ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2022 року

м. Київ

cправа № 911/1245/21 (911/3210/20)

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Васьковського О.В. - головуючого, Білоуса В.В., Погребняка В.Я.,

за участі секретаря судового засідання Аліференко Т.В.

розглянув касаційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Сейф Інвест" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Промбудсервіс 2012"

на рішення Господарського суду Київської області (суддя - Лутак Т.В.) від 27.01.2022

та постанову Північного апеляційного господарського суду (головуючий - Поляков Б.М., судді: Гарник Л.Л., Отрюх Б.В.) від 30.08.2022

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста"

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіональна енергетична компанія 1"

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Промбудсервіс 2012"

3) Товариства з обмеженою відповідальністю "Сейф Інвест"

за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів:

1) Приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Мурги Світлани Геннадіївни

2) Приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Гладкової Оксани Петрівни

3) Державного реєстратора Пристоличної сільської ради Бориспільського району Київської області Тимошенко Ольги Олександрівни

4) Товариства з обмеженою відповідальністю "КГР-Інвест"

5) Товариства з обмеженою відповідальністю "Праймагробудінвест"

6) Товариства з обмеженою відповідальністю Підприємства з іноземними інвестиціями "ІТ Інвест"

про визнання правочинів недійсними, скасування рішень про державну реєстрацію прав, зобов`язання поновити в державному реєстрі відомості.

Учасники справи:

представник позивача - Мошенець Д.В., адвокат,

представник відповідача-1 - Ткачук О.В., ліквідатор,

представник відповідача-2 - Самборська Г.М., адвокат,

представник відповідача-3 - Шульга А.В. , адвокат,

представник третьої особи-1 - не з`явився,

представник третьої особи-2 - не з`явився,

представник третьої особи-3 - не з`явився,

представник третьої особи-4 - не з`явився,

представник третьої особи-5 - не з`явився,

представник третьої особи-6 - не з`явився.

1. Короткий зміст вимог

1.1. 24.05.2021 Господарський суд Київської області ухвалив порушити за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" провадження у справі № 911/1245/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіональна енергетична компанія 1" (далі - Боржник) в загальному порядку відповідно до Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ), ввести мораторій на задоволення вимог кредиторів та призначити розпорядником майна Боржника - арбітражного керуючого Ткачука Олександра Вікторовича тощо.

21.10.2021 Господарський суд Київської області постановив визнати Боржника банкрутом, відкрити ліквідаційну процедуру тощо.

1.2. 03.11.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" (далі - Позивач) подало позов про визнання недійсними правочинів з відчуження Боржником - Товариством з обмеженою відповідальністю "Регіональна енергетична компанія 1" (далі - Відповідач-1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Промбудсервіс 2012" (далі - Відповдіач-2) нерухомого майна - земельних ділянок, розташованих в селі Щасливе Бориспільського району Київської області (далі - Земельні ділянки), та відповідних договорів купівлі-продажу, укладених 16.09.2015, щодо цих земельних ділянок (далі - Договори купівлі-продажу Земельних ділянок); а також про визнання недійсними вчинених 16.09.2015 вказаними відповідачами правочинів з відчуження трансформаторних підстанцій, також розташованих в селі Щасливе Бориспільського району Київської області (далі - Підстанції), та відповідних договорів купівлі-продажу цих об`єктів нерухомого майна Боржника (далі - Договори купівлі-продажу Підстанцій).

1.3. Позовні вимоги обґрунтовані порушенням прав Позивача через незаконне відчуження Відповідачем-1 власного майна в період існування заборгованості, право вимоги щодо стягнення якої перейшло до Позивача, оскільки відчуження майна за оспорюваними правочинами було здійснено умисно, на шкоду Позивача як кредитора - задля уникнення звернення на таке майно для задоволення вимог Позивача до Відповідача-1 щодо заборгованості, стягненої за рішенням суду, яке перебуває у виконавчому провадженні.

1.4. Позивач неодноразово (15.12.2020, 02.04.2021 та 09.09.2021) подавав заяви про зміну предмету спору, в яких з урахуванням тих обставин, що під час провадження у даній справі Відповідач-3 об`єднав дві земельні ділянки (кадастрові номери :04:002:0312 та :04:002:0029), які є предметом позовних вимог, в одну земельну ділянку (кадастровий номер :04:002:0691), просив:

- визнати недійсними Договори купівлі-продажу Земельних ділянок;

- застосувати наслідки недійсності цих угод шляхом: 1) скасування рішень нотаріуса, якими внесено запис про право власності Відповідача-2 на ці Земельні ділянки, 2) визнання недійсними актів приймання-передачі Земельних ділянок до статутного капіталу Відповідача-3, 3) скасування рішень нотаріуса, якими внесено запис про право власності Відповідача-3 на Земельні ділянки, 4) зобов`язання суб`єктів, що здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації речових прав та їх обтяжень поновити в Державному реєстрі речових прав та їх обтяжень записи про право власності за Відповідачем-1 на Земельні ділянки;

- скасувати рішення держреєстратора, яким закрито об`єкти нерухомого майна - щодо частини Земельних ділянок;

- визнати недійсними Договори купівлі-продажу Підстанцій;

- застосувати наслідки недійсності Договорів купівлі-продажу Підстанцій шляхом: 1) скасування рішень приватних нотаріусів щодо державної реєстрації права власності на Підстанції за Відповідачем-2; 2) зобов`язання суб`єктів, що здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації речових прав та їх обтяжень поновити в Державному реєстрі речових прав та їх обтяжень записи про право власності за Відповідачем-1 на Підстанції.

1.5. 04.02.2021 Відповідач-3 та 15.02.2021 Відповідач-2 у відзивах на позов просили застосувати у спірних правовідносинах наслідки спливу позовної давності, оскільки Позивач подав позов про визнання недійсним оспорюваних договорів через 5 років після вчинення цих правочинів - поза межами встановленої законом трирічної позовної давності.

1.6. 05.04.2021 Позивач у відповіді на відзив Відповідача-2 заявив про поважність причин пропуску позовної давності у спірних правовідносин через необізнаність Позивача про спірні правочини до набуття ним 22.04.2020 права ПАТ "Український професійний банк" вимоги до Відповідача-2 за кредитним договором № 414 від 25.02.2011 та неможливість у зв`язку з цим заперечити спірні правочини з відчуження Відповідачем-2 всього власного майна в період існування заборгованості за вказаним кредитним договором.

2. Короткий зміст рішень судів першої і апеляційної інстанцій

2.1. 27.01.2022 Господарський суд Київської області ухвалив рішення (залишене без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 30.08.2022) про задоволення позову:

1) визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки з кадастровим номером :04:002:0409, площею 0.2213 га, Київська область, Бориспільський район, село Щасливе, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 08, укладеного між Відповідачами 1,2, посвідчений приватним нотаріусом Мургою Світланою Геннадіївною, Бориспільського районного нотаріального округу Київської області від 16.09.2015 за № 1488;

- застосування наслідків недійсності цього договору шляхом скасування рішення приватного нотаріуса Мурги Світлани Геннадіївни, Бориспільський районний нотаріальний округ Київської області (далі - Третя особа-1), про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 24491859 від 16.09.2015 18:21:00, яким внесено запис № 11204586 про право власності за Відповідачем-2 на цю земельну ділянку;

- визнання недійсним акта приймання-передачі нерухомого майна до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сейф Інвест" (далі - Відповіждач-3) вказаної земельної ділянки, серія та номер: 887/888, виданий 19.10.2018, видавник: Відповідач-2, Відповідач-3, протокол, серія та номер: б/н, виданий 19.10.2018, видавник: Загальні збори учасників Відповідач-2, протокол, серія та номер: б/н, виданий 19.10.2018, видавник: Загальні збори учасників Відповідач-2;

- скасування рішення приватного нотаріуса Гладкової Оксани Петрівни Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області (далі - Третя особа-2) про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 43738355 від 29.10.2018 14:18:40, яким внесено запис номер 28628827 про право власності за Відповідачем-3 на цю ж земельну ділянку;

- зобов`язання суб`єктів, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, поновити в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень запис про право власності за Відповідачем-1 на таку земельну ділянку.

2) визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки з кадастровим номером :04:002:0411, площею 0.2218 га, Київська область, Бориспільський район, село Щасливе, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 08, укладеного між ВІдповідачми1,2, посвідченого Третьою особою-1 від 16.09.2015 за № 1480;

- застосування наслідків недійсності цього договору шляхом:

- скасування рішення Третьої особи-1 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 24491859 від 16.09.2015 18:06:49, яким внесено запис номер 11204275 про право власності за Відповідачем-2 на вказану земельну ділянку;

- визнання недійсним акта приймання-передачі нерухомого майна до статутного капіталу Відповідача-3 цієї земельної ділянки, серія та номер: 889/890, виданий 19.10.2018, видавник: Відповідачі 2, 3, протокол, серія та номер: б/н, виданий 19.10.2018, видавник: Загальні збори учасників Відповідача-3, протокол, серія та номер: б/н, виданий 19.10.2018, видавник: Відповідач-2;

- скасувати рішення Третьої особи-2 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 43741588 від 29.10.2018 15:18:20, яким внесено запис номер 28631932 про право власності за Відповідачем-2 на цю земельну ділянку;

- зобов`язання суб`єктів, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, поновити в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень запис номер 11194722 про права власності за Відповідачем-1 на вказану земельну ділянку.

3) визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки з кадастровим номером :04:002:0530, площею 0.1459 га, Київська область, Бориспільський район, с/рада Щасливська, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 08, укладеного між Відповідачами 1,2, посвідченого Третьою особою-1 від 16.09.2015 за № 1484;

- застосування наслідків недійсності цього договору шляхом:

- скасування рішення Третьої особи-1 індексний номер: 24491626 від 16.09.2015 18:12:36, яким внесено запис номер 11204420 про право власності за Відповідачем-2 на вказану земельну ділянку;

- визнання недійсним акта приймання-передачі нерухомого майна до статутного капіталу Відповідача-3 цієї земельної ділянки, серія та номер: б/н, виданий 19.10.2018, видавник: Відповідачі 2, 3, протокол, серія та номер: б/н, виданий 19.10.2018, видавник: Загальні збори учасників Відповідача-3, протокол, серія та номер: б/н, виданий 19.10.2018, видавник: Загальні збори учасників Відповідача-2;

- скасування рішення Третьої особи-2 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 43736004 від 29.10.2018 13:19:35, яким внесено запис номер 28626004 про право власності за Третьою особою-3 на вказану земельну ділянку;

- зобов`язання суб`єктів, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, поновити в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень запис про право власності за Відповідачем-1 на цю земельну ділянку.

4) визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:0222, площею 1.3623 га, Київська область, Бориспільський район, с/рада Щасливська, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00, укладений між Відповідачами 1,2, посвідченого Третьою особою-1, від 16.09.2015 за № 149;

- застосування наслідків недійсності цього договору шляхом:

- скасування рішення Третьої особи--2 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 24492867 від 16.09.2015 19:08:53, яким внесено запис номер 11205162 про право власності за Відповідачем-2 на вказану земельну ділянку;

- зобов`язання суб`єктів, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, поновити в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень запис номер 6809984 про право власності за Відповідачем-1 на цю земельну ділянку;

5) визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки з кадастровим номером :04:002:0029, площею 5.0002 га, Київська область, Бориспільський район, с/рада Щасливська, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00, укладеного між Відповідачами, 1,2, посвідченого Третьою особою-1 від 16.09.2015 за № 1500;

- застосування наслідків недійсності цього договору шляхом:

- скасування рішення Третьої особи-1 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 11205061 від 16.09.2015 18:57:54, яким внесено запис номер 11205061 про право власності за Відповідачем-2 на вказану земельну ділянку;

- визнання недійсним акта приймання-передачі нерухомого майна до статутного капіталу Відповідача-3 цієї земельної ділянки, серія та номер: 1315, 1316, виданий 05.12.2019, видавник: Відповідачі-2, 3, протокол загальних зборів, серія та номер 1317, 1318, 1319, виданий 05.12.2019, видавник сторони, рішення власника Відповідача-2, серія та номер: б/н, виданий 05.12.2019, видавник: Відповідач-2;

- скасування рішення державного реєстратора Тимошенко Ольги Олександрівни Щасливської сільської ради Бориспільського району Київської області (далі - Третя особа-3) про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 50197021 від 13.12.2019 10:26:38, яким внесений запис номер 34622837 про право власності за Відповідачем-3 на вказану земельну ділянку;

- скасування рішення державного реєстратора Власко Яни Валеріївни, Виконавчий комітет Вороньківської сільської ради Бориспілького району Київської області, Київська обл., щодо об`єднання об`єктів нерухомого майна, індексний номер рішення: 57489277 від 06.04.2021 21:11:13, яким закрито об`єкт нерухомого майна 01.04.2021 15:33:13 за реєстраційним номером 00;

- зобов`язання суб`єктів, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, поновити в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень запис номер 6809683 про право власності за Відповідачем-1 на цю земельну ділянку.

6) Визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки з кадастровим номером :04:002:0312, площею 9.2371 га, Київська область, Бориспільський район, село Щасливе, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00, укладеного між Відповідачами 1,2, посвідченого Третьою особою-3 від 16.09.2015 за № 1492;

- застосування наслідків недійсності цього договору шляхом:

- скасування рішення Третьої сооби-1 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 11204807 від 16.09.2015 18:31:44, яким внесено запис номер 11204807 про право власності за Відповідачем-2 на вказану земельну ділянку;

- визнання недійсним акта приймання-передачі нерухомого майна до статутного капіталу Відповідача-2 цієї земельної ділянки, серія та номер: 1315, 1316, виданого 05.12.2019, видавник: Відповідачі 2, 3, протокол загальних зборів, серія та номер: 1317, 1318, 1319, виданий 05.12.2019, видавник: сторони; рішення власника Відповідача-2, серія та номер: б.н., виданий 05.12.2019, видавник: Відповідач-2;

- скасування рішення державного реєстратора Тимошенко Ольги Олександрівни, Щасливська сільська рада Бориспільського району Київської області, про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 50196082 від 13.12.2019 10:10:29, яким внесено запис номер 34622088 про право власності за Товариством з обмеженою відповідальністю "Сейф Інвест" (код ЄДРПОУ - 36412180, місцезнаходження: 04050, м. Київ, вул. Мельникова, після перейменування Юрія Іллєнка, буд. 12) на земельну ділянку з кадастровим номером :04:002:0312, площею 9.2371 га, Київська область, Бориспільський район, с/рада Щасливська, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00;

- скасувати рішення Третьої особи-3 щодо об`єднання об`єктів нерухомого майна, індексний номер рішення: 57489277 від 06.04.2021 21:10:45, яким закрито об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 00;

- зобов`язання суб`єктів, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, поновити в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень запис про право власності за Відповідачем-1 на вказану земельну ділянку;

- застосування наслідків недійсності договору купівлі-продажу від 16.09.2015 за № 1492, укладеного між Відповідачами 1,2 про продаж земельної ділянки з кадастровим номером :04:002:0312, площею 9.2371 га, Київська область, Бориспільський район, с/рада Щасливська, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00, та договору купівлі-продажу від 16.09.2015 за № 1500, укладеного між Відповідачами 1,2 про продаж земельної ділянки з кадастровим номером :04:002:0029, площею 5.0002 га, Київська область, Бориспільський район, с/рада Щасливська, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00, шляхом:

- скасування рішення державного реєстратора Власко Яни Валеріївни, Виконавчий комітет Вороньківської сільської ради Бориспільського району Київської області, про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 57489020 від 06.04.2021 20:48:56, яким внесений запис № 41354817 від 01.04.2021 15:33:13 про право власності за Відповідачем-3 на земельну ділянку з кадастровим номером :04:002:0691, площею 14.2374 га, Київська область, Бориспільський район, с/рада Щасливська, на підстави заяви серія та номер: р.№ 582, виданий 04.03.2021, видавник Приватний нотаріус Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Меленна Т.К.; заява, серія та номер: р.№584, виданий 26.03.2021, видавник: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Андрущенко Л.М.; відомості з ДЗК, серія та номер: 39664254, виданий 01.04.2021, видавник: Державний земельний кадастр, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 208.

7) визнання недійсними договорів купівлі-продажу трансформаторних підстанцій, укладених між Відповідачами 1, 2 та посвідчених Третьою особою-1;

- застосування наслідків недійсності цих договорів шляхом:

- скасування відповідних рішень Третьої особи-1 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень про право власності за Відповідачем-2 на вказані трансформаторні підстанції із зобов`язанням суб`єктів, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, поновити в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень відповідні записи про право власності за Відповідачем-1 на відповідні трансформаторні підстанції.

2.2. Судові рішення мотивовані наявністю підстав для визнання недійсними оспорюваних правочинів (договорів) з відчуження Земельних ділянок та Підстанцій Боржника, а також для задоволення інших вимог Позивача щодо відновлення права власності Відповідача-1 на це майно з огляду на фраудаторний характер оспорюваних правочинів, оскільки Відповідач-1 (боржник у справі про банкрутство та боржник за вимогами за кредитним договором, право щодо яких набув Позивач), укладаючи оспорювані договори купівлі-продажу Земельних ділянок та Підстанцій та безоплатно відчужуючи їх у період настання зобов`язання з погашення заборгованості за кредитним договором (право вимоги за яким набув Позивач), зловживав правом на укладання цих угод та розпорядження власністю, що призвело неможливості виконання вказаного зобов`язання і завдання шкоди кредитору, у зв`язку із чим Відповідач-1 вдався до використання належного йому суб`єктивного права не для задоволення легітимних інтересів, а з метою уникнення відповідальності перед кредитором за кредитним договором, оскільки оспорювані договори не мали очевидної економічної мети, призвели до відсутності майнових активів боржника та його неплатоспроможності, у зв`язку з чим є такими, що спрямовані на завдання шкоди кредитору.

Суди відхилили аргументи щодо забезпечення зобов`язань Відповідача-1 за кредитним договором іпотекою майна третьої особи (майнового поручителя) з огляду на те, що задоволення третьою особою зобов`язань за кредитним договором за рахунок предмета іпотеки не припинили б зобов`язальні правовідносини боржника, так як зміни відбулися б в особі кредитора, проте невиконані зобов`язання боржника продовжували б існувати. При цьому суди врахували відсутність у майнового поручителя - Товариства з обмеженою відповідальністю "Віслабудінвест", предмета іпотеки (земельної ділянки), оскільки рішенням суду відповідний державний акт на право власності на цю ділянку визнаний недійсним, як і відповідний договір іпотеки, що також встановлено в межах виконавчого провадження щодо звернення стягнення на майно вказаного майнового поручителя у справі № 910/22210/15.

Суди також зазначили про відсутність у Відповідачів 2,3 права в подальшому набути у власність Земельні ділянки та Підстанції через недійсність наведених правочинів з відчуження майна від Відповідача-1, у зв`язку із чим підлягають скасуванню заперечувані Позивачем рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на спірне майно за Відповідачами 2,3, а також - поновленню записи про право власності на вказане майно за Відповідачем- 1.

Поважність причин пропуску позовної давності у спірних правовідносинах обґрунтована судами отриманням Позивачем відомостей щодо оспорюваних угод у 2020 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та від виконавчої служби щодо боржника - після відступлення йому прав вимоги за кредитним договором та заміни первісного кредитора (банку) на Позивача.

3. Встановлені судами обставини

3.1. 25.02.2011 між Публічним акціонерним товариством "Український професійний банк" (банк) та Відповідачем-1 укладений договір № 414 про відкриття траншевої кредитної лінії (далі - кредитний договір), відповідно до умов якого банк відкриває позичальнику траншеву відкличну кредитну лінію в межах суми 60 000 000 грн 00 коп. терміном до 25.02.2014.

В подальшому між сторонами вносилися зміни та доповнення до цього кредитного договору: додатковим договором від 25.02.2014 про внесення змін до кредитного договору сторонами погоджено, що банк відкриває позичальнику траншеву кредитну лінію в сумі 91 928 528 грн 23 коп., терміном до 17.02.2016; плата за користування одержаним кредитом встановлюється у розмірі 16,5% річних.

Пунктом 2.1. кредитного договору передбачено, що забезпеченням виконання позичальником своїх зобов`язань перед банком за кредитним договором є порука та застава майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Віслабудінвест" (договір поруки № 414-1 від 25.02.2011 та іпотечний договір від 25.02.2011).

3.2. 25.02.2011 між Публічним акціонерним товариством "Український професійний банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Віслабудінвест", як поручителем/майновим поручителем, укладено договір поруки № 414-1 та іпотечний договір.

3.3. 25.02.2011 між Публічним акціонерним товариством "Український професійний банк" (іпотекодержатель - банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Віслабудінвест" (іпотекодавець) було укладено іпотечний договір, за умовами якого в забезпечення виконання зобов`язань Відповідача-1 за кредитним договором іпотекодавець надав в іпотеку власне нерухоме майно - земельну ділянку загальною площею 41,0000 га, що розташована за адресою: Київська область, Бориспільський район, Гірська сільська рада, цільове призначення земельної ділянки для ведення підсобного сільського господарства, кадастровий номер :02:001:0416, яка належить іпотекодавцю на праві власності на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 621593, виданого 08.07.2010.

Рішенням Господарського суду Київської області від 19.10.2020 у справі № 911/604/18 визнано недійсним державний акт серії ЯИ № 621593 на право власності на земельну ділянку площею 41 га з кадастровим номером :02:001:0416, що розташована на території Гірської сільської ради Бориспільського району для ведення підсобного сільського господарства, який виданий Товариству з обмеженою відповідальністю "Віслабудінвест; визнано недійсним договір іпотеки № 1414 від 25.02.2011, укладений між Публічним акціонерним товариством "Український професійний банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Віслабудінвест", щодо передачі в іпотеку вказаної земельної ділянки, яку витребувано на користь держави в особі Кабінету Міністрів України з незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю "Віслабудінвест"; визнано відсутнім право Товариства з обмеженою відповідальністю "Віслабудінвест" на цю земельну ділянку.

Цей позов, що розглядався у межах справи № 911/604/18, був поданий до господарського суду Київської області 26.03.2018 (вх. № 628/18 від 26.03.2018), тобто до здійснення заміни первісного кредитора - Публічного акціонерного товариства "Український професійний банк" на нового кредитора - Позивача у цій справі.

16.02.2021 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Кравець В.В. у межах виконавчого провадження № 63214248 виконавчий документ наказ Господарського суду міста Києва від 08.08.2017 по справі № 910/22210/15 щодо боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Віслабудінвест" повернуто стягувачу у зв`язку з тим, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійсненні виконавцем відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" заходи щодо розшуку майна виявилися безрезультатними.

3.4. 28.05.2015 постановою правління Національного банку України № 348 Публічне акціонерне товариство "Український професійний банк" віднесено до категорії неплатоспроможних, а постановою правління Національного банку України № 562 від 28.08.2015 відкликано банківську ліцензію та введено ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Український професійний банк".

3.5. 05.08.2015 банк направив Відповідачу-1 та Товариству з обмеженою відповідальністю "Віслабудінвест" вимогу № 01-10/3011 від 28.07.2015 про усунення порушень, в якій банк вимагав у 10-денний строк з дати направлення цієї вимоги достроково повернути частину позики, що залишилася, погасити заборгованість по простроченій частині кредиту, по строковим, простроченим процентам та пені, в загальній сумі 95 924 377 грн 73 коп.

3.6. 16.09.2015 між Відповідачем-1 (продавець) та Відповідачем-2 (покупець) укладено договори купівлі-продажу земельних ділянок, а саме:

1) договір купівлі-продажу земельної ділянки (зареєстрований в реєстрі за № 1480), за умовами якого Відповідач-1 продає та передає у власність, а Відповідач-2 купує та приймає у власність земельну ділянку, яка розташована за адресою: Київська область, Бориспільський район, село Щасливе, площа 0,2218 га, цільове призначення земельної ділянки для ведення підсобного сільського господарства, кадастровий номер :04:002:0411; продаж земельної ділянки здійснюється за 24 398 грн 00 коп., які Відповідач-2 зобов`язався перерахувати на розрахунковий рахунок Відповідача-1 до 31.12.2015;

2) договір купівлі-продажу земельної ділянки (зареєстрований в реєстрі за № 1484), за умовами якого Відповідач-1 продає та передає у власність, а Відповідач-2 купує та приймає у власність земельну ділянку, яка розташована за адресою: Київська область, Бориспільський район, Щасливська сільська рада, площа 0,1459 га, цільове призначення (використання) земельної ділянки землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення, кадастровий номер :04:002:0530; продаж земельної ділянки здійснюється за 160 125 грн 00 коп., які Відповідач-2 зобов`язався перерахувати на розрахунковий рахунок Відповідача-1 до 31.12.2015;

3) договір купівлі-продажу земельної ділянки (зареєстрований в реєстрі за № 1488), за умовами якого Відповідач-1 продає та передає у власність, а Відповідач-2 купує та приймає у власність земельну ділянку, яка розташована за адресою: Київська область, Бориспільський район, село Щасливе, площа 0,2213 га, цільове призначення земельної ділянки для ведення підсобного сільського господарства, кадастровий номер :04:002:0409; продаж земельної ділянки здійснюється за 24 343 грн 00 коп., які Відповідач-2 зобов`язався перерахувати на розрахунковий рахунок Відповідача-1 до 31.12.2015;

4) договір купівлі-продажу земельної ділянки (зареєстрований в реєстрі за № 1492), за умовами якого Відповідач-1 продає та передає у власність, а Відповідач-2 купує та приймає у власність земельну ділянку, яка розташована за адресою: Київська область, Бориспільський район, Щасливська сільська рада, площа 9,2371 га, цільове призначення земельної ділянки землі промисловості, транспорту, зв`язку, оборони та іншого призначення, кадастровий номер :04:002:0312; продаж земельної ділянки здійснюється за 10 160 810 грн 00 грн., які Відповідач-2 зобов`язався перерахувати на розрахунковий рахунок Відповідача-1 до 31.12.2015;

5) договір купівлі-продажу земельної ділянки (зареєстрований в реєстрі за № 1500), за умовами якого Відповідач-1 продає та передає у власність, а Відповідач-2 купує та приймає у власність земельну ділянку, яка розташована за адресою: Київська область, Бориспільський район, Щасливська сільська рада, площа 5,0002 га, цільове призначення (використання) земельної ділянки землі промисловості, транспорту, зв`язку, оборони та іншого призначення, кадастровий номер :04:002:0029; продаж земельної ділянки здійснюється за 5 500 220 грн коп., які Відповідач-2 зобов`язався перерахувати на розрахунковий рахунок Відповідача-1 до 31.12.2015;

6) договір купівлі-продажу земельної ділянки (зареєстрований в реєстрі за № 1496), за умовами якого Відповідач-1 продає та передає у власність, а Відповідач-2 купує та приймає у власність земельну ділянку, яка розташована за адресою: Київська область, Бориспільський район, Щасливська сільська рада, площа 1,3623 га, цільове призначення (використання) земельної ділянки для ведення підсобного сільського господарства, кадастровий номер :04:001:0222; продаж земельної ділянки здійснюється за 149 853 грн 00 коп., які Відповідач-2 зобов`язався перерахувати на розрахунковий рахунок Відповідача-1 до 31.12.2015.

3.7. 16.09.2015 між Відповідачем-1 (продавець) та Відповідачем-2 (покупець) укладено договори купівлі-продажу нерухомого майна, а саме:

1) договір купівлі-продажу нерухомого майна (зареєстрований в реєстрі за № 1504), за умовами якого Відповідач-1 продає та передає у власність, а в Відповідач-2 купує та приймає у власність належну Відповідачу-1 на праві власності будівлю трансформаторної підстанції (нерухоме майно), розташовану за адресою: Київська область, Бориспільський район, село Щасливе, вулиця Лесі Українки, будинок 14; опис об`єкта: будівля трансформаторної підстанції, В-І, загальна площа 94,7 кв.м.; продаж вказаного нерухомого майна здійснюється за 312 510 грн 00 коп., в т.ч. ПДВ, які Відповідач-2 зобов`язався перерахувати на розрахунковий рахунок Відповідача-1 до 31.12.2015;

2) договір купівлі-продажу нерухомого майна (зареєстрований в реєстрі за № 1508), за умовами якого Відповідач-1 продає та передає у власність, а Відповідач-2 купує та приймає у власність належну Відповідачу-1 на праві власності трансформаторну підстанцію КТП-731 (нерухоме майно), розташовану за адресою: Київська область, Бориспільський район, село Щасливе, вулиця Фестивальна, 5-а; опис об`єкта: трансформаторна підстанція КТП-731, площею 39,4 кв.м.; продаж вказаного нерухомого майна здійснюється за 130 020 грн 00 коп., в т.ч. ПДВ, які Відповідач-2 зобов`язався перерахувати на розрахунковий рахунок Відповідача-1 до 31.12.2015;

3) договір купівлі-продажу нерухомого майна (зареєстрований в реєстрі за № 1512), за умовами якого Відповідач-1 продає та передає у власність, а Відповідач-2 купує та приймає у власність належну Відповідачу-1 на праві власності трансформаторну підстанцію КТП 716 (нерухоме майно), розташовану за адресою: Київська область, Бориспільський район, село Щасливе, вулиця Перспективна, 3-а; опис об`єкта: трансформаторна підстанція КТП 716, площею 50,1 кв.м.; продаж вказаного нерухомого майна здійснюється за 165 330 грн 00 коп., в т.ч. ПДВ, які Відповідач-2 зобов`язався перерахувати на розрахунковий рахунок Відповідача-1 до 31.12.2015;

4) договір купівлі-продажу нерухомого майна (зареєстрований в реєстрі за № 1516), за умовами якого Відповідач-1 продає та передає у власність, а Відповідач-2 купує та приймає у власність належну Відповідачу-1 на праві власності трансформаторну підстанцію КТП - 294 (нерухоме майно), розташовану за адресою: Київська область, Бориспільський район, село Щасливе, вулиця Героїв Майдану, 32-А (до перейменування та зміни нумерації вулиця Леніна, 18-а); опис об`єкта: трансформаторна підстанція КТП - 294, площею 24,1 кв.м.; продаж вказаного нерухомого майна здійснюється за 79 530 грн 00 коп., в т.ч. ПДВ, які Відповідач-2 зобов`язався перерахувати на розрахунковий рахунок Відповідача-1 до 31.12.2015;

5) договір купівлі-продажу нерухомого майна (зареєстрований в реєстрі за № 1520), за умовами якого Відповідач-1 продає та передає у власність, а Відповідач-2 купує та приймає у власність належну Відповідачу-1 на праві власності трансформаторну підстанцію КТП 281 (нерухоме майно), розташовану за адресою: Київська область, Бориспільський район, село Щасливе, вулиця Бориспільська, 16-г; опис об`єкта: трансформаторна підстанція КТП 281, площею 50,1 кв.м.; продаж вказаного нерухомого майна здійснюється за 165 330 грн 00 коп., в т.ч. ПДВ, які Відповідач-2 зобов`язався перерахувати на розрахунковий рахунок Відповідач-а1 до 31.12.2015.

3.8. Вищезазначені договори купівлі-продажу Земельних ділянок та нерухомого майна посвідчені приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Мургою С.Г., зареєстровані в реєстрі та відповідно до статті 182 Цивільного кодексу України право власності на земельні ділянки і нерухоме майно зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за Відповідачем-2, що також підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

16.09.2015 Відповідач-1 відчужив Відповідачу-2 усе наявне нерухоме майно.

3.9. Протоколом загальних зборів учасників Відповідача-3 від 19.10.2018 вирішено збільшити розмір власного статутного капіталу та прийняти до складу учасників Відповідача-2, який вносить до статутного капіталу нерухоме майно загальною вартістю 208 866 грн 00 коп., а саме:

- земельну ділянку загальною площею 0,2213 га, кадастровий номер :04:002:0409 (вартість земельної ділянки визначена за згодою учасників та становить 24 343 грн 00 коп.);

- земельну ділянку загальною площею 0,2218 га, кадастровий номер :04:002:0411 (вартість земельної ділянки визначена за згодою учасників та становить 24 398 грн 00 коп.);

- земельну ділянку загальною площею 0,1459 га, кадастровий номер :04:002:0530 (вартість земельної ділянки визначена за згодою учасників та становить 160 125 грн 00 коп.).

Підписання вказаного протоколу загальних зборів учасників Відповідача-3 від 19.10.2018 засвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевчук В.О. та зареєстровано в реєстрі за № 878, 879, 880, 881 з приміткою про те, що факти викладені в цьому документів нотаріусом не перевірялися.

3.10. 19.10.2018 Відповідачі 2, 3 на виконання рішень, прийнятих загальними зборами учасників Відповідача-3, викладених у протоколі загальних зборів учасників від 19.10.2018, уклали акти прийому-передачі нерухомого майна до статутного капіталу про наступне:

1) Відповідач-2 передав, а Відповідач-3 прийняв у власність земельну ділянку загальною площею 0,1459 га, кадастровий номер :04:002:0530, що розташована на території Щасливської сільської ради Бориспільського району Київської області як внесок до статутного капіталу відповідача 3, за погодженням сторін вартість земельної ділянки становить 160 125 грн 00 коп.;

2) Відповідач-2 передав, а Відповідач-3 прийняв у власність земельну ділянку загальною площею 0,2213 га, кадастровий номер :04:002:0409, що розташована на території Щасливської сільської ради Бориспільського району Київської області як внесок до статутного капіталу Відповідача-3, за погодженням сторін вартість земельної ділянки становить 24 343 грн 00 коп.;

3) Відповідач-2 передав, а Відповідач-3 прийняв у власність земельну ділянку загальною площею 0,2218 га, кадастровий номер :04:002:0411, що розташована на території Щасливської сільської ради Бориспільського району Київської області як внесок до статутного капіталу Відповідача-3, за погодженням сторін вартість земельної ділянки становить 24 398 грн 00 коп.

Підписання вказаних трьох актів прийому-передачі нерухомого майна до статутного капіталу засвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевчук В.О. та зареєстровано в реєстрі за № 885, 886, 887, 888, 889, 890 з приміткою про те, що факти викладені в цих документах нотаріусом не перевірялися.

3.11. 24.10.2018 та 25.10.2018 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Гладковою Оксаною Петрівною, на підставі протоколу загальних зборів учасників Відповідача-3 від 19.10.2018 та актів прийому-передачі нерухомого майна до статутного капіталу від 19.10.2018, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами :04:002:0530, :04:002:0409, :04:002:0411 за Відповідачем-3.

3.12. Рішенням власника Відповідача-2 від 05.12.2019 вирішено вступити до складу учасників Відповідача-3 та внести до його статутного капіталу наступне нерухоме майно:

- земельну ділянку площею 5,0002 га, кадастровий номер :04:002:0029, що розташована на території Щасливської сільської ради Бориспільського району Київської області, балансова вартість земельної ділянки становить 5 500 220 грн 00 коп.;

- земельна ділянка площею 9,2371 га, кадастровий номер :04:002:0312, що розташована на території Щасливської сільської ради Бориспільського району Київської області, балансова вартість земельної ділянки становить 10 160 810 грн 00 коп.

3.13. Протоколом загальних зборів учасників Відповідача-3 від 05.12.2019 вирішено збільшити розмір статутного капіталу Відповідача-3 на 15 661 030 грн 00 коп. шляхом прийняття нового учасника - Відповідача-2, який вносить до статутного капіталу нерухоме майно загальною вартістю 15 661 030 грн 00 коп., а саме:

- земельну ділянку площею 5,0002 га, кадастровий номер :04:002:0029, що розташована на території Щасливської сільської ради Бориспільського району Київської області, за згодою учасників вартість земельної ділянки становить 5 500 220 грн 00 коп.;

- земельну ділянку площею 9,2371 га, кадастровий номер :04:002:0312, що розташована на території Щасливської сільської ради Бориспільського району Київської області, за згодою учасників вартість земельної ділянки становить 10 160 810 грн 00 коп.

Підписання вказаного протоколу загальних зборів учасників Відповідача-3 від 05.12.2019 засвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевчук В.О. та зареєстровано в реєстрі за № 1317, 1318, 1319 з приміткою про те, що факти викладені в цьому документів нотаріусом не перевірялися.

3.14. 05.12.2019 Відповідачі 2, 3 на виконання рішень, прийнятих загальними зборами учасників Відповідача-3, викладених у протоколі загальних зборів учасників від 04.12.2019, уклали акт прийому-передачі нерухомого майна до статутного капіталу про наступне: Відповідач-2 передав, а Відповідач-3 прийняв у власність:

- земельну ділянку загальною площею 5,0002 га, кадастровий номер :04:002:0029, що розташована на території Щасливської сільської ради Бориспільського району Київської області, за згодою сторін вартість земельної ділянки становить 5 500 220 грн 00 коп.;

- земельну ділянку загальною площею 9,2371 га, кадастровий номер :04:002:0312, що розташована на території Щасливської сільської ради Бориспільського району Київської області, за згодою сторін вартість земельної ділянки становить 10 160 810 грн 00 коп.

Підписання вказаного акту прийому-передачі нерухомого майна до статутного капіталу засвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевчук В.О. та зареєстровано в реєстрі за № 1315, 1316 з приміткою про те, що факти викладені в цьому документів нотаріусом не перевірялися.

3.15. 10.12.2019 державним реєстратором Щасливської сільської ради Бориспільського району Київської області Тимошенко Ольгою Олександрівною, на підставі рішення власника Відповідача-2 від 05.12.2019, протоколу загальних зборів учасників Відповідача-3 від 05.12.2019 та акту прийому-передачі нерухомого майна до статутного капіталу від 05.12.2019, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за Відповідачем-3 зареєстровано право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами :04:002:0029, :04:002:0312.

01.04.2021 земельні ділянки з кадастровими номерами :04:002:0029, :04:002:0312 об`єднані в одну земельну ділянку з кадастровим номером :04:002:0691, власником якої залишається Товариство з обмеженою відповідальністю "Сейф Інвест".

3.16. Реалізоване Відповідачем-1 майно зареєстровано за Відповідачами 2,3, а саме:

- Відповідачу-2 належить: 1) земельна ділянка, яка розташована за адресою: Київська область, Бориспільський район, Щасливська сільська рада, площа 1,3623 га, кадастровий номер :04:001:0222; 2) будівля трансформаторної підстанції, В-І, загальна площа 94,7 кв.м., розташована за адресою: Київська область, Бориспільський район, село Щасливе, вулиця Лесі Українки, будинок 14; 3) трансформаторна підстанція КТП-731, площею 39,4 кв.м., розташована за адресою: Київська область, Бориспільський район, село Щасливе, вулиця Фестивальна, 5-а; 4) трансформаторна підстанція КТП 716, площею 50,1 кв.м., розташована за адресою: Київська область, Бориспільський район, село Щасливе, вулиця Перспективна, 3-а; 5) трансформаторна підстанція КТП - 294, площею 24,1 кв.м., розташована за адресою: Київська область, Бориспільський район, село Щасливе, вулиця Героїв Майдану, 32-А (до перейменування та зміни нумерації вулиця Леніна, 18-а); 6) трансформаторна підстанція КТП 281, площею 50,1 кв.м., розташована за адресою: Київська область, Бориспільський район, село Щасливе, вулиця Бориспільська, 16-г;

- Відповідачу-3 належить: 1) земельна ділянка загальною площею 0,1459 га, кадастровий номер :04:002:0530, що розташована на території Щасливської сільської ради Бориспільського району Київської області; 2) земельна ділянка загальною площею 0,2213 га, кадастровий номер :04:002:0409, що розташована на території Щасливської сільської ради Бориспільського району Київської області; 3) земельна ділянка загальною площею 0,2218 га, кадастровий номер :04:002:0411, що розташована на території Щасливської сільської ради Бориспільського району Київської області; 4) земельна ділянка площею 5,0002 га, кадастровий номер :04:002:0029, що розташована на території Щасливської сільської ради Бориспільського району Київської області; 5) земельна ділянка площею 9,2371 га, кадастровий номер :04:002:0312, що розташована на території Щасливської сільської ради Бориспільського району Київської області; земельні ділянки з кадастровими номерами :04:002:0029 та :04:002:0312 об`єднані в одну земельну ділянку з кадастровим номером :04:002:0691.

3.17. Згідно з відомостями ДПС України на момент укладення договорів купівлі-продажу земельних ділянок та нерухомого майна від 16.09.2015 у Відповідача-1 були відкритті рахунки в двох банках ПАТ "Український професійний банк" та АТ "КБ "Глобус".

Відповідно до виписки по рахунку, що був відкритий в АТ "КБ "Глобус", а також довідки АТ "КБ "Глобус" № 2480 від 11.10.2021 кошти від Відповідача-2 на рахунок Відповідача-1 не надходили.

Згідно з виписками по рахунку, що був відкритий в ПАТ "Український професійний банк", а також довідки ПАТ "Український професійний банк" № 132-60-128/21 від 11.10.2021 Відповідач-1 не отримував грошові кошти від Відповідача-2 за договорами купівлі-продажу земельних ділянок та нерухомого майна від 16.09.2015.

За відомостями з Єдиного реєстру податкових накладних в реєстрі відсутні відомості про реєстрацію податкових накладних за операціями щодо продажу майна Відповідача-1 на користь Відповідача-2.

3.18. Відповідач-2 на підтвердження здійснення розрахунків за договорами купівлі-продажу земельних ділянок та нерухомого майна від 16.09.2015 надав до суду: договір № 75-31.12.2015 про переведення боргу від 31.12.2015, договір № 76-31.12.2015 про переведення боргу від 31.12.2015, договір поворотної фінансової допомоги № 5/30.03.-15ІТ від 30.03.2015, договір відступлення права вимоги № 142-31.12.2015 від 31.12.2015, акт зарахування зустрічних однорідних вимог від 31.12.2015, акт № 112 звіряння взаємних розрахунків від 30.12.2015.

Ці документи від імені Відповідача-1 підписав ОСОБА_1 , який відповідно до інформації Дарницького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві № 4969/21.4-09 від 18.11.2021, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис про смерть № 1318 від 02.12.2015, складений Заводським районним у м. Кам`янське відділом ДРАЦС Дніпропетровської області.

3.19. Відомості щодо наявності у Відповідача-1 іншого майна, окрім реалізованого за договорами від 16.09.2015 купівлі-продажу Земельних ділянок та Підстанцій відсутні, станом на 04.10.2021 у Відповідача-1 жодних активів не виявлено.

3.20. 16.09.2015 Відповідач-1 відчужив все нерухоме майно за ціною 16 872 469 грн 00 коп., інформація про отримання коштів за продане майно та шляхи їх наступного використання підприємством відсутні.

У Відповідача-1 відсутнє будь-яке майно, за рахунок якого можливо було б здійснювати господарську діяльність та погасити кредиторську заборгованість.

3.21. Станом на дату укладення договорів від 16.09.2015 купівлі-продажу Земельних ділянок та Підстанцій тимчасово виконуючий обов`язки директора Відповідача-1 був Третьяков Анатолій Олексійович , який з 30.09.2015 до 28.11.2019 був керівником Відповідача-2, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

3.22. 25.10.2018 до складу засновників (учасників) Відповідача-3 увійшов Відповідач-2, який 19.12.2019 вже був виключений, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

3.23. Договори від 16.09.2015 купівлі-продажу Земельних ділянок та Підстанцій були укладені після того як Публічне акціонерне товариство "Український професійний банк", правонаступником якого є Позивач, звернулося з вимогою до Боржника (серпень 2015 року) та з позовом до суду (серпень 2015 року) про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 97 024 738 грн 70 коп.

3.24. Рішенням Господарського суду міста Києва від 01.10.2015 у справі № 910/22210/15 стягнуто солідарно з Відповідача-1 та Товариства з обмеженою відповідальністю "Віслабудінвест" на користь Публічного акціонерного товариства "Український професійний банк" заборгованість за строковим кредитом в сумі 91 838 528 грн 23 коп., заборгованість за простроченим кредитом в сумі 15 000 грн 00 коп., заборгованість за строковими процентами в сумі 1 079 751 грн 75 коп., заборгованість за простроченими процентами в сумі 3 778 764 грн 94 коп. та пеню в сумі 312 693 грн 78 коп., що виникли у зв`язку з неналежним виконанням позичальником - Відповідачем-1 умов договору про відкриття траншевої кредитної лінії № 414 від 25.02.2011, які забезпечені договором поруки № 414-1 від 25.02.2011, укладеним з поручителем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Віслабудінвест".

3.25. 20.10.2015 на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 01.10.2015 у справі № 910/22210/15 Господарський суд міста Києва видав наказ про солідарне стягнення з Відповідача-1 та Товариства з обмеженою відповідальністю "Віслабудінвест" на користь Публічного акціонерного товариства "Український професійний банк" заборгованості за строковим кредитом в сумі 91 838 528 грн 23 коп., заборгованості за простроченим кредитом в сумі 15 000 грн 00 коп., заборгованості за строковими процентами в сумі 1 079 751 грн 75 коп., заборгованості за простроченими процентами в сумі 3 778 764 грн 94 коп. та пені в сумі 312 693 грн 78 коп.

17.11.2015 відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відкрито виконавче провадження № 49400915 з виконання вищезазначеного наказу господарського суду міста Києва від 20.10.2015 у справі № 910/22210/15 щодо боржника - Відповідача-1.

17.11.2015 відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у межах виконавчого провадження № 49400915 накладено арешт на все майно, що належить Відповідачу-1, у межах суми звернення стягнення 97 024 738 грн 79 коп.

21.01.2016 відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у межах виконавчого провадження № 49400915 накладено арешт на кошти, що містяться на всіх рахунках боржника - Відповідача-1.

18.07.2016 відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у межах виконавчого провадження № 49400915 виконавчий документ - наказ Господарського суду міста Києва від 20.10.2015 у справі № 910/22210/15 повернуто стягувачу у зв`язку з тим, що у боржника - Відповідача-1 відсутнє майно, на яке можливо звернути стягнення, а здійсненні державним виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

3.26. 08.08.2017 Господарським судом міста Києва видано два накази про примусове виконання рішення у справі № 910/22210/15 щодо кожного боржника окремо.

17.04.2018 відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відкрито виконавче провадження № 56195779 з виконання наказу Господарського суду міста Києва від 08.08.2017 у справі № 910/22210/15 про стягнення з Відповідача-1 на користь Публічного акціонерного товариства "Український професійний банк" заборгованості.

17.04.2018 відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у межах виконавчого провадження № 56195779 накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику - Відповідачу-1, у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору.

3.27. 27.04.2020 між Публічним акціонерним товариством "Український професійний банк" (банк) та Позивачем (новий кредитор) укладено договір № 81 про відступлення прав вимоги за кредитними договорами, договорами поруки, договорами застави та договорами іпотеки суб`єктів господарювання, зокрема, Публічне акціонерне товариство "Український професійний банк" відступило, а Позивач набув права вимоги за договором № 414 про відкриття траншевої кредитної лінії від 25.02.2011, укладеним з Відповідачем-1 та за договором поруки № 414-1 від 25.02.2011 і іпотечним договором від 25.02.2011, укладеними з Товариством з обмеженою відповідальністю "Віслабудінвест".

3.28. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.07.2020 замінено стягувача (первісного кредитора) з Публічного акціонерного товариства "Український професійний банк" на стягувача (нового кредитора) Позивача у справі № 910/22210/15 щодо виконання рішення Господарського суду міста Києва від 01.10.2015 за позовом Публічного акціонерного товариства "Український професійний банк" до Відповідача-1 та Товариства з обмеженою відповідальністю "Віслабудінвест" у частині солідарного стягнення заборгованості за строковим кредитом в сумі 91 838 528 грн 23 коп., заборгованості за простроченим кредитом в сумі 15 000 грн 00 коп., заборгованості за строковими процентами в сумі 1 079 751 грн 75 коп., заборгованості за простроченими процентами в сумі 3 778 764 грн 94 коп. та пені в сумі 312 693 грн 78 коп.

3.29. 18.03.2021 відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 18.03.2021 у межах виконавчого провадження № 56195779 замінено стягувача з Публічного акціонерного товариства "Український професійний банк" на Позивача.

3.30. Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень в ході здійснення виконавчого провадження № 56195779 з виконання наказу Господарського суду міста Києва від 08.08.2017 у справі № 910/22210/15 кошти в примусовому порядку з боржника - Відповідача-1 не стягнуті.

3.31. Ухвалою Господарського суду Київської області від 24.05.2021 відкрито провадження у справі № 911/1245/21 за заявою Позивача до боржника Відповідача-1 про банкрутство.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 22.07.2021 визнано вимоги Позивача до Відповідача-1 в сумі 97 101 438 грн 70 коп.

Постановою Господарського суду Київської області від 21.10.2021 у справі № 911/1245/21 визнано банкрутом Відповідача-1 та відкрито відносно нього ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Ткачука Олександра Вікторовича.

4. Короткий зміст вимог касаційних скарг

4.1. 22.09.2022 Відповідачі 2, 3 подали касаційні скарги, у яких просять скасувати рішення Господарського суду Київської області від 27.01.2022 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 30.08.2022 і ухвалити нове рішення, яким відмовити Позивачу у задоволенні позовних вимог.

5. Доводи осіб, які подали касаційні скарги

5.1. Згідно з аргументами в касаційних скаргах підставою для касаційного оскарження судових рішень у цій справі є положення пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України, так як суди порушили та неправильно застосували норми матеріального та процесуального права, а саме:

5.1.1. Щодо позовної давності за правилами статей 256, 257, 261, 262, 267 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) з урахуванням частини першої статті 514 цього Кодексу, оскільки суди не застосували норми щодо наслідків пропуску позовної давності, безпідставно визнавши визначені Позивачем причини пропуску цього строку поважними, тоді як Позивач, придбаваючи вимоги банку до Відповідача-1, придбавав також і обов`язки, зокрема і ризики, пов`язані з цими правами, - ризик пропуску банком позовної давності у правовідносинах з Відповідачем-1, тоді як суди не врахували відповідні висновки в постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.04.2019 у справі № 523/10225/15-ц (14-159цс19), в постановах Верховного Суду від 08.02.2019 у справі № 904/3280/18, від 05.08.2020 у справі № 553/3288/15-ц, від 28.10.2020 у справі № 686/7483/15-ц.

5.1.2. Щодо підстав для визнання спірних правочинів фраудаторними за правилами частин першої, шостої статті З та частин третьої, шостої статті 13 ЦК України, оскільки суди не врахували відсутність в оскаржуваних правочинах всіх обов`язкових критеріїв фраудаторності, визначених згідно з висновками Верховного Суду у постановах від 24.11.2021 у справі № 905/2030/19 (905/2445/19) та від 19.07.2022 у справі № 904/6251/20 (904/316/21).

5.1.3. Щодо наслідків недійсності правочину згідно зі статтею 216 ЦК України, оскільки суди незаконно застосували наслідки недійсності правочинів шляхом визнання недійсними правочинів щодо наступного відчуження майна третій особі (Відповідачу-3), тоді як наслідки недійсності правочину підлягають застосуванню лише стосовно сторін відповідного правочину, не врахувавши при цьому висновки Верховного Суду в постановах від 11.04.2018 у справі № 904/9655/16 та в постанові від 16.07.2020 у справі № 17/04/05/10-01-14-05-08/4129.

5.1.4. Щодо заборони/позбавлення Відповідача-3 як добросовісного набувача спірного майна, права власності на нього згідно з положеннями статті 41 Конституції України, пункту 2 частини першої статті З, статей 330, 388 ЦК України, оскільки суди не застосували вказані норми та не врахували відповідні висновки Верховного Суду в постановах від 21.11.2018 у справі № 674/31/15-ц (провадження № 14-288цс18), від 27.05.2020 у справі № 641/9904/16-ц, від 13.02.2018 року у справі № 910/3496/17, від 14.04.2022 у справі № 644/2204/19, від 16.05.2018 у справі № 903/1180/15.

5.1.5. Щодо встановлення порушених прав та законних інтересів Позивача із застосуванням статей 3, 15, 16, частини третьої статті 215 ЦК України, коли підстава для недійсності правочину має існувати в момент його вчинення, не врахувавши висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 21.01.2020 у справі № 910/14138/18, від 03.09.2019 у справі № 917/1258/18, від 10.02.2021 у справі № 752/5810/19, від 25.02.2021 у справах №№ 638/11860/15-ц, 548/2125/18, від 15.06.2021 у справі № 910/6671/20, від 15.02.2022 № 5023/10192/11, від 12.05.2022 у справі № 922/2960/17, від 02.06.2022 у справі № 916/2762/20.

5.1.6. Щодо процесуальних норм, а саме статей 86, 236 ГПК України щодо оцінки доказів, повного дослідження всіх обставин справи, прийняття законного та обґрунтованого рішення, зокрема в тій частині, що стосується доказів, наданих на підтвердження здійснення Відповідачем-2 оплати за оспорюваними угодами.

5.2. Згідно з аргументами в касаційних скаргах підставою для касаційного оскарження судових рішень у цій справі є також положення пункту 3 частини другої статті 287 ГПК України через відсутність висновку Верховного Суду у подібних правовідносинах, коли предметом спору був би правочин з відчуження майна, вільного від будь-яких обтяжень за наявності чинної іпотеки, яка забезпечує кредитні зобов`язання.

6. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи

6.1. Згідно з аргументами Позивача у відзиві на касаційні скарги та ліквідатора Відповідача-1 у письмових поясненнях ці особи загалом погоджуються з мотивами в оскаржуваних судових рішеннях з підстав, викладених у цих судових рішеннях.

7. Позиція Верховного Суду та висновки щодо застосування норм права

Щодо захисту порушеного права у спорі про недійсність правочину, вчиненого боржником з наміром завдати шкоди кредитору

7.1. Предметом спору є вчинені Боржником (Відповідачем-1) правочини з відчуження на користь Відповідача-2 всього власного майна, частина якого, зокрема Земельні ділянки, в подальшому відчужені на користь Відповідача-3, а також відповідні рішення про державну реєстрацію прав на це майно, які (і правочини, і рішення) заперечуються Позивачем, як одним із визнаних кредиторів Боржника у справі про банкрутство.

7.2. Правила та підстави недійсності правочинів регламентовані положеннями ЦК України та Господарського кодексу України. Зокрема, статтею 215 ЦК України встановлені загальні вимоги щодо недійсності правочину, відповідно до якої підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

7.3. Водночас, крім наведених в статті 215 ЦК України загальних вимог щодо недійсності правочину, спеціальними нормами в окремих сферах передбачено, що правочини про відчуження, обтяження активів або прийняття зобов`язань особою, вчинені особою з метою уникнення виконання іншого майнового зобов`язання цієї особи або з метою унеможливити задоволення вимоги стягувача за рахунок майна, є за певних умов нікчемними (частина третя статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб") або можуть бути визнані недійсними (частина перша статті 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", стаття 42 Кодексу України з процедур банкрутства, частина четверта статті 9 Закону України "Про виконавче провадження").

У юридичній науці такі правочини відомі як фраудаторні правочини (правочини, що вчинені боржником на шкоду інтересам кредиторів).

7.4. У зв`язку із цим Суд зазначає, що однією з основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Тобто цивільний оборот ґрунтується на презумпції добросовісності та чесності учасників цивільних відносин, які вправі розраховувати саме на таку поведінку інших учасників, яка відповідатиме зазначеним критеріям і уявленням про честь та совість.

Частиною третьою статті 13 ЦК України визначено, що не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

7.5. При цьому позивач вправі звернутися до суду із позовом про визнання договору недійсним, як такого, що направлений на уникнення звернення стягнення на майно боржника, на підставі загальних засад цивільного законодавства (пункт 6 частини третьої статті 3 ЦК України) та недопустимості зловживання правом (частина третя статті 13 ЦК України), та послатися на спеціальну норму, що передбачає підставу визнання правочину недійсним, якою може бути як підстава, передбачена статтею 234 ЦК України, так і інша, наприклад, підстава, передбачена статтею 228 ЦК України.

У цьому висновку Суд звертається до правової позиці Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 03.07.2019 у справі № 369/11268/16-ц (провадження №14-260цс19).

7.6. Враховуючи викладене та встановлені судами обставини (пункти 3.1-3.8, 3.17-3.31) щодо:

- відчуження Відповідачем-1 16.09.2015 всього наявного у нього майна (Земельних ділянок та Підстанцій) на користь Відповідача-2;

- в той період, коли у Відповідача-1, як у боржника існували незадоволені зобов`язання перед Публічним акціонерним товариством "Український професійний банк" (правонаступником якого у цих правовідносинах з Відповідачем-1 став Позивач) за пред`явленою ним Боржнику в серпні 2015 року та з позовом до суду (серпень 2015 року) вимогою про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 97 024 738 грн 70 коп., що були задоволені рішенням Господарського суду міста Києва від 01.10.2015 у справі № 910/22210/15 (про стягнення на користь вказаного банку відповідної заборгованості солідарно з Відповідача-1 та Товариства з обмеженою відповідальністю "Віслабудінвест" - фінансового та майнового поручителя);

- відсутності доказів щодо отримання Відповідачем-1 коштів за продане 16.09.2015 майно, доказів оформлення цих операцій з продажу майна за правилами оформлення відповідних податкових операцій та доказів щодо шляхів використання Відповідачем -1 відповідних коштів;

Суд погоджується з висновками судів у в оскаржуваних рішеннях про наявність підстав для визнання недійсними оспорюваних правочинів з огляду:

- на фраудаторний характер оспорюваних правочинів з відчуження Відповідачем-1 на користь Відповідача-2 16.09.2015 всього наявного у нього майна (Земельних ділянок і Підстанцій),

- зловживання Відповідачем-1 при цьому належним йому суб`єктивним правом на укладання цих угод та розпорядження власністю не для задоволення легітимних інтересів, а з метою уникнення відповідальності перед кредитором за кредитним договором, оскільки оспорювані правочини через їх безоплатний характер, не мали для Відповідача-1 очевидної легітимної мети при їх вчиненні, були спрямовані на завдання шкоди кредитору, так як призвели до відсутності майнових активів Боржника, неможливості виконати свої зобов`язання перед кредитором (зокрема, банком) та неплатоспроможності Відповідача-1.

Дійшовши цього висновку, Суд відхиляє протилежні аргументи скаржників (пункт 5.1.2).

При цьому Суд відхиляє і аргументи скаржника (пункт 5.1.6) про порушення судами процесуальних норм - статей 86, 236 ГПК України, щодо оцінки доказів, повного дослідження всіх обставин справи, прийняття законного та обґрунтованого рішення, зокрема в тій частині, що стосується доказів, наданих на підтвердження здійснення Відповідачем-2 оплати за оспорюваними угодами, оскільки ці аргументи фактично зводяться до необхідності здійснити касаційним судом додаткову перевірку (переоцінку) відповідних доказів, що суперечить повноваженням касаційного суду, визначеним положеннями частини другої статті 300 ГПК України.

7.7. Суд також відхиляє аргументи скаржника (пункт 5.1.1) про безпідставне визнання судами поважними визначених Позивачем причин пропуску позовної давності у спірних правовідносинах, з огляду на таке.

На відміну від визначення дати початку перебігу позовної давності, що є юридичним фактом, який встановлюється шляхом надання юридичної оцінки (кваліфікації) встановленим фактичним обставинам справи, визнання поважними причин пропуску позовної давності належить до процесуальних повноважень судів першої та апеляційної інстанцій, оскільки за змістом норм права щодо "інституту позовної давності" в сукупності із нормами ГПК України, що обмежують повноваження касаційного суду в частині здійснення додаткової оцінки доказів та обставин (стаття 300), касаційний суд має право лише здійснити перевірку застосування судами правових норм глави 19 ЦК України на предмет правильності такого застосування встановленим обставинам.

У цьому висновку Суд звертається до сталої правової позиції як Касаційного господарського суду, так і Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду щодо визнання поважними причин пропуску позовної давності, викладеної в постановах від 21.03.2018 у справі № 910/27026/14, від 08.05.2018 у справі № 911/2534/17, від 15.05.2018 у справі № 922/2058/17, від 19.09.2018 у справі № 911/2817/17, від 23.07.2019 у справі № 910/9077/18, від 25.07.2019 у справі № 910/14803/17, від 17.09.2019 у справі № 910/14469/18, від 22.10.2019 у справі № 910/2968/18, від 03.12.2019 у справі № 916/2553/18, від 23.01.2020 у справі № 916/2128/18, від 09.02.2021 у справі № 5023/5507/12 та від 01.06.2021 у справі № 910/9544/19, від 02.06.2021 у справі № 904/7905/16, від 30.06.2021 у справі № 172/260/16-ц (провадження № 61-3024св19), від 01.07.2021 у справі № 363/848/17 (провадження № 61-4515св19), від 25.08.2021 у справі № 5/92б (905/355/20) тощо.

У доповнення до наведеного, звертаючись до правової позиції Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеної в постанові від 15.05.2020 у справі № 922/1467/19, Суд також зазначає, що закон не наводить переліку причин, які можуть бути визнані поважними для захисту порушеного права, у випадку пропуску строку позовної давності, тому дане питання віднесено до компетенції суду, який розглядає судову справу по суті заявлених вимог. До висновку про поважність причин пропуску строку позовної давності можна дійти лише після дослідження усіх фактичних обставин та оцінки доказів у кожній конкретній справі. При цьому, поважними причинами при пропущенні позовної давності є такі обставини, які роблять своєчасне пред`явлення позову неможливим або утрудненим.

7.8. Крім цього, Суд відхиляє аргументи скаржника (пункт 5.1.5) із запереченням порушеного права Позивача у спірних правовідносинах, які обґрунтовані тим, що для встановлення порушених прав та законних інтересів Позивача із застосуванням статей 3, 15, 16, частини третьої статті 215 ЦК України підстава для недійсності правочину має існувати в момент його вчинення, у зв`язку із чим Суд зазначає про таке.

7.9. Позивач, вимагаючи відновлення права власності Відповідача-1 на відчужене за оспорюваними правочинами майно, водночас домагається відновлення власних прав на це майно (що були порушені його відчуженням), як кредитора.

Отже, звертаючись із позовом, Позивач вважав себе потерпілим від дій як боржника - Відповідача-1, так і набувачів цього майна (Відповідачів 2, 3).

Проте, у разі задоволення позову, відчужене майно, за вимогами Позивача, має повернутися не до нього, а до боржника - Відповідача-1.

7.10. Верховний Суд України неодноразово наголошував (постанови від 01.06.2016 у справі № 920/1771/14, від 30.11.2016 у справі № 910/31110/15), що під час вирішення спору про визнання недійсним оспорюваного правочину необхідно застосовувати загальні положення статей 3, 15, 16 ЦК України, які передбачають право кожної особи на судовий захист саме порушеного цивільного права.

Відповідно до статей 16, 203, 215 ЦК України, для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є: пред`явлення позову однією із сторін правочину або іншою заінтересованою особою; наявність підстав для оспорення правочину; встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду.

Таке розуміння визнання правочину недійсним як способу захисту є усталеним у судовій практиці, що підтверджується висновками, які містяться у постановах Верховного Суду України від 25.12.2013 у справі № 6-78цс13, від 11.05.2016 у справі № 6-806цс16, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 28.11.2019 у справі № 910/8357/18, від 17.06.2020 у справі № 910/12712/19, від 20.01.2021 у справі № 910/8992/19 (910/20867/17), від 16.03.2021 у справі № 910/3356/20, від 18.03.2021 у справі № 916/325/20, від 19.02.2021 у справі N 904/2979/20 тощо.

7.11. Для вирішення питання про визнання недійсним правочину, оспорюваного заінтересованою особою, правове значення має встановлення впливу наслідків вчинення такого правочину на права та законні інтереси цієї особи. У такому випадку важливим є врахування того, що таке звернення заінтересованої особи до суду з позовом про визнання недійсним договору є направленим на усунення несприятливих наслідків для цієї особи (недопущення їх виникнення у майбутньому), пов`язаних з вчиненням такого правочину (висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 28.11.2019 у справі № 910/8357/18, постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.06.2021 у справі № 910/23097/17).

Суд звертає увагу, що недійсність правочину, договору, акту органу юридичної особи чи документу як приватно-правова категорія, покликана не допускати або присікати порушення цивільних прав та інтересів або ж їх відновлювати. За своєю суттю ініціювання спору про недійсність правочину, договору, акту органу юридичної особи чи документу не для захисту цивільних прав та інтересів є недопустимим.

Суд звертається до правової позиції Верховного Суду, сформульованої у постановах об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 05.09.2019 у справі № 638/2304/17, від 27.01.2020 у справі № 761/26815/17, від 19.02.2021 у справі № 904/2979/20.

Отже правом оспорювати правочин ЦК України наділяє не лише сторону (сторони) правочину, але й інших, третіх осіб, що не є сторонами правочину, визначаючи статус таких осіб як "заінтересовані особи".

7.12. Правила визначення особи, що наділяється правом заперечувати/оспорювати у справі про банкрутство правочин, вчинений боржником, мають свої особливості.

У разі заперечення такого правочину хоча і у справі про банкрутство, однак з підстав, передбачених нормами ЦК України, ГК України чи інших законів (в порядку статті 7 КУзПБ), коло осіб, що наділяються відповідним правом визначається за загальним правилом, яке визначає передумови звернення до суду за захистом порушеного права (статті 15, 16 ЦК України, стаття 4, 41, 45 ГПК України).

Водночас, згідно зі статтею 1 КУзПБ матеріально-правовий статус кредитора у справі про банкрутство у розумінні цього Кодексу, що є і учасником, і стороною у справі про банкрутство, що обумовлений та визначається наявністю вимог щодо грошових зобов`язань до боржника, формалізується відповідною ухвалою суду про визнання цих вимог, з винесенням якої кредитор наділяється відповідними правами у справі про банкрутство, що презюмуються та випливають з цього матеріально-правового статусу та визначені, зокрема статями 45, 48, 52, 64 КУзПБ (право брати участь у прийнятті рішень на зборах кредиторів, заперечувати вимоги іншого кредитора, отримувати задоволення вимог до боржника за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута тощо) (висновки Верховного Суду в постанові від 16.07.2020 у справі № 910/4475/19, пункти 56.14-56.17).

Поряд з цим матеріально-правовий зв`язок кредитора з боржником, що обумовлюється як в межах, так і поза межами справи про банкрутство наявністю вимог кредитора щодо грошових зобов`язань до боржника, а тому не вимагає їх формалізації у справі про банкрутство, наділяє кредитора статусом заінтересованої особи у розумінні наведених положень статей 3, 13, 15, 16, 202, 203, 215 ЦК України (пункт 7.10) з правом на судовий захист шляхом звернення до суду з позовом про визнання недійсним правочину, вчиненого боржником, однак стороною якого цей кредитор не є, а також відповідними процесуальними правами (статті 4, 41, 42, 45, 46 ГПК України).

Крім цього, слід ураховувати також наслідки недійсності правочину, а саме: відповідно до положень частин першої, п`ятої статті 216 цього Кодексу. Зокрема недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю; у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування; вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред`явлена будь-якою заінтересованою особою.

7.13. Звідти кредитор боржника може мати похідний інтерес у стягненні коштів, іншого майна з третіх осіб на користь боржника, зокрема і у процедурі банкрутства. Інтерес кредитора у поповненні (недопущенні зменшення) ліквідаційної маси боржника є похідним від такого інтересу боржника. Тому позови, спрямовані на поповнення (недопущення зменшення) ліквідаційної маси, є позовами на користь саме боржника, якому належить ліквідаційна маса, а не кредитора (останній має до цієї маси інтерес так званого другого порядку). Отже, позов, який заявив кредитор (Позивач), є, насправді, позовом боржника, тобто похідним позовом (один із його різновидів передбачений пунктом 12 частини першої статті 20 ГПК України).

У цих висновках Суд звертається до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, сформульованої в постанові від 06.07.2022 у справі № 914/2618/16 (провадження № 12-25гс21) з посиланням, зокрема, на висновки Великої Палати Верховного Суду від 28.09.2021 у справі № 761/45721/16-ц (пункти 72, 78, 81).

7.14. При цьому, момент вчинення оспорюваних правочинів - до відкриття провадження у справі про банкрутство та виникнення вимог у кредитора (Позивача) до боржника (Відповдіача-1), тобто до виникнення правового зв`язку між ними як кредитором і боржником у справі про банкрутство, не впливає на право особи (Позивача) звернутись із відповідним позовом, спрямованим на поповнення (недопущення зменшення) ліквідаційної маси, оскільки визначальним для недійсності оспорюваного правочину є існування підстави для його недійсності в момент вчинення, однак безвідносно до того, хто заявить про цю обставину в подальшому, довівши при цьому правовий зв`язок з відчуженим майном боржника на момент звернення із відповідною вимогою.

Наведені висновки узгоджуються з правовою позицією щодо застосування статті 215 ЦК України, відповідно до якої підстава недійсності правочину (оспорюваності чи нікчемності) має існувати в момент вчинення правочину, що була сформульована, зокрема, у постанові Верховного Суду від 30.08.2022 у справі № 910/12044/19, з посиланням на висновки у постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24.04.2020 у справі № 522/25151/14-ц (провадження № 61-101св19), та в постанові Верховного Суду від 15.02.2022 у справі № 5023/10192/11 (922/1105/21), з посиланням на вказану постанову Касаційного цивільного суду, а також на постанови Верховного Суду від 07.10.2020 у справі № 626/1063/17, від 25.11.2020 у справі № 162/471/17, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.05.2020 у справі № 904/3938/18, від 09.07.2020 у справі № 910/9641/19 тощо.

7.15. У зв`язку із викладеним Суд погоджується з висновками в оскаржуваних судових рішеннях про визнання недійсними оспорюваних Договорів від 16.09.2015, а щодо застосування за правилами статті 216 ЦК України наслідків недійсності цих правочинів - про задоволення позовних вимог в тій їх частині, що стосуються прав та обов`язків Відповідача-2, а саме про скасування рішень, якими внесено запис про право власності Відповідача-2 на Земельні ділянки, скасування рішень щодо державної реєстрації права власності на Підстанції за Відповідачем-2; зобов`язання суб`єктів, що здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації речових прав та їх обтяжень поновити в Державному реєстрі речових прав та їх обтяжень записи про право власності за Відповідачем-1 на Підстанції).

7.16. Щодо іншої частині вимог, які стосуються прав та обов`язків Відповідача-3 в результаті ухвалення оскаржуваних судових рішень - щодо застосування за правилами статті 216 ЦК України наслідків недійсності оспорюваних правочинів у відповідній частині, то Суд доходить висновку про звернення Позивача із неналежним способом захисту порушеного права у спірних правовідносинах та безпідставне застосування судами у зв`язку із цим положень статті 216 ЦК України щодо наведеної частини позовних вимог при їх задоволенні, оскільки суди не встановили існування договірних правовідносин між Відповідачем-1 та Відповідачем-3 щодо спірного майна, у зв`язку з чим Суд зазначає про таке.

7.17. Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що перелік способів захисту, визначений у частині другій статті 16 ЦК України, не є вичерпним. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (абзац дванадцятий частини другої вказаної статті). Застосування конкретного способу захисту цивільного права чи інтересу залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Інакше кажучи, суд має захистити право чи інтерес у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (зокрема, у постановах від 05.06.2018 у справі № 338/180/17 (провадження №14-144цс18), від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16 (провадження № 12-187гс18), від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18), від 11.09.2019 у справі № 487/10132/14-ц (пункт 89), від 01.10.2019 у справі № 910/3907/18 (провадження № 12-46гс19), від 16.06.2020 у справі № 145/2047/16-ц (пункт 7.23), від 15.09.2020 у справі № 469/1044/17), від 26.01.2021 у справі № 522/1528/15-ц (пункт 58), від 16.02.2021 у справі № 910/2861/18 (пункт 98), від 15.06.2021 у справі № 922/2416/17 (пункт 9.1), від 22.06.2021 у справах № 334/3161/17 (пункт 55) і № 200/606/18 (пункт 73), від 29.06.2021 у справі № 916/964/19 (пункт 7.3), від 31.08.2021 у справі № 903/1030/19 (пункт 68), від 26.10.2021 у справі № 766/20797/18 (пункт 19), від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16-ц (пункт 143), від 14.12.2021 у справі № 643/21744/19 (пункт 61), від 25.01.2022 у справі № 143/591/20 (пункт 8.31), від 08.02.2022 у справі № 209/3085/20 (пункт 21), від 09.02.2022 у справі № 910/6939/20 (пункт 11.87), від 22.02.2022 у справі № 761/36873/18 (пункт 9.21)).

Застосування судом того чи іншого способу захисту має приводити до відновлення порушеного права позивача без необхідності повторного звернення до суду (пункт 98 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.02.2021 у справі № 910/2861/18 (провадження № 12-140гс19)).

Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови у позові (див., зокрема, постанови Великої Палати Верховного Суду від 29.09.2020 у справі № 378/596/16-ц, від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19 (пункт 6.21), від 02.02.2021 у справі № 925/642/19 (пункт 54), від 06.04.2021 у справі № 910/10011/19 (пункт 99), від 22.06.2021 у справі № 200/606/18 (пункт 76), від 02.11.2021 у справі № 925/1351/19 (пункт 6.56), від 25.01.2022 у справі № 143/591/20 (пункт 8.46), від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16-ц (пункт 155)), від 06.07.2022 у справі № 914/2618/16 (Провадження № 12-25гс21).

7.18. Нормами цивільного законодавства передбачені засади захисту права власності.

Водночас, реституція як спосіб захисту цивільного права (частина перша статті 216 ЦК України) застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним.

У зв`язку з цим вимога про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, за правилами реституції може бути пред`явлена тільки стороні недійсного правочину.

Норма частини першої статті 216 ЦК України не може застосовуватися як підстава позову про повернення майна, яке було передане на виконання недійсного правочину та відчужене третій особі. В цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК України.

Захист порушених прав особи, яка вважає себе власником майна, але не володіє ним, можливий шляхом пред`явлення віндикаційного позову до особи, яка незаконно володіє цим майном (у разі відсутності між ними зобов`язально-правових відносин), якщо для цього існують підстави, передбачені статтею 388 ЦК України, які дають право витребувати майно, зокрема в добросовісного набувача.

Наведене узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду України від 29.03.2017 у справі № 6-3104цс16, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2018 у справі № 674/31/15-ц (провадження № 14-288цс18), та аналогічними висновками Верховного Суду в постановах від 11.04.2018 у справі № 904/9655/16 та від 16.07.2020 у справі № 17/04/05/10-01-14-05-08/4129.

Крім цього, Суд зазначає, що у справі № 183/1617/16 Велика Палата Верховного Суду (в постанові від 14.11.2018) також вказала, що за загальним правилом якщо право власності на спірне нерухоме майно зареєстроване за іншою особою, то належному способу захисту права відповідає вимога про витребування від (стягнення з) цієї особи нерухомого майна. Власник (у спірних правовідносинах у цій справі - Позивач, пункт 7.13) з дотриманням вимог статей 387, 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання наступних рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника. Задоволення віндикаційного позову, тобто рішення суду про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння, є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; такий запис вноситься виключно у разі, якщо право власності на нерухоме майно зареєстроване саме за відповідачем, а не за іншою особою.

Рішення суду про витребування нерухомого майна із чужого володіння є підставою для внесення запису про державну реєстрацію за позивачем (у спірних правовідносинах - за Боржником) права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за відповідачем (у спірних правовідносинах - за Відповідачем-3), до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (див., зокрема, постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.11.2018 у справі № 488/5027/14-ц (пункти 98, 123), від 14.11.2018 у справі № 183/1617/16 (пункти 115, 116), від 19.05.2020 у справі № 916/1608/18 (пункт 80), від 30.06.2020 у справі № 19/028-10/13(пункт 10.29), від 22.06.2021 у справі № 200/606/18 (пункти 63, 74), від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16-ц (пункт 146)) незалежно від того, чи таке витребування відбувається у порядку віндикації (статті 387-388 ЦК України), чи у порядку, визначеному для повернення майна від особи, яка набула його за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави (статті 1212-1215 ЦК України), чи у порядку примусового виконання обов`язку в натурі (пункт 5 частини другої статті 16 ЦК України).

7.19. Отже, з огляду на висновки про законність оскаржуваних судових рішень щодо визнання недійсними оспорюваних договорів з відчуження Відповідачем-1 на користь Відповідача-2 Земельних ділянок, які в подальшому вибули на користь Відповідача-3 (пункт 7.6), за відсутності договірних правовідносин між Відповідачем-1 та Відповідачем-3 щодо цього майна належним способом порушеного права на нього є вимога про витребування цього майна з чужого незаконного володіння Відповідача-3, зокрема, на підставі статті 388 ЦК України.

У зв`язку з чим Суд зазначає, що при зверненні Позивача із вимогами, зокрема про визнання недійсними актів приймання-передачі Земельних ділянок до статутного капіталу Відповідача-3, скасування рішень, якими внесено запис про право власності Відповідача-3 на Земельні ділянки із зобов`язанням суб`єктів, що здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, поновити в Державному реєстрі речових прав та їх обтяжень записи про право власності за Відповідачем-1 на Земельні ділянки, про скасування рішення держреєстратора, яким закрито об`єкти нерухомого майна - щодо відповідних Земельних ділянок, має місце підміна з боку Позивача належного позову щодо віндикації, що вимагає наявність, доведення відповідних обставин та підстав для задоволення цих вимог (пункт 7.18).

А тому, задоволенням позову в цій частині вимог суди незаконно ухвалили про застосування наслідків недійсності оспорюваних правочинів з відчуження Земельних ділянок за правилами статті 216 ЦК України до правовідносин з Відповідачем-3 - з подальшого відчуження Відповідачем-2 Земельних ділянок третій особі (Відповідачу-3), шляхом визнання недійсними актів приймання-передачі Земельних ділянок до статутного капіталу Відповідача-3, скасування рішень, якими внесено запис про право власності Відповідача-3 на Земельні ділянки із зобов`язанням суб`єктів, що здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, поновити в Державному реєстрі речових прав та їх обтяжень записи про право власності за Відповідачем-1 на Земельні ділянки та про скасування рішення держреєстратора, яким закрито об`єкти нерухомого майна - щодо відповідних Земельних ділянок.

7.20. Дійшовши цього висновку, Суд погоджується з аналогічними аргументами скаржників (пункти 5.1.3, 5.1.4) та відхиляє протилежні аргументи Позивача та Відповідача-1 (пункт 6.1).

Так, Суд відхиляє аргументи Позивача у відзиві на касаційну скаргу з посиланням на висновки та правову позицію Верховного Суду, викладену, зокрема, в постанові від 28.10.2020 у справі № 910/10963/19, з огляду на нерелевантність відповідної правової позиції через неподібність правовідносин у вказаній справі із правовідносинам у цій справі: відмінність у вказаних справах предмету спору та, відповідно змісту права, за захистом якого були подані позови у цих справах.

Зокрема, в пункті 57.3.4 постанови від 28.10.2020 у справі № 910/10963/19 Суд зазначив:

"Правова конструкція статті 656 ЦК України вирізняє право вимоги від товару та майнових прав. На думку колегії суддів Касаційного господарського суду, таке виокремлення цієї категорії обумовлене тим, що право за своєю суттю не є об`єктом матеріального світу, а є обумовленою законом або договором можливістю визначеної особи здійснити ту чи іншу юридично значиму дію, в даному випадку - вимагати виконання зобов`язань за Кредитним та Іпотечними договорами. Цьому праву кореспондує обов`язок контрагента у зобов`язанні.

Віндикація ж покликана захистити неволодіючого власника у відносинах з володіючим не власником шляхом повернення майна власнику. Така необхідність виникає коли майно фактично і фізично знаходиться не у власника, а у іншої особи з тих чи інших причин. Право вимоги не можливо приховати, контролювати чи вчиняти з ним якісь інші фізичні дії, адже воно є явищем нематеріальної юридичної дійсності… З наведеного слідує, що право вимоги, яке перейшло до набувача за недійсним договором купівлі-продажу в порядку статті 388 ЦК України не витребовується".

Отже Суд у справі № 910/10963/19 зробив відповідні висновки, зокрема, і щодо способу захисту порушених прав позивача з огляду на конкретні, встановлені обставини у цій справі (наявності/відсутності дійсного права вимоги у позивача, питань переходу цього права до позивача від банку та дійсності договору відступлення), які є відмінними від обставин, встановлених судами у справі, що розглядається.

7.21. Щодо аргументів скаржників (пункт 5.2) про відсутність висновку Верховного Суду у подібних правовідносинах, коли предметом спору був би правочин з відчуження майна, вільного від будь-яких обтяжень за наявності чинної іпотеки, яка забезпечує кредитні зобов`язання, Суд зазначає про таке.

За змістом статей 3, 11, 12, 13, 509, 510, 525, 526, 527, 626, 629, 1046, 1049, 1054 ЦК України, виходячи із добросовісної поведінки сторін договору (зокрема і сторін кредитного договору) при його виконанні, зобов`язання за ним має виконуватися сторонами належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ці правила є загальними для всіх зобов`язань, зокрема і для зобов`язання позичальника повернути кредит та сплатити проценти. При цьому факт забезпечення цього зобов`язання боржника іпотекою майна третьої особи (майнового поручителя) не скасовує відповідного обов`язку боржника (позичальника).

Отже боржник, відчужуючи все власне майно в період існування зобов`язань перед кредитором, не має покладатись у виконанні власного зобов`язання перед кредитором лише на майно майнового поручителя, як на предмет забезпечення зобов`язань боржника перед кредитором, оскільки такий підхід нівелює зміст відповідних правовідносин між кредитором та боржником та спростовує добросовісність поведінки боржника, який намагається у такий спосіб уникнути відповідальності по власних зобов`язаннях і не відповідати за цими зобов`язаннями особисто - власними активами, зокрема і відчуженим, в період існування зобов`язань, всім власним майном, безвідповідально покладаючись лише на чуже майно (майнового поручителя).

У цьому висновку Суд також враховує, що у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого іпотекою майна третьої особи, боржник з майновим поручителем не є солідарними боржниками у такому зобов`язанні.

Наведені висновки поширюються на будь-які зобов`язання, а тому добросовісність поведінки боржника щодо його виконання полягає передусім у особистому виконанні зобов`язання та відповідальності по взятих на себе зобов`язаннях, коли боржник, беручі на себе зобов`язання, не розраховує при цьому виключно на майно іншої особи - майнового поручителя.

7.22. Згідно з пунктом 3 статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд.

7.23. Враховуючи викладене, положення пункту 3 частини першої статті 308, статті 311 ГПК України, дійшовши висновків про відсутність підстав для задоволення позову в частині заявлених Позивачем вимог до Відповідача-3 (щодо його прав та обов`язків щодо предмет спору, а саме щодо Земельних ділянок), оскаржувані судові рішення в цій частині (пункт 7.19) підлягають скасуванню з прийняттям нового судового рішення - про відмову у задоволенні вимог Позивача до Відповідача-3 (пункт 7.19). В іншій частині рішення - з підстав обґрунтованості вимог Позивача про визнання недійсними оспорюваних договорів, застосування наслідків їх недійсності (шляхом скасування рішень, якими внесено запис про право власності Відповідача-2 на Земельні ділянки) та застосування наслідків недійсності Договорів купівлі-продажу Підстанцій (шляхом: 1) скасування рішень щодо державної реєстрації права власності на Підстанції за Відповідачем-2; 2) зобов`язання суб`єктів, що здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації речових прав та їх обтяжень поновити в Державному реєстрі речових прав та їх обтяжень записи про право власності за Відповідачем-1 на Підстанції) оскаржувані судові рішення підлягають залишенню без змін як законні та обґрунтовані, оскільки заявлені скаржниками підстави касаційного оскарження в цій частині, передбачені пунктами 1, 3 частини другої статті 287 ГПК України, не знайшли свого підтвердження.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 311, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Сейф Інвест" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Промбудсервіс 2012" задовольнити частково.

2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 30.08.2022 та рішення Господарського суду Київської області від 27.01.2022 у справі № 911/1245/21 (911/3210/20) скасувати в частині рішення про задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сейф Інвест".

3. В скасованій частині прийняти нове рішення - відмовити у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сейф Інвест".

4. В іншій частині постанову Північного апеляційного господарського суду від 30.08.2022 та рішення Господарського суду Київської області від 27.01.2022 у справі № 911/1245/21 (911/3210/20) залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.В. Васьковський

Судді В.В. Білоус

В.Я. Погребняк