ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2022 року

м. Київ

cправа № 904/3457/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Васьковського О.В. - головуючого, Білоуса В.В., Огородніка К.М.,

за участі секретаря судового засідання Кравченко О.В.

розглянув касаційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області

на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області (суддя - Ю.Ю. Первушин) від 12.11.2019 (за результатами попереднього засідання в частині включення грошових вимог NEVRA INVEST & TRADE LLC)

та постанову Центрального апеляційного господарського суду (головуючий - В.О. Кузнецов, судді: Л.А. Коваль, В.Ф. Мороз) від 01.09.2022

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Абрис Дніпро"

до Акціонерного товариства "Дніпровський машинобудівний завод"

про визнання банкрутом.

Учасники справи:

представник кредитора (Головного управління ДПС у Дніпропетровській області) - не з`явився,

представник кредитора (NEVRA INVEST & TRADE LLC) - не з`явився

представник боржника - Дерябкін О.Е., керуючий санацією.

1. Короткий зміст вимог

1.1. 22.08.2019 Господарський суд Дніпропетровської області ухвалив відкрити провадження у справі про банкрутство Акціонерного товариства "Дніпровський машинобудівний завод" (далі - Боржник) за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Абрис Дніпро", ввести щодо Боржника процедуру розпорядження майном та призначити розпорядником майна арбітражного керуючого Дерябкіна Олександра Едуардовича.

23.08.2019 Господарський суд Дніпропетровської області офіційно оприлюднив на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі інтернет повідомлення про порушення провадження у справі про банкрутство Боржника за № 61970.

1.2. 18.09.2019 NEVRA INVEST & TRADE LLC (далі - Кредитор) подало заяву про визнання грошових вимог до Боржника в сумі 209 785 060 грн 15 коп. основного боргу та 3 842 грн 00 коп. судового збору.

1.3. Заява обґрунтована заборгованістю Боржника перед Кредитором на заявлену суму, про що ухвалено рішення про стягнення відповідної заборгованості, на виконання якого виданий наказ, однак яке (рішення) не було виконано.

1.4. 22.10.2019 розпорядник майна Боржника - арбітражний керуючий Дерябкін О.Е. на виконання ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 22.08.2019 направив суду лист з доданням повідомлень про результати розгляду заяв з грошовими вимогами, зокрема і заяви Кредитора, а також реєстр вимог кредиторів Боржника станом на 11.11.2019, з включенням до нього вимог Кредитора до Боржника в сумі 209 785 060 грн 15 коп. основного боргу та 3 842 грн 00 коп. судового збору.

1.5. 12.11.2019 Господарський суд Дніпропетровської області постановив ухвалу (залишену без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 01.09.2022) про визнання грошових вимог Кредитора до Боржника в сумі 3 842 грн 00 коп. (із задоволенням у першу чергу) та в сумі 209 785 060 грн 15 коп. ( із задоволенням у четверту чергу).

1.6. 26.08.2021 Господарський суд Дніпропетровської області ухвалив задовольнити заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Актив Ентерпрайз" №08/09-1 від 09.08.2021 (вх.№39200/21) про заміну Кредитора у справі та здійснив його заміну на товариство з обмеженою відповідальністю "Актив Ентерпрайз" в частині вимог відповідно до укладеного між ними договору №08/05-1/ВПВ від 06.08.2021 про відступлення права вимоги.

2. Короткий зміст рішень судів першої і апеляційної інстанцій

2.1. 12.11.2019 Господарський суд Дніпропетровської області постановив ухвалу (залишену без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 01.09.2022) про затвердження реєстру вимог кредиторів Боржника, з включенням, зокрема, вимог Кредитора до Боржника в сумі 3 842 грн 00 коп. (із задоволенням у першу чергу) та в сумі 209 785 060 грн 15 коп. (із задоволенням у четверту чергу).

2.2. Судові рішення в цій частині мотивовані зверненням Кредитора, після публікації оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство Боржника, до суду із письмовою заявою із вимогами до Боржника, визнанням розпорядником майна Боржника цих грошових вимог відповідно до реєстру вимог кредиторів, а також здійсненням господарським судом розгляду відповідної заяви Кредитора з ухваленням, за наслідками її розгляду, ухвали про визнання грошових вимог до Боржника на заявлену Кредитором суму.

2.3. Погодившись з наведеними мотивами, апеляційний суд, відхиляючи аргументи скаржника (Головного управління ДПС у Дніпропетровській області) щодо незаконності ухвалення місцевим судом оскаржуваної ухвали, додав, що ця ухвала в частині рішення щодо Кредитора постановлена за підсумками попереднього судового засідання на підставі індивідуальної ухвали від 12.11.2019 з розгляду грошових вимог Кредитора, містить посилання на цю ухвалу, якою визнано його грошові вимоги до Боржника на відповідні суми та з черговістю задