи проти позову зазначає, що позивачем не надано доказів понесення збитків, заявлених до стягнення та доказів наявності вини, у заподіянні позивачу збитків. Крім того, відповідач зазначає про відсутність у представників АТ «ДТЕК Західенерго» в період часу з 01.01.2022 по 31.01.2022 повноважень на вчинення передавального напису.

26.10.2022 від Акціонерного товариства «Українська залізниця» надійшло клопотання про витребування доказів.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України, учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї. У клопотанні про витребування судом доказів повинно бути зазначено:

1) який доказ витребовується (крім клопотання про витребування судом групи однотипних документів як доказів);

2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати;

3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа;

4) заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу;

5) причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання.

У клопотанні про витребування судом групи однотипних документів як доказів додатково зазначаються ознаки, що дозволяють ідентифікувати відповідну групу документів.

Розглянувши клопотання представника відповідача про витребування доказів, суд дійшов висновку про його необґрунтованість, оскільки предметом даного позову є стягнення збитків, завданих позивачу внаслідок втрати вантажу при його залізничному перевезенні, тому докази: посвідчення про якість рядового вугілля (продуктів збагачення), результат аналізу лабораторії, які відповідають типовій формі УПД-35 «Посвідчення про якість», інформація про виробника спірної вугільної продукції, не стосуються предмета спору в даній справі в зв`язку з чим останнє задоволенню не підлягає.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Товариством з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Курахівська ЦЗТ» (далі - Позивач/Відправник) відповідно до Технічних умов було завантажено вугілля кам`яне марки Г (Г1) ДГ (0-100) у вагони: 60728730 в кількості 70,000 тон по залізничній накладній № 52706611 (дос.52717915), 62313911 в кількості 70,000 тон по залізничній накладній № 52706611 (дос.52717915), 61606133 в кількості 70,000 тон по залізничній накладній № 52706611 (дос.52717915), 56743453 в кількості 71,000 тон по залізничній накладній № 52708450 (дос.52717907), 53545182 в кількості 70,000 тон по залізничній накладній № 52708450 (дос.52717907), 61605622 в кількості 70,000 тон по залізничній накладній № 52708450 (дос.52717907), 53516647 в кількості 70,000 тон по залізничній накладній № 52708450 (дос.52717907), 61079067 в кількості 70,000 тон по залізничній накладній № 52608312 (дос.41794157, 36077543), 62609680 в кількості 70,000 тон по залізничній накладній № 52608312 (дос.41794157, 36077543), 53514147 в кількості 69,000 тон по залізничній накладній № 52608312 (дос.41794157, 36077543), 53505244 в кількості 69,000 тон по залізничній накладній № 52608312 (дос.41794157, 36077543).

Однак, під час перевезення Відповідачем вантажу за вище зазначеними накладними на станціях Покровськ Донецької залізниці, Знам`янка Одеської залізниці було проведено перевірку стану вантажу та виявлена нестача кам`яного вугілля у деяких вагонах, про що складені комерційні акти №№ 482004/7/6, 482004/8/7, 482004/10/9, 482004/4/3, 482004/5/4, 482004/6/5, 482004/9/8, 410006/9/13, 410006/10/14, 410006/11/15, 410006/8/12.

За даними комерційних актів № 482004/7/6 недостача у вагоні № 60728730 складає 6,550 тон; № 482004/8/7 недостача у вагоні № 62313911 складає 4,450 тон; № 482004/10/9 недостача у вагоні № 61606133 складає 3,700 тон; № 482004/4/3 недостача у вагоні № 56743453 складає 1,450 тон; № 482004/5/4 недостача у вагоні № 53545182 складає 1,850 тон; № 482004/6/5 недостача у вагоні № 61605622 складає 3,450 тон; № 482004/9/8 недостача у вагоні № 53516647 складає 3,650 тон; № 410006/9/13 недостача у вагоні № 61079067 складає 4,400 тон; № 410006/10/14 недостача у вагоні № 62609680 складає 7,850 тон; № 410006/11/15 недостача у вагоні № 53514147 складає 7,550 тон; № 410006/8/12 недостача у вагоні № 53505244 складає 2,750 тон.

Позивач зазначає, що Акціонерне товариство «Українська залізниця», як перевізник належним чином не виконав зобов`язань щодо збереження вантажу під час перевезення, у зв`язку з чим зобов`язаний відшкодувати позивачу, до якого перейшло право вимоги до залізниці згідно переуступних написів, здійснених одержувачем, збитки у розмірі 170 076, 87 грн., заподіяних незбереженням прийнятого до перевезення вантажу.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення перевізник зобов`язаний доставити довірений йому відправником вантаж в пункт призначення і видати його уповноваженій на отримання вантажу особі.

Згідно з пунктом 2 статті 924 Цивільного кодексу України перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятого до перевезення вантажу у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Статтею 920 Цивільного кодексу України обумовлено: у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до статті 12 Закону України "Про залізничний транспорт" залізниці повинні забезпечувати збереження вантажів на шляху слідування та на залізничних станціях.

Статтею 23 Закону України "Про залізничний транспорт" передбачено, що перевізники несуть відповідальність за зберігання вантажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу в межах, визначених Статутом залізниць України. Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що за незбереження (втрату, нестачу, псування, пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з незалежних від них причин.

Стаття 110 Статуту залізниць України передбачає, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу з часу його прийняття до перевезення і до моменту видачі одержувачу.

Згідно з статтею 113 Статуту залізниць України за незбереження прийнятого до перевезення вантажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача чи пошкодження виникли з не залежних від перевізника причин.

Згідно статті 26 Закону України "Про залізничний транспорт" обставини, які можуть служити підставою для матеріальної відповідальності перевізників вантажу засвідчуються актами; порядок і терміни складення актів визначаються Статутом залізниць України.

Статтею 129 Статуту залізниць України передбачено, що обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць; для засвідчення маси і кількості вантажу з даними, зазначеними у транспортних документах, складається комерційний акт.

Відповідно до статті 130 Статуту залізниць України право на пред`явлення до залізниці претензій та позовів у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу має одержувач - за умови пред`явлення накладної, комерційного акта і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу.

У відповідності до п. 130 Статуту залізниць України пред`явленню залізниці позову, який випливає із цього Статуту, може передувати пред`явлення до неї претензії. Відповідно до абз. б) п. 130 Статуту залізниць України право на пред`явлення до залізниці претензій та позовів мають, зокрема: у разі у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу одержувач - за умови пред`явлення накладної, комерційного акта і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу. Якщо у складанні комерційного акта відмовлено, замість нього подається документ, що підтверджує скаргу про цю відмову.

Згідно з п. 133 Статуту залізниць України передача іншим організаціям або громадянам права на пред`явлення претензій та позовів не допускається, за винятком випадків передачі такого права вантажовідправником вантажоодержувачу або вантажоодержувачем вантажовідправнику, а також вантажовідправником або вантажоодержувачем вищій організації або уповноваженій особі, яка виступає від їх імені. Передача права на пред`явлення претензій і позовів засвідчується переуступним підписом на документі (накладній, вантажній, багажній квитанції), а для уповноваженої особи - довіреністю, оформленою згідно із законодавством.

Відповідно до п. 2 Правил заявлення та розгляду претензій, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 № 334 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 08.07.2002 за № 568/6856, згідно з статтею 133 Статуту передача права на пред`явлення претензій та позовів відправником одержувачу або одержувачем відправнику, а також відправником або одержувачем вищій організації або уповноваженій особі засвідчується переуступним написом на відповідному документі (накладній, квитанції про приймання вантажу до перевезення, багажній квитанції) такого змісту: Право на пред`явлення претензії та позову передано (найменування організації).

Переуступний напис засвідчується підписами керівника і головного (старшого) бухгалтера та печаткою підприємства. Передача права на пред`явлення претензій та позовів відправником або одержувачем уповноваженій особі, яка виступає від їх імені, засвідчується довіреністю, оформленою згідно з чинним законодавством.

Із залізничних накладних вбачається, що директором та головним бухгалтером ТОВ «ДТЕК Бурштинська ТЕС» здійснено переуступні написи, відповідно до яких право на пред`явлення, зокрема позовів у зв`язку з нестачею вантажу передано ТОВ «ДТЕК Курахівська ЦЗФ».

В свою чергу, посилання відповідача на відсутність у представників АТ «ДТЕК Західенерго» в період часу з 01.01.2022 по 31.01.2022 повноважень на вчинення передавального напису, судом до уваги не приймаються, оскільки жодних доказів вчинення переуступних написів саме у визначений відповідачем часовий проміжок, матеріали справи не містять.

При цьому, суд також зазначає, що ані Статутом залізниць України, ані Правилами заявлення та розгляду претензій не передбачено проставлення дати вчинення переуступного напису.

Факт нестачі за спірним перевезенням підтверджений комерційними актами № 482004/7/6 недостача у вагоні № 60728730 складає 6,550 тон; № 482004/8/7 недостача у вагоні № 62313911 складає 4,450 тон; № 482004/10/9 недостача у вагоні № 61606133 складає 3,700 тон; № 482004/4/3 недостача у вагоні № 56743453 складає 1,450 тон; № 482004/5/4 недостача у вагоні № 53545182 складає 1,850 тон; № 482004/6/5 недостача у вагоні № 61605622 складає 3,450 тон; № 482004/9/8 недостача у вагоні № 53516647 складає 3,650 тон; № 410006/9/13 недостача у вагоні № 61079067 складає 4,400 тон; № 410006/10/14 недостача у вагоні № 62609680 складає 7,850 тон; № 410006/11/15 недостача у вагоні № 53514147 складає 7,550 тон; № 410006/8/12 недостача у вагоні № 53505244 складає 2,750 тон.

Приписами статті 623 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Відповідно до статті 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Частиною 1 статті 225 Господарського кодексу України передбачено, що до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства.

За загальним принципом цивільного права особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування (частина перша статті 22, стаття 611, частина перша статті 623 Цивільного кодексу України). Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення, як-то: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (збитки); причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника.

Згідно з частиною другою статті 623 Цивільного кодексу України розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором.

Згідно з пунктом 27 Правил видачі вантажу, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000, вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто.

При видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить: 1) 2 % маси, зазначеної в перевізних документах: вантажі рідкі або здані до перевезення в сирому (свіжому) або у вологому стані; руда марганцева і хромова; кварцити у подрібненому стані (фракції 0 - 6 мм); мідний купорос; хімічна сировина навалом; солі; фрукти свіжі; овочі свіжі; шкіра оброблена і мокросолона; тютюн; м`ясо свіже; 2) 1,5 % маси, зазначеної в перевізних документах: вугілля деревне; будівельні матеріали; кварцити в кусках; жири; риба солона; мінеральні добрива; 3) 1 % маси, зазначеної в перевізних документах: мінеральне паливо; кокс; руда залізна; вовна немита; мило; м`ясо морожене; птиця бита всяка; копченості м`ясні всякі; 4) 0,5 % маси всіх інших вантажів.

Норми недостачі або надлишку маси вантажів розраховуються:

- від маси брутто - для вантажів, які перевозяться в тарі й упаковці;

- від маси нетто - для вантажів, які перевозяться без тари й упаковки.

З урахуванням вищевикладеного, фактична нестача вантажу у вагоні № 60728730 складає 5, 8500 тон; № 62313911 складає 3, 7500 тон; № 61606133 складає 3, 0000 тон; № 56743453 складає 0, 7400 тон; № 53545182 складає 1, 1500 тон; № 61605622 складає 2, 7500 тон; № 53516647 складає 2, 9500 тон; № 61079067 складає 3, 7000 тон; № 62609680 складає 7, 1500 тон; № 53514147 складає 6, 8600 тон; № 53505244 складає 2, 0600 тон.

Стосовно підтвердження дійсної вартості втраченого вантажу, суд зазначає наступне.

Згідно зі статтями 924 Цивільного кодексу України, 314 Господарського кодексу України і пунктами 114 і 115 Статуту залізниць України залізниця відповідає за незбереження прийнятого до перевезення вантажу у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи в розмірі тієї суми, на яку було знижено його вартість. Вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу, зокрема, договору або контракту купівлі-продажу, специфікації на вантаж, довідки відправника про кількість, ціну і вартість відправленого вантажу, підписаної головним (старшим) бухгалтером, копії податкової накладної. Вартість вантажу, що перевозиться з оголошеною вартістю, визначається у такому ж порядку.

За даними довідок про вартість вугільної продукції відправника ТОВ «ДТЕК КУРАХІВСЬКА ЦЗФ: фактична вартість 1 тони кам`яного вугілля Г (Г1) ДГ (0-100), що перевозилось у вагоні № 60728730 складає 4503,85 грн. з урахуванням ПДВ; фактична вартість 1 тони кам`яного вугілля Г (Г1) ДГ (0-100), що перевозилось у вагоні № 62313911 складає 4503,85 грн. з урахуванням ПДВ; фактична вартість 1 тони кам`яного вугілля Г (Г1) ДГ (0-100), що перевозилось у вагоні № 61606133 складає 4503,85 грн. з урахуванням ПДВ; фактична вартість 1 тони кам`яного вугілля Г (Г1) ДГ (0-100), що перевозилось у вагоні № 56743453 складає 4434,22 грн з урахуванням ПДВ; фактична вартість 1 тони кам`яного вугілля Г (Г1) ДГ (0-100), що перевозилось у вагоні № 53545182 складає 4434,22 грн. з урахуванням ПДВ; фактична вартість 1 тони кам`яного вугілля Г (Г1) ДГ (0-100), що перевозилось у вагоні № 61605622 складає 4434,22 грн. з урахуванням ПДВ; фактична вартість 1 тони кам`яного вугілля Г (Г1) ДГ (0-100), що перевозилось у вагоні № 53516647 складає 4434,22 грн. з урахуванням ПДВ; фактична вартість 1 тони кам`яного вугілля Г (Г1) ДГ (0-100), що перевозилось у вагоні № 61079067 складає 4029,42 грн. з урахуванням ПДВ; фактична вартість 1 тони кам`яного вугілля Г (Г1) ДГ (0-100), що перевозилось у вагоні № 62609680 складає 4029,42 грн. з урахуванням ПДВ; фактична вартість 1 тони кам`яного вугілля Г (Г1) ДГ (0-100), що перевозилось у вагоні № 53514147 складає 4029,42 грн. з урахуванням ПДВ; фактична вартість 1 тони кам`яного вугілля Г (Г1) ДГ (0-100), що перевозилось у вагоні № 53505244 складає 4029,42 грн. з урахуванням ПДВ;

Враховуючи викладене, суд вказує на безпідставність доводів відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву, стосовно того, що позивачем не надано доказів оплати вантажу та як наслідок не доведено наявність шкоди.

Таким чином, приймаючи до уваги встановлені фактичні обставини втрати частини вантажу та враховуючи, що відповідачем не спростовано факту наявності в діях перевізника вини за незбереження прийнятого до перевезення вантажу, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення суми збитків, які виникли у зв`язку з незбереженням вантажу при перевезенні, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в розмірі 125 560,82 грн.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду жодних доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про відсутність у нього обов`язку сплатити заявлену до стягнення суму збитків, в свою чергу заперечення викладені у відзиві на позовну заяву спростовуються фактичними обставинами справи.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з покладенням судового збору на відповідача в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03150, м. Київ, вулиця Єжи Ґедройця, будинок 5; ідентифікаційний код: 40075815) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Курахівська ЦЗФ» (85621, Донецька обл., Мар`їнський район, село Вовчанка, вул. Нагорна, 1-а; ідентифікаційний код: 33959754) збитки в розмірі 170 076 (сто сімдесят тисяч сімдесят шість) грн. 87 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.В. Алєєва