ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" грудня 2022 р. м. Рівне Справа № 918/351/21(918/1226/20)

Господарський суд Рівненської області у складі головуючої судді Бережнюк В.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Виконувача обов`язків керівника Рівненської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області

до відповідача 1) Державного підприємства "Дослідне господарство "Білокриницьке" Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України

до відповідача 2) Приватного підприємства "ХОЛДЕР АГРО"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Національна академія аграрних наук України

про визнання недійсним договору та повернення земельних ділянок

У межах справи про банкрутство Державного підприємства "Дослідне господарство "Білокриницьке" Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України.

Секретар судового засідання Лиманський А.Ю.

Представники сторін:

представник прокуратури- Гіліс І.В.

представник Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області - Гончарук Б.О.

представник відповідача 1 - Сокотун В.А.

представник відповідача 2 - не з`явився

представник НААНУ - не з`явився

Суть спору. Стислий виклад позиції позивача, заперечень відповідача, пояснення інших учасників.

У провадженні Господарського суду Рівненської області перебуває справа за позовом Виконувача обов`язків керівника Рівненської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області до Державного підприємства "Дослідне господарство "Білокриницьке" Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України та до Приватного підприємства "ХОЛДЕР АГРО" в якій позивач просить: визнати недійсним договір контрактації сільськогосподарської продукції № 0804ВК від 08.04.2020, укладений між ПП "ХОЛДЕР АГРО" та ДП "ДГ "Білокриницьке" ІСГ Західного Полісся Національної академії аграрних наук України; зобов`язати ПП "ХОЛДЕР АГРО" повернути ДП "ДГ "Білокриницьке" ІСГ Західного Полісся Національної академії аграрних наук України земельні ділянки площею 601,42 га та 1009,45 га, що розташовані на території Городищенської та Білокриницької сільських рад Рівненського району Рівненської області, вартість яких становить 338 282 700 грн.

Прокурор (позивач) аргументує свої позовні вимоги тим, що оспорюваний договір контрактації сільськогосподарської продукції № 0804ВК від 08.04.2020 р. суперечить вимогам законодавства, а саме ст. ст. 92, 116, 122, 152 ЗК України та ст. 4, 13, 15 Закону України "Про оренду землі", ст. 713 ЦК України. За твердженням прокурора, порушення зазначених норм права підтверджується тим, що за умовами цього правочину сторони передбачили право доступу контрактанта до земельних ділянок та/або місць вирощування і зберігання продукції, право контрактанта сприяти вирощуванню виробником продукції, право на зарахування вартості поставлених контрактантом матеріально-технічних ресурсів, послуг та інших виробничих витрат у вартість вирощеної виробником сільськогосподарської продукції тим самим зменшивши загальну суму грошового зобов`язання контрактанта перед виробником. Крім того, пунктом 4.4 Договору сторони передбачили, що у випадку якщо після зарахування зустрічних вимог вартість продукції поставленої виробником буде менша вартості товарно-матеріальних цінностей, послуг та отриманих грошових коштів від контрактанта - Державне підприємство звільняється від відповідальності за недопоставлену продукцію. При цьому всі отримані кошти від контрактанта залишаються власністю виробника і поверненню не підлягають. Не погашені після зарахувань зустрічних вимог зобов`язання щодо оплати поставлених товарно-матеріальних цінностей, послуг вважаються припиненими шляхом прощення боргу. На думку прокурора, вказані умови є неприпустимим для такого виду правочину.

Крім того, за твердженням прокурора, до ПП "ХОЛДЕР АГРО" (контрактанта, відповідача у справі) за оспорюваним правочином перейшло право користування земельними ділянками, що знаходяться на території Городищенської сільської ради, площею 601,42 га та Білокриницької сільської ради, площею 1009,45 га, а тому, відповідно до приписів ч. 1 ст. 216 ЦК України останнє зобов`язане повернути ДП "ДГ "Білокриницьке" ІСГ Західного Полісся Національної академії аграрних наук України земельні ділянки державної власності, площею 601,42 га та 1009,45 га, вартістю 338 282,7 тис. грн.

08.02.2021 року до суду від третьої особи - Національної академії аграрних наук України надійшли письмові пояснення до позовної заяви у справі № 918/1226/20 відповідно до яких просить суд задовольнити позовну заяву виконувача обов`язків керівника Рівненської місцевої прокуратури в межах справи № 918/1226/20 в повному обсязі. За твердженням третьої особи, аналіз умов оспорюваного Договору контрактації сільськогосподарської продукції № 0804ВК дає підстави стверджувати, що цей правочин містить у собі ознаки прихованої оренди державних земельних ділянок, що знаходяться на території Городищенської сільської ради та Білокриницької сільської ради, що є порушенням вимог закону.

Відповідач 1 та відповідач 2 відзиву не надали, вимог не заперечили.

Процесуальні дії у справі.

Рішенням від 31.03.2021 (суддя Романюк Р.В.) у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 01.07.2021 апеляційну скаргу Заступника керівника Рівненської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Рівненської області від 31.03.2021 р. по справі №918/1226/20 - залишено без задоволення, рішення Господарського суду Рівненської області - залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 03.11.2021 касаційну скаргу Заступника керівника Рівненської обласної прокуратури задоволено частково. Постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 01.07.2021 та рішення Господарського суду Рівненської області від 31.03.2021 у справі № 918/1226/20 скасовано. Справу № 918/1226/20 передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою №918/1226/20 від 20.12.2021 (суддя Пашкевич І.О.) матеріали позовної заяви Виконувача обов`язків керівника Рівненської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області до Державного підприємства "Дослідне господарство "Білокриницьке" Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України та до Приватного підприємства "ХОЛДЕР АГРО" про визнання недійсним договору контрактації сільськогосподарської продукції № 0804ВК від 08.04.2020, та зобов`язання ПП "ХОЛДЕР АГРО" повернути ДП "ДГ "Білокриницьке" ІСГ Західного Полісся Національної академії аграрних наук України земельні ділянки площею 601,42 га та 1009,45 га, - передано до Господарського суду Рівненської області у провадженні якого перебуває справа № 918/351/21 про банкрутство Державного підприємства "Дослідне господарство "Білокриницьке" Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України для розгляду спору в межах цієї справи.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 31.12.2021 справу № 918/351/21 (918/1226/20) передано на розгляд судді Бережнюк В.В. на підставі ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства з мотивів перебування у провадженні судді справи №918/351/21 про банкрутство ДП "ДГ "Білокриницьке".

Ухвалою від 04.01.2022 прийнято до провадження справу №918/351/21(918/1226/20). Призначено підготовче засідання на 25 січня 2022 р. на 10:30 год.

Ухвалою від 25.01.2022 закрито підготовче провадження, призначено розгляд справи на 08 лютого 2022 р.

У зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Бережнюк В.В. з 03.02.2022 по 11.02.2022 (по причині виявленої коронавірусної хвороби SARS-CoV-2) станом на 08 лютого 2022 року судове засідання не відбулося.

У період з 14.02.2022 по 13.03.2022 суддя Бережнюк В.В. перебувала у щорічній відпустці (згідно графіку відпусток).

Ухвалою від 15.03.2022 розгляд справи призначено на 12 квітня 2022 р. на 11:00 год.

Станом на 12 квітня 2022 року не було розпочато розгляд справи по суті.

Ухвалою від 12 квітня 2022 року зупинено провадження у справі №918/351/21(918/1226/20) за позовом виконувача обов`язків керівника Рівненської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області до відповідача 1) Державного підприємства "Дослідне господарство "Білокриницьке" Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України та відповідача 2) Приватного підприємства "ХОЛДЕР АГРО" про визнання недійсним договору контрактації сільськогосподарської продукції № 0804ВК від 08.04.2020, укладеного між ПП "ХОЛДЕР АГРО" та ДП "ДГ "Білокриницьке" ІСГ Західного Полісся Національної академії аграрних наук України; зобов`язання ПП "ХОЛДЕР АГРО" повернути ДП "ДГ "Білокриницьке" ІСГ Західного Полісся Національної академії аграрних наук України земельні ділянки площею 601,42 га та 1009,45 га, що розташовані на території Городищенської та Білокриницької сільських рад Рівненського району Рівненської області, вартість яких становить 338 282 700 грн.,

- до набрання законної сили судовим рішенням у справі №918/351/21(918/672/21), за позовом розпорядника майна ДП "Дослідне господарство "Білокриницьке" Захарко Іван Ігорович звернувся до Господарського суду Рівненської області з позовом до відповідача 1) Державного підприємства "Дослідне господарство "Білокриницьке" Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України (далі ДП ДГ "Білокриницьке") та відповідача 2) Приватного підприємства "Холдер Агро" (далі ПП"Холдер Агро"), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-1: Національна академія аграрних наук України (далі - НААН України), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів, Товариство з обмеженою відповідальністю "Органікс-Агро" (далі ТОВ "Органікс-Агро"), про визнання недійсними Договору підряду № 1004 від 10.04.2020 та Договору контрактації сільськогосподарської продукції № 0804ВК від 08.04.2020, які укладені між обома відповідачами.

Рішенням Господарського суду Рівненської області у справі №918/351/21(918/672/21) від 05.04.2022 позов задоволено, визнано недійсними Договір контрактації та Договір підряду.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 08.06.2022 рішення суду першої інстанції скасовано, прийнято нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 29.09.2022 постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 08.06.2022 у справі №918/351/21(918/672/21) скасовано. Рішення Господарського суду Рівненської області від 05.04.2022 у справі №918/351/21(918/672/21) залишено в силі.

Отже, станом на 17.10.2022 судове рішення у справі №918/351/21(918/672/21) набрало законної сили.

Тому ухвалою від 17.10.2022 провадження у справі № 918/351/21(918/1226/20) поновлено з 22 листопада 2022 року. Розгляд справи по суті призначено на 22 листопада 2022 р. на 10:00 год.

22.11.2022 судове засідання не відбулося у зв`язку з відсутністю електропостачання в Господарському суді Рівненської області.

Ухвалою від 22.11.2022 розгляд справи відкладено на 07 грудня 2022 р. на 12:40 год.

07 грудня під час слухання спору по суті представники органу прокуратури та позивача позов підтримали, з урахуванням судового рішення у справі №918/351/21(918/672/21) про визнання недійсним Договору контрактації сільськогосподарської продукції № 0804ВК від 08.04.2020.

Представник відповідача ДП ДГ "Білокриницьке" позов визнав.

Судом досліджені письмові докази по справі.

Також суд заслухав присутніх учасників у судових дебатах.

Після виходу з нарадчої кімнати суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

08.10.2020 року між ПП "Холдер Агро" (контрактант) та ДП "Дослідне господарство "Білокриницьке" (виробник) укладено договір контрактації сільськогосподарської продукції № 0804ВК, за умовами якого у порядку і на умовах, визначених цим договором, виробник зобов`язався виростити і передати у власність контрактанта сільськогосподарську продукцію визначену у додатках до цього договору, та вирощену виробником на земельних ділянках, які наведені у додатку № 1 до цього договору, а контрактант зобов`язався сприяти виробнику у вирощуванні зазначеної продукції, прийняти і провести розрахунки за продукцію на умовах, передбачених цим договором. Кількість, асортимент, одиниці виміру, ціна за одиницю, місце поставки продукції узгоджуються сторонами в додатках до цього договору щорічно не пізніше 30 травня кожного року дії цього договору щодо продукції, яка буде вирощуватись виробником протягом відповідного року (пункти 1.1, 1.2)

За умовами пунктів 2.1 2.3 договору загальна вартість продукції, що постачається згідно з договором визначається в додатках до цього договору. Ціна та кількість продукції будуть скориговані на дату поставки продукції. Коригування ціни має бути здійснено виходячи із середніх ринкових цін на продукцію з поля (до сушення, очищення тощо) з урахуванням якісних характеристик. Зміна ціни відображається у відповідних додатках до договору. Оплата продукції за даним договором у розмірі 100 % вартості продукції, враховуючи пункт 2.3 цього договору, здійснюється протягом 30 календарних днів після підписання уповноваженими представниками сторін видаткових накладних про передачу продукції, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок виробника, в строки, визначені у додатку до даного договору. Контрактант вправі здійснити оплату вартості продукції у повному розмірі чи частково шляхом передоплати. При здійсненні розрахунків за продукцію, зобов`язання контрактанта з оплати продукції зменшуються на вартість переданих контрактантом виробнику товарно-матеріальних цінностей та/або виконаних робіт та/або наданих послуг, для виробництва продукції на умовах цього договору.

У пункті 2.5 договору сторони визначили, що незалежно від інших положень договору, контрактант сплачує виробнику грошові кошти в сумі 700 000,00 грн. Така сплата здійснюється безумовно та незалежно від вартості переданих виробнику матеріально технічних ресурсів та/або виконаних робіт та/або наданих послуг, та не допускається заміна вказаної оплати на інші форми розрахунків, у тому числі зарахування зустрічних взаємних вимог. Даний платіж сплачується контрактантом виробнику протягом 15 робочих днів з моменту переходу права власності на всю продукцію, котра зазначена у додатках до даного договору.

За змістом пункту 4.4 договору сторони підтверджують розуміння ризиків притаманних сільськогосподарській діяльності (погодні, агротехнічні, цінові, тощо). Виробник підтверджує, що він зобов`язується поставити всю продукцію, що буде вирощена на площах вказаних в додатку № 1 на умовах передбачених даним договором.

Право власності на продукцію переходить до контрактанта з моменту передачі продукції в межах дії даного договору (пункт 3.4).

Відповідно до пункту 4.2 договору виробник зобов`язався, зокрема, виростити, зібрати і поставити (передати) контрактанту якісну продукцію, а також передати необхідну документацію на неї в місці та у встановлений цим договором строк (підпункт 4.2.1); вирощувати продукцію на земельних ділянках, вказаних у додатку № 1 до цього договору, особисто з використанням власних засобів (у тому числі сільськогосподарської техніки), а також має право залучати для виконання сільськогосподарських робіт (послуг) третіх осіб та контрактанта, залишаючись при цьому виробником продукції в розумінні цього договору (підпункт 4.2.2); забезпечити безперешкодний доступ представників та/або працівників, техніки контрактанта до земельних ділянок та/або місць вирощування і зберігання продукції (підпункт 4.2.3); зарахувати вартість поставлених контрактантом матеріально-технічних ресурсів, послуг та інших виробничих затрат у вартість вирощеної виробником сільськогосподарської продукції, тим самим зменшуючи загальну суму грошового зобов`язання контрактанта перед виробником, згідно з пунктом 2.1 договору (підпункт 4.2.6).

У свою чергу контрактант зобов`язався, зокрема сприяти виробнику у вирощуванні продукції шляхом передачі виробнику товарно-матеріальних цінностей (насіння, засобів захисту рослин, мінеральних добрив тощо), які виробник використовує при виробництві продукції. Найменування, кількість, ціна та загальна вартість товарно-матеріальних цінностей, переданих контрактантом виробнику, вказується у накладних, які підписуються уповноваженими представниками сторін на підтвердження факту передачі (підпункт 4.3.1 пункту 4.1 договору).

Відповідно до пунктів 9.1, 9.2 договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення їх печатками. Строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у пункті 9.1 цього договору та закінчується 31.12.2020, але не пізніше моменту повного виконання сторонами своїх обов`язків в рамках цього договору.

У додатку до договору контрактації сільськогосподарської продукції від 08.04.2020 № 0804ВК визначено земельні ділянки, на яких буде здійснюватися виробництво сільськогосподарської продукції протягом строку дії договору: місцезнаходження земельних ділянок Городищенська сільська рада земельна ділянка площею 601,42 га; Білокриницька сільська рада земельна ділянка площею 1009,45 га.

Договір та додаток до договору підписані уповноваженими представниками сторін та скріплено їх печатками.

Прокурор, звертаючись до суду з позовом про визнання недійсним зазначеного договору контрактації сільськогосподарської продукції № 0804ВК від 08.04.2020, укладеного між ДП "Дослідне господарство "Білокриницьке" і ПП "Холдер Агро", та зобов`язання останнього повернути державному підприємству земельні ділянки площею 601,42 га та 1009,45 га, що розташовані на території Городищенської та Білокриницької сільських рад Рівненського району Рівненської області, послався на те, що цей договір суперечить статті 713 ЦК, оскільки містить умови, які не відповідають положенням зазначеної норми. Водночас цей правочин не спрямовано на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, тобто є удаваним правочином, оскільки фактично надає можливість приватному підприємству за плату та у визначений строк користуватися земельними ділянками, які перебувають на праві постійного користування у державного підприємства, що за своєю правовою природою має ознаки договору оренди землі, який суперечить вимогам статей 4, 13, 15 Закону України "Про оренду землі", статей 92, 93, 95, 116, 122, 152 ЗК.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування, оцінка аргументів сторін.

Відповідно до положень статті 16 ЦК визнання правочину недійсним є одним із пердбачених законом способів захисту цивільних прав та інтересів, а загальні вимоги щодо недійсності правочину передбачено статтею 215 ЦК.

Так, відповідно до частини 1 статті 215 ЦК підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Зазначена норма кореспондується з положеннями частини 1 статті 207 ГК, згідно з якою господарське зобов`язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб`єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Відповідно до частин 1, 2 статті 11 ЦК цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків

Правовідносини сторін у цій справі урегульовано договором № 0804ВК від 08.04.2020, який просить визнати недійсним прокурор в інтересах держави особі ГУ Держгеокадастру.

Правова природа договору не залежить від його назви, а визначається з огляду на зміст, тому при оцінці відповідності волі сторін та укладеного договору фактичним правовідносинам, суд повинен надати правову оцінку його умовам, правам та обов`язкам сторін для визначення спрямованості як їх дій, так і певних правових наслідків (подібна правова позиція наведена у постановах Верховного Суду, зокрема, від 17.01.2019 у справі №923/241/18, від 21.05.2019 у справі № 925/550/18, на які здійснено посилання прокурором у касаційній скарзі в обґрунтування підстав касаційного оскарження, передбачених пунктом 1 частини 2 статті 287 ГПК).

Згідно з ч.4 ст.75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Слід зазначити, що у провадженні Господарського суду Рівненської області перебувала справа №918/351/21(918/672/21) за позовом розпорядника майна ДП "Дослідне господарство "Білокриницьке" Захарко Іван Ігорович звернувся до Господарського суду Рівненської області з позовом до відповідача 1) Державного підприємства "Дослідне господарство "Білокриницьке" Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України (далі ДП ДГ "Білокриницьке") та відповідача 2) Приватного підприємства "Холдер Агро" (далі ПП"Холдер Агро"), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-1: Національна академія аграрних наук України (далі - НААН України), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів, Товариство з обмеженою відповідальністю "Органікс-Агро" (далі ТОВ "Органікс-Агро"), про визнання недійсними Договору підряду № 1004 від 10.04.2020 та Договору контрактації сільськогосподарської продукції № 0804ВК від 08.04.2020, які укладені між обома відповідачами.

Судовим рішенням у справі №918/351/21(918/672/21) встановлено, що у межах зазначеної справи розпорядник майна Боржника звернувся з позовом до Боржника та Приватного підприємства "Холдер Агро" про визнання недійсними укладених між Боржником та Відповідачем-2 договору підряду №1004 від 10.04.2020 та договору контрактації сільськогосподарської продукції №0804ВК від 08.04.2020.

Позов мотивований посиланням на укладення спірних договорів з порушенням вимог статті 732 Господарського кодексу України без погодження із Національною академією аграрних наук Українияк органом управління майном Боржника.

Також у заяві про зміну підстав позову Позивач зазначив, що спірні договори є удаваними правочинами, оскільки містять ознаки прихованої оренди земельної ділянки з порушенням вимог статей 93, 116 Земельного кодексу України, частини 4 статті 4 Закону України "Про оренду землі", що свідчить про їх недійсність відповідно до частин 1, 2, 5 статті 203, статті 215 Цивільного кодексу України.

За договором контрактації сільськогосподарської продукції виробник сільськогосподарської продукції зобов`язується виробити визначену договором сільськогосподарську продукцію і передати її у власність заготівельникові (контрактанту) або визначеному ним одержувачеві, а заготівельник зобов`язується прийняти цю продукцію та оплатити її за встановленими цінами відповідно до умов договору. До договору контрактації застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 713 Цивільного кодексу України).

Особливості контрактації сільськогосподарської продукції закріплені у Господарському кодексі України, який, окрім наведеного, також передбачає обов`язок контрактанта сприяти виробникові у виробництві відповідної продукції (ч. 2 ст. 272 зазначеного Кодексу).

Відповідно до частини 3 статті 272 Господарського кодексу України у договорах контрактації повинні передбачатися: види продукції (асортимент), гранично допустимий вміст у продукції шкідливих речовин; кількість продукції, яку контрактант приймає безпосередньо у виробника; ціна за одиницю, загальна сума договору, порядок і умови доставки, строки здавання-приймання продукції; обов`язки контрактанта щодо подання допомоги в організації виробництва сільськогосподарської продукції та її транспортування на приймальні пункти і підприємства; взаємна майнова відповідальність сторін у разі невиконання ними умов договору; інші умови, передбачені Типовим договором контрактації сільськогосподарської продукції, затвердженим у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Тобто предметом договору контрактації виступає сільськогосподарська продукція, яка за замовленням контрактанта (заготівельника) та за його сприяння буде вирощена виробником продукції (продавцем) і поставлена контрактанту, що зобов`язується прийняти і оплатити товар.

Водночас договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (ст. 13 Закону України "Про оренду землі").

Істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); дата укладення та строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату (ч. 1 ст. 15 Закону України "Про оренду землі").

З викладеного вбачається, що як договір контрактації, так і договір оренди є оплатними. Однак на відміну від договору контрактації, за умовами якого замовник має оплатити саме вирощену та отриману сільськогосподарську продукцію, договір оренди укладається задля отримання однією стороною можливості користуватися земельною ділянкою з використанням її корисних властивостей (продукції і доходів), а другою стороною плати за надане в користування майно.

Дослідивши умови спірних у справі договорів, суд першої інстанції дійшов висновку, що на їх підставі Відповідач-2 фактично отримав право використовувати Земельні ділянки на платній основі за 700000,00 грн. При цьому суд встановив наявність таких істотних умов договору оренди, як об`єкт оренди (Земельні ділянки), дата укладення та строк дії оренди (з 08.04.2020 до 31.12.2020), умови оплати (700000,00 грн.).

Рішенням Господарського суду Рівненської області у справі №918/351/21(918/672/21) від 05.04.2022 позов задоволено, визнано недійсними Договір контрактації та Договір підряду.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 08.06.2022 рішення суду першої інстанції скасовано, прийнято нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 29.09.2022 постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 08.06.2022 у справі №918/351/21(918/672/21) скасовано. Рішення Господарського суду Рівненської області від 05.04.2022 у справі №918/351/21(918/672/21) залишено в силі.

Рішення мотивоване наявністю підстав для визнання недійсними спірних договорів як таких, що вчинені з порушенням частини 2 статті 732 Господарського кодексу України за відсутності у Боржника повного обсягу цивільної дієздатності на вчинення значних господарських зобов`язань без погодження органу, до сфери управління якого від належить.

Також суд дійшов висновку про те, що за умовами спірних договорів Відповідач-2 фактично отримав право використовувати земельні ділянки державної власності на платній основі в порушення вимог Закону України "Про оренду землі".

Відтак, є таке, що набрало законної сили судове рішення (№918/351/21(918/672/21)) у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, в частині вимог про визнання недійсним Договору контрактації сільськогосподарської продукції № 0804ВК від 08.04.2020, укладеного між ПП "ХОЛДЕР АГРО" та ДП "ДГ "Білокриницьке" ІСГ Західного Полісся Національної академії аграрних наук України.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 2, 4, 5 частини першої статті 175 цього Кодексу.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Таким чином, провадження у справі №918/351/21(918/1226/20) в частині позовної вимоги про визнання недійсним Договору контрактації сільськогосподарської продукції № 0804ВК від 08.04.2020, укладеного між ПП "ХОЛДЕР АГРО" та ДП "ДГ "Білокриницьке" ІСГ Західного Полісся Національної академії аграрних наук України, підлягає закриттю в порядку норм п. 3 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

Щодо позовних вимог про зобов`язання ПП "ХОЛДЕР АГРО" повернути ДП "ДГ "Білокриницьке" ІСГ Західного Полісся Національної академії аграрних наук України земельні ділянки площею 601,42 га та 1009,45 га, що розташовані на території Городищенської та Білокриницької сільських рад Рівненського району Рівненської області, вартість яких становить 338 282 700 грн., суд зазначає наступне.

Земельні ділянки, передані ПП "ХОЛДЕР АГРО" у користування, належать до державної власності, що дозволяє суду дійти висновку про можливість розпорядження такою земельною ділянкою органом державної влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин. Проте, фактичним орендодавцем за удаваним Договором контрактації сільськогосподарської продукції № 0804ВК від 08.04.2020 виступило ДП "ДГ "Білокриницьке" Інституту сільського господарства Західного Полісся НААН України.

З цього приводу суд зазначає таке.

У п. 5.5. рішення Конституційного Суду України від 22.09.2005 № 5-рп/2005 зазначено, що суб`єктивне право постійного користування земельною ділянкою суттєво відрізняється від суб`єктивного права власності на землю та суб`єктивного права оренди. Хоча власники землі та орендарі поряд із повноваженнями щодо володіння та користування наділяються і повноваженнями щодо розпорядження земельними ділянками (орендарі в частині передачі земель у суборенду за згодою власника), а постійні користувачі такої можливості позбавлені, у їх праві на землю є ряд особливостей і переваг: право постійного землекористування є безстроковим, на відміну від права оренди, і може бути припинене лише з підстав, передбачених законодавством; права та обов`язки постійних землекористувачів визначені чинним земельним законодавством і не підлягають договірному регулюванню (не можуть бути звужені); постійні землекористувачі, як і землевласники, сплачують земельний податок, розмір якого визначається відповідно до чинного законодавства, на відміну від договірного характеру орендної плати; земельні ділянки у постійне користування передаються у порядку відведення безоплатно з наступним посвідченням цього права шляхом видачі державного акта на право постійного користування земельною ділянкою; оплаті має підлягати лише виготовлення технічної документації на земельну ділянку, що здійснюється на договірних засадах із уповноваженою землевпорядною організацією.

У відповідності до ч.1 ст. 92 ЗК України право постійного користування земельною ділянкою це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності без встановлення строку.

Традиційно право володіння розуміється як належність об`єкта певному суб`єкту, фактичне панування суб`єкта над об`єктом, право користування як процес виробничого застосування і споживання корисних властивостей об`єкта, а також створених за його допомогою благ.

Будучи специфічним правом, право постійного користування характеризується обмеженим суб`єктно об`єктними складом, об`єктом права власності можуть бути лише земельні ділянки державної або комунальної форми власності, суб`єктами лише юридичні особи, визначені законом.

Право постійного користування є одним з двох можливих титулів, що надає право користуватися землею, глава 15 ЗК України передбачає право користування землею на праві постійного користування та на праві оренди землі.

Права землекористувачів визначені ст. 95 ЗК України, відповідно до якої землекористувачі, якщо інше не передбачено законом або договором, мають право: а) самостійно господарювати на землі; б) власності на посіви і насадження сільськогосподарських та інших культур, на вироблену продукцію; в) використовувати у встановленому порядку для власних потреб наявні на земельній ділянці загальнопоширені корисні копалини, торф, ліси, водні об`єкти, а також інші корисні властивості землі; г) на відшкодування збитків у випадках, передбачених законом; ґ) споруджувати жилі будинки, виробничі та інші будівлі і споруди.

Таким чином, саме ДП "ДГ "Білокриницьке" Інституту сільського господарства Західного Полісся НААН України наділене правом постійного користування земельними ділянками.

Законодавець не передбачає винятків щодо можливості реалізації права землекористувача на праві постійного користування, зокрема і в частині самостійного господарювання на землі.

Договором щодо права постійного користування такі винятки не можуть бути передбачені оскільки відповідне право не може виникати на договірних підставах.

Формулювання законодавця "право самостійного господарювання" підкреслює диспозитивність реалізації права самостійного господарювання безпосереднім землекористувачем, але не свідчить про можливість права господарювання іншою особою, або передачі такого права, підкреслюючи, що таке господарювання має відбуватися самостійно.

Землекористувачі зобов`язані забезпечувати використання землі за цільовим призначенням та за свій рахунок приводити її у попередній стан у разі незаконної зміни її рельєфу, за винятком випадків незаконної зміни рельєфу не власником такої земельної ділянки (ч.1 ст. 96 ЗК України).

Отже, правовий статус постійних землекористувачів визначається ст.92, 95, 96 ЗК України, якими передбачено права постійного землекористувача передавати земельну ділянку у вторинне користування.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21.06.2019 у справі № 910/22880/17, від 01.10.2020 у справі № 910/21935/17.

Державний акт на право постійного користування не є тим документом, який надає право користувачу земельної ділянки надавати третім особам земельну ділянку, тобто розпоряджатися нею у тому числі шляхом надання в оренду чи у спільну діяльність оскільки цим правом наділений відповідний орган, уповноважений державою на здійснення цих функцій.

Така ж правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 915/166/17, від 17.01.2019 у справі № 923/241/18, від 21.05.2019 у справі № 925/550/18, від 06.11.2019 у справі № 916/1424/18, від 07.07.2021 у справі № 903/601/20.

Відтак сторонами не був дотриманий порядок передачі земельних ділянок в оренду.

Згідно з п. 4.3., 4.4. Статуту ДП "ДГ "Білокриницьке" Інституту сільського господарства Західного Полісся НААН України державне підприємство користується землею і іншими природними ресурсами відповідно до мети своєї діяльності та чинного законодавства. Земельні ділянки які надані у постійне користування підприємству є державною власністю.

За умовами п. 4.18. Статуту підприємство може з дозволу НААН України та в установленому нею порядку здавати в оренду нерухоме майно та приміщення, керуючись чинним законодавством про оренду державного майна.

Згідно з вимогами ст. 207 ГК України, господарське зобов`язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинене з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб`єктності ), може бути на вимогу однієї із сторін , або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині. Виконання господарського зобов`язання, визнаного судом недійсним повністю або у частині припиняється повністю або в частині з дня набрання рішення суду законної сили як таке, що вважається недійсним з моменту його виникнення. У разі, якщо за змістом зобов`язання може бути припинено лише на майбутнє, то таке зобов`язання визнається недійсним і припиняється на майбутнє. Отже, застосування вказаних правових наслідків передбачає повернення сторін у первісний стан, який мав місце до вчинення недійсного правочину.

Таким чином, земельні ділянки площею 601,42 га та 1009,45 га, що розташовані на території Городищенської та Білокриницької сільських рад Рівненського району Рівненської області, вартість яких становить 338 282 700 грн. підлягають поверненню відповідачу-1 ДП "ДГ "Білокриницьке" Інституту сільського господарства Західного Полісся НААН України.

Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з вимогами ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Разом з тим, ст. 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, яких дійшов Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 р. у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Поряд з цим, за змістом п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах "Трофимчук проти України", "Серявін та інші проти України" обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент на підтримку кожної підстави. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Висновки суду.

За результатами розгляду спору та з`ясування обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд прийшов до висновку, що належить задоволити позов у частині вимог про зобов`язання ПП "ХОЛДЕР АГРО" повернути ДП "ДГ "Білокриницьке" ІСГ Західного Полісся Національної академії аграрних наук України земельні ділянки площею 601,42 га та 1009,45 га, що розташовані на території Городищенської та Білокриницької сільських рад Рівненського району Рівненської області, вартість яких становить 338 282 700 грн. Провадження у справі №918/351/21(918/1226/20) в частині позовних вимог про визнання недійсним договору контрактації сільськогосподарської продукції № 0804ВК від 08.04.2020, укладеного між ПП "ХОЛДЕР АГРО" та ДП "ДГ "Білокриницьке" ІСГ Західного Полісся Національної академії аграрних наук України - слід закрити.

Розподіл судових витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (ч. 1 ст. 124 ГПК України).

У позовній заяві позивачем зазначено попередній розрахунок судових витрат, що складаються із сплаченого судового збору в розмірі 4 204,00 грн.

Згідно зі ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно задоволеним вимогам.

Враховуючи, що позов підлягає задоволенню в частині зобов`язання ПП "ХОЛДЕР АГРО" повернути ДП "ДГ "Білокриницьке" ІСГ Західного Полісся Національної академії аграрних наук України земельні ділянки площею 601,42 га та 1009,45 га, судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 102,00 грн за цю частину вимог покладаються порівну на відповідачів Державне підприємство Дослідне господарство Білокриницьке Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України в сумі 1 051,00 грн та ПП "ХОЛДЕР АГРО" в сумі 1 051,00 грн .

Крім того, пунктом 5 частини 1 статтею 7 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду, у разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом).

Тому орган прокуратури (позивач) має право на повернення з бюджету судового збору в сумі 2 102,00 грн. після подання до суду відповідного клопотання, у зв`язку з тим, що у частині позовних вимог про визнання недійсним договору контрактації сільськогосподарської продукції № 0804ВК від 08.04.2020, укладеного між ПП "ХОЛДЕР АГРО" та ДП "ДГ "Білокриницьке" ІСГ Західного Полісся Національної академії аграрних наук України провадження у справі закрито.

Керуючись ст. ст. 129, 237-240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити частково.

2. Зобов`язати Приватне підприємство "ХОЛДЕР АГРО" (48522, Тернопільська область, Чортківський район, с. Васильків, ) повернути ДП "ДГ "Білокриницьке" ІСГ Західного Полісся Національної академії аграрних наук України (35342, Рівненська область, Рівненський район, с.Біла Криниця, ) земельні ділянки площею 601,42 га та 1009,45 га, що розташовані на території Городищенської та Білокриницької сільських рад Рівненського району Рівненської області, вартість яких становить 338 282 700 грн.

3. Закрити провадження у справі №918/351/21(918/1226/20) в частині позовних вимог про визнання недійсним договору контрактації сільськогосподарської продукції № 0804ВК від 08.04.2020, укладеного між ПП "ХОЛДЕР АГРО" та ДП "ДГ "Білокриницьке" ІСГ Західного Полісся Національної академії аграрних наук України.

4. Стягнути з Державного підприємства Дослідне господарство "Білокриницьке" Інституту сільського господарства Західного Полісся Національної академії аграрних наук України (35342, Рівненська область, Рівненський район, с.Біла Криниця, ) на користь Рівненської обласної прокуратури (33028, м. Рівне, вул. 16 Липня,52, ) - 1051,00 грн витрат по сплаті судового збору.

5. Стягнути з Приватного підприємства "Холдер Агро" (48522, Тернопільська область, Чортківський район, с. Васильків, ) на користь Рівненської обласної прокуратури (33028, м. Рівне, вул. 16 Липня, 52, ) - 1 051,00 грн витрат по сплаті судового збору.

6. Накази видати після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду Рівненської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку встановленому ст.ст. 254, 256 - 259 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 14 грудня 2022 року.

Суддя Бережнюк В.В.