ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________РІШЕННЯ
"19" грудня 2022 р.м. Одеса Справа № 916/1553/22
Господарський суд Одеської області у складі судді Демешина О. А., за участю секретаря судового засідання Ващенко О. В., розглянувши матеріали справи № 916/1553/22
про стягнення 98 358,04 грн.
з підстав невиконання зобов'язань щодо сплати внесків на управління багатоквартирним будинком
за участю представників:
від позивача: Ковальчук Л.В., Крижевський А.С.
від відповідача: Івченко Д.В.
18.07.2022 року, суд відкрив провадження по справі, ухвалив справу розглядати за правилами загального позовного провадження, призначив дату та час підготовчого провадження, встановив відповідачу строк для подання відзиву на позов із урахуванням вимог ст.165 ГПК України - протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
29.07.2022 року суд отримав відзив - Відповідач позов не визнав.
23.08.2022 року Позивач надав суду заяву про зміну предмета позову в якій просить стягнути з Одеської міської ради, яка діє від імені та в інтересах Одеської міської територіальної громади за рахунок місцевого бюджету, на користь Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Троїцька-17»: суму заборгованості по внесках на управління багатоквартирним будинком у розмірі: 98 358 (дев'яносто вісім тисяч триста п'ятдесят вісім) гривень 04 коп.
29.08.2022 року відповідь на відзив на позовну заяву надійшла до суду від позивача - Позивач наполягає на задоволені позову.
26.09.2022 року Відповідач надав суду заперечення - не погоджується із доводами, викладеними у відповіді на відзив.
27.09.2022 року суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті.
12.10.2022 року Позивач надав суду письмові пояснення на підтвердження своєї позиції.
Під час розгляду справи представник позивача позов підтримав, представник відповідача проти позову заперечив.
Позивач стверджує, що в будинку по вул.Троїцькій, 17 міста Одеси у власності Відповідача знаходяться приміщення загальною площею 306,2 кв. м., а саме: нежитлове приміщення № 503, загальною площею 6,9 кв. м, що знаходиться між третім та четвертим поверхами корпусу під літ. «А»; нежитлове підвальне приміщення № 502, загальною площею 125,3 кв. м, що знаходиться в корпусі під літ. «А»; нежитлове підвальне приміщення № 801, загальною площею 174,0 кв. м, що знаходиться в корпусі під літ. «А».
Позивач вживав заходи досудового врегулювання спору та 16.11.2020 року звертався до Відповідача з претензією (вих. № 29), у якій повідомив про наявну заборгованість та просив сплатити її в добровільному порядку. Претензія Відповідачем задоволена не була.
Відповідач не погодившись з позовом послався на те, що:
- відповідно до рішення Одеської міської ради від 08.12.2021 р. № 797-УІІІ «Про бюджет Одеської територіальної громади на 2022 рік» не передбачено коштів щодо оплати внесків на утримання будинку;
- у додатках до позовної заяви Позивач надав витяги з протоколів від 05.06.2016 р., від 10.02.2019 р. та від 27.09.2020 р. про затвердження розміру щомісячних внесків співвласників на управління будинком. Однак у даних витягах зазначено загальну кількість співвласників, які проголосували «за» чи «проти», без засвідчення власноручним підписом результату свого голосування. Засвідченим належним чином копії протоколів, де повинні бути підписи співвласників, Позивачем не було надано;
- зі змісту даних витягів з протоколів загальних зборів ОСББ «Троїцька-17» не встановлений конкретний порядок сплати внесків на управління будинком, а також не встановлений строк їх сплати, у тому числі обов'язок їх негайної сплати;
- позивачем не надано доказів належного повідомлення усіх власників квартир житлових та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку що розташований за адресою: м. Одеса, вул. Троїцька. 17, про проведення загальних зборів ОСББ «Троїцька-17»;
- Позивач не надав докази направлення рішення Загальних зборів Відповідачу відповідно до законодавства та Статуту щодо результатів проведення зборів.
- Позивач, не маючи повноважень на управління багатоквартирним будинком, що розташований за адресою: м. Одеса, вул. Троїцька, 17, без правових підстав нав'язує його співвласникам необґрунтовані тарифи на управління даним будинком;
- Позивачем не доведено приймання будинку в управління (на баланс) Позивачу;
- Позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження суми заборгованості у розмірі 98 358,04 грн., за стягненням якої пред'явлено позов.
- Позивачем не надано жодних доказів того, що ним, починаючи з червня 2016 року проводилась діяльність із забезпечення відповідача житлово-комунальними послугами, в т.ч. з управління й утримання будинку. Також матеріали справи не містять будь-яких документів в підтвердження понесених позивачем витрат на управління, утримання та збереження будинку, за стягненням яких Позивач звертається до суду.
Заслухавши пояснення учасників справи, розглянувши та дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, господарський суд вважає, що позов слід задовольнити, з огляду на наступне.
Відповідно до п.1.1. Статуту Позивача (а.с. 12-24): Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Троїцька-17» (далі - Об'єднання) створено власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку № 17, що розташований за місцезнаходженням: Одеська область, місто Одеса, вулиця Троїцька, відповідно до Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку».
Згідно п. 1.2. - 1.4. Статуту Об'єднання діє відповідно до Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку», чинного законодавства України та Статуту. Об'єднання у своїй діяльності користується правами, визначеними статтями 16, 17 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку», та має обов'язки, передбачені статтею 18 цього Закону. Об'єднання набуває статусу юридичної особи з моменту його державної реєстрації у порядку, встановленому Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців».
Згідно з п. 3.11. Статуту Позивача, рішення загальних зборів, прийняте відповідно до Статуту, є обов'язковим для всіх співвласників.
Згідно з п. 5.3. Статуту Позивача співвласник зобов'язаний виконувати обов'язки, передбачені Статутом Об'єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі
За рішенням загальних зборів від 05.06.2016 року Об'єднання знаходиться на самозабезпеченні з 01 липня 2016 року.
Рішенням загальних зборів Об'єднання, що оформлено протоколом від 10.02.2019 року, затверджено загальний розмір щомісячних внесків співвласників на управління багатоквартирним будинком у сумі 5 гривень 20 коп. за 1 кв. м площі з 01 березня 2019 року.

Рішенням загальних зборів Об'єднання, що оформлено протоколом від 27.09.2020 року, засновано цільовий фонд капітального ремонту, реконструкції та модернізації спільного майна Будинку та затверджено розмір щомісячних внесків співвласників до фонду у сумі 3 гривні 00 коп. за 1 кв. м площі з 01 жовтня 2020 року. Розмір щомісячних внесків на управління будинком вирішено залишити у сумі 5 гривень 20 коп. за 1 кв. м площі. Таким чином, загальна сума щомісячних внесків склала 8 гривень 20 коп. з 01 жовтня 2020 року.

Рішенням загальних зборів від 5 лютого 2017 року внески вносяться щомісячно за поточний місяць.

Закон який визначає правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об'єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов'язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку - Закон України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» (далі - «Закон»).

Метою створення об'єднання, згідно з ч. 1 ст. 4 Закону, є забезпечення і захист прав співвласників та дотримання їхніх обов'язків, забезпечення належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами.

Відповідно до абз. 4 ч. 1 ст. 1 Закону, співвласниками багатоквартирного будинку є власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку.

Згідно з ч. 1 ст. 16 Закону, об'єднання має право відповідно до законодавства та статуту об'єднання:

- утворювати органи управління, визначати умови та розмір плати за їхню діяльність;

- приймати рішення про надходження та витрати коштів об'єднання;

- визначати порядок користування спільним майном відповідно до статуту об'єднання;

- укладати договори;

- виступати замовником робіт з капітального ремонту, реконструкції багатоквартирного будинку;

- встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів;

- здійснювати для виконання статутних завдань господарче забезпечення діяльності об'єднання в порядку, визначеному законом;

- визначати підрядника, укладати договори про управління та експлуатацію, обслуговування, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення майна з будь-якою фізичною або юридичною особою;

- здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків і платежів;

- захищати права, представляти інтереси співвласників у судах, органах державної влади і органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форми власності;

- використовувати допоміжні приміщення у багатоквартирному будинку для потреб органів управління об'єднання;

- встановлювати сервітути, здавати в оренду допоміжні приміщення та інше спільне майно багатоквартирного будинку.

Загальні збори об'єднання мають право делегувати асоціації, до якої входить об'єднання, частину повноважень своїх органів управління.

Об'єднання може стати засновником (членом) асоціації.

Згідно ч. 1 ст. 20 Закону, частка співвласника у загальному обсязі внесків платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності.

Згідно з ч. 3 ст. 23 Закону, внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об'єднання та/або рішенням загальних зборів.

Відповідно до ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб'єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ч. 2 ст. 382 ЦК України, усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Відповідно до ЦК України, власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить (ст. 322), та відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном (ст. 360).

Такий обов'язок власника встановлений також статтею 15 Закону, згідно з якою співвласник зобов'язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі (абз. 9 ч. 1).

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку». Витрати на управління багатоквартирним будинком включають:

1) витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку;

2) витрати на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку;

2-1) витрати, пов'язані з виконанням зобов'язань за кредитним договором, укладеним за програмами Фонду енергоефективності;

3) витрати на сплату винагороди управителю в разі його залучення;

4) інші витрати, передбачені рішенням співвласників або законом.

2. Витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат.

3. Невикористання власником належної йому квартири чи нежитлового приміщення або відмова від використання спільного майна не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком.

4. Зобов'язання із здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком у разі здачі в найм (оренду) квартир та/або нежитлових приміщень державної або комунальної власності несуть наймачі (орендарі) таких квартир та/або приміщень.

Стаття 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» визначає, що співвласники зобов'язані зокрема:

- забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку (п. 1);

- виконувати рішення зборів співвласників (п. 5).

Частина 2 ст. 2 ЦК України серед учасників цивільних відносин визначає зокрема територіальні громади.

Частиною 1 ст. 169 ЦК України передбачено, що територіальні громади діють у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин, а згідно з ст. 172 ЦК України, територіальні громади набувають і здійснюють цивільні права та обв'язки через органи місцевого самоврядування у межах їхньої компетенції встановленої законом.

Ст. 327 ЦК України встановлено, що у комунальній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить територіальній громаді. Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.

Відповідно до статей 175 і 176 ЦК України, територіальні громади відповідають за своїми зобов'язаннями своїм майном, крім майна, на яке відповідно до закону не може бути звернено стягнення.

Юридичні особи, створені державою, Автономною Республікою Крим, територіальними громадами, не відповідають за зобов'язаннями відповідно держави, Автономної Республіки Крим, територіальних громад.

Суд також звертає увагу на наступні положення Закону України «Про місцеве самоврядування». Статтею 1 вказаного Закону визначено, що:

територіальна громада це жителі, об'єднані постійним проживанням у межах села, селища, міста, що є самостійними адміністративно-територіальними одиницями, або добровільне об'єднання жителів кількох сіл, селищ, міст, що мають єдиний адміністративний центр (абз. 2);

право комунальної власності - право територіальної громади володіти, доцільно, економно, ефективно користуватися і розпоряджатися на свій розсуд і в своїх інтересах майном, що належить їй, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування (абз. 15).

Статтею 2 вказаного Закону визначено, що:

місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об'єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України (ч. 1);

місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст (ч. 2).

Згідно з ч. 1 ст. 5 вказаного Закону, система місцевого самоврядування включає:

територіальну громаду;

сільську, селищну, міську раду;

сільського, селищного, міського голову;

виконавчі органи сільської, селищної, міської ради;

районні та обласні ради, що представляють спільні інтереси територіальних громад

сіл, селищ, міст;

органи самоорганізації населення.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 вказаного Закону, сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Відповідно до ч.ч. 3 і 5 ст. 16 вказаного Закону, матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл селищ, міст, районів у містах, а також об'єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.

Від імені та в інтересах територіальних громад права суб'єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Згідно з ст. 60 вказаного Закону, територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти спорту, охорони здоров я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об'єкти, визначені відповідно до закону як об'єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження (ч. 1).

Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об'єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, укладати договори в рамках державно-приватного партнерства, у тому числі концесійні договори, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об'єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду (ч. 5).

Згідно з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та його архівної складової частини щодо об'єкта нерухомого майна (щодо багатоквартирного будинку), - у власності територіальної громади міста Одеси в особі Одеської міської ради в будинку №17 по вул.Троїцькій м.Одеси знаходяться:

- нежиле підвальне приміщення 801 загальною площею 174кв.м.;

- нежитлові підвальні приміщення №502 загальною площею 125,3кв.м.;

- нежитлове приміщення між третім та четвертим поверхами №503 загальною площею 6,9кв.м.

Таким чином, Одеській міській територіальній громаді належать на праві комунальної власності нежитлові приміщення в будинку № 17 по вул. Троїцька у м. Одесі, а Одеська міська рада є представником Одеської міської територіальної громади та відповідно співвласником будинку № 17 по вул. Троїцька у м. Одесі в розумінні Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку».

Суд не приймає до уваги заперечення Відповідача проти задоволення позову та звертає увагу на наступне.

Під терміном «територіальна громада» відповідно до ст. 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 р. № 280/97-ВР (далі - «Закон 280/97») розуміються жителі, об'єднані постійним проживанням у межах села, селища, міста, що є самостійними адміністративно-територіальними одиницями, або добровільне об'єднання жителів кількох сіл, селищ, міст, що мають єдиний адміністративний центр.

Згідно з абз. 15 ст. 1 Закону 280/97 право комунальної власності - право територіальної громади володіти, доцільно, економно, ефективно користуватися і розпоряджатися на свій розсуд і в своїх інтересах майном, що належить їй, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування.

Згідно зі ст. 60 Закону 280/97 територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров'я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об'єкти, визначені відповідно до закону як об'єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження.

Згідно зі ст. 1 Закону 280/97 представницький орган місцевого самоврядування - виборний орган (рада), який складається з депутатів і відповідно до закону наділяється правом представляти інтереси територіальної громади і приймати від її імені рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону 280/97 сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Згідно з ч. 1 ст. 61 Закону 280/97 органи місцевого самоврядування в селах, селищах, містах, районах у містах (у разі їх створення) самостійно складають та схвалюють прогнози відповідних місцевих бюджетів, розробляють, затверджують і виконують відповідні місцеві бюджети згідно з Бюджетним кодексом України.

Сільські, селищні, міські. районні в містах (у разі їх створення) ради та їх виконавчі органи самостійно розпоряджаються коштами відповідних місцевих бюджетів, визначають напрями їх використання (ч. 2 ст. 64 Закону 280/97).

Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об'єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, укладати договори в рамках державно- приватного партнерства, у тому числі концесійні договори, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об'єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду (ч. 5 ст. 60 Закону 280/97).

Згідно зі ст. 2 Бюджетного кодексу України (далі - «БК України») бюджет - план формування та використання фінансових ресурсів для забезпечення завдань і функцій, які здійснюються відповідно органами державної влади, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування протягом бюджетного періоду; місцеві бюджети - бюджет Автономної Республіки Крим, обласні, районні бюджети та бюджети місцевого самоврядування: бюджети місцевого самоврядування - бюджети сільських, селищних, міських територіальних громад, а також бюджети районів у містах (у разі утворення районних у місті рад); витрати бюджету - видатки бюджету, надання кредитів з бюджету, погашення боргу та розміщення бюджетних коштів на депозитах, придбання цінних паперів.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 91 БК України до видатків місцевих бюджетів, що можуть здійснюватися з усіх місцевих бюджетів, належать видатки на, крім іншого, управління комунальним майном.

Суду враховує, що Позивачем систематично здійснювалося повідомлення Відповідача про необхідність сплачувати відповідні внески - із зазначенням конкретного порядку, терміну, відповідної суми, що підлягає до сплати; до кожного повідомлення додавалися детальні розрахунки (а.с. 75, 78-81, 85-88, 90-101).

При цьому (а.с. 82): як стверджує КУ «Муніципальна служба комунальної власності Одеської міської ради» у своїй відповіді на звернення Позивача № 01/1 від 09 січня 2020 року, № 01/2 від 09 січня 2020 року «...з метою врегулювання взаємодії між виконавчими органами Одеської міської ради щодо стати витрат, пов'язаних із статтею внесків на утримання та опалення нежитлових приміщень комунальної власності територіальної громади м. Одеси, розташованих у багатоквартирних будинках, переданих в управління ОСББ, розпорядженням міського голови створено робочу групу з вирішення питань реалізації прав та виконання зобов'язань Одеської міської ради як співвласника багатоквартирних жилих будинків, на якій буде вирішено питання сплати внесків».

Крім того, відповідно до висновку, викладеному у постанові Верховного Суду від 02.09.2020 р. у справі № 906/884/19, згідно з яким - прийняті відповідно до статуту рішення загальних зборів об'єднання з питань управління багатоквартирним будинком є обов'язковими для усіх власників квартир (нежитлових приміщень) у багатоквартирному будинку, які одночасно є співвласниками спільного майна такого будинку та зобов'язані його утримувати в силу прямої норми статті 322 Цивільного кодексу України та частини 2 статті 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» № 417-VIII.

При цьому, суд наголошує, що Відповідач не надав суду доказів визнання в судовому порядку будь яких рішень загальних зборів Позивача незаконними.

Верховний Суд неодноразово наголошував, що суди не повинні застосовувати положення нормативно-правових актів, які не відповідають Конституції та законам України, незалежно від того, чи оскаржувались такі акти в судовому порядку та чи є вони чинними на момент розгляду справи. Тобто згідно з правовою позицією Верховного Суду такі правові акти (як закони, так і підзаконні акти) не можуть застосовуватися, навіть у випадках, коли вони продовжують значитися чинними (постанови від 12.03.2019 р. у справі №913/204/18. від 10.03.2020 р. у справі № 160/1088/19). Тому позиція Відповідача щодо поняття та визначення «балансоутримувач», «передача з балансу на баланс», «власний капітал», «господарські операції», «житлово- комунальні послуги», «тарифи», вимоги щодо доказів наданих послуг та їх об'єму, не можуть застосовуватись до відношень між Об'єднанням співвласників «Троїцька-17» та співвласником будинку, яким є Одеська міська територіальна громада в особі Одеської міської ради та протирічать положенням чинного законодавства України.

Таким чином, спір виник у зв'язку із порушенням (невиконанням) Одеською міською територіальною громадою, від імені та в інтересах якої правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності здійснює Одеська міська рада, як співвласником будинку Позивача зобов'язань зі сплати належних внесків і платежів на управління багатоквартирним будинком.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з приписами ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до вимог пункту 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір відсотків.

На підставі викладеного позов підлягає задоволенню у повному обсязі, з покладенням на відповідача витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 238, 240 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Одеської міської ради (код - 26597691; 65026, м. Одеса, пл. Думська, 1), яка діє від імені та в інтересах Одеської міської територіальної громади за рахунок місцевого бюджету, на користь Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Троїцька-17» (код - 40236172; 65048, м. Одеса, вул. Троїцька, 17) 98 358 гривень 04коп. боргу по внесках на управління багатоквартирним будинком та 2481 гривню судового збору.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст.241 ГПК України

та може бути оскаржено в порядку ст..ст.253-259 ГПК України.

Повний текст рішення складено 19.12.2022р.

Суддя О.А. Демешин

19 грудня 2022 р.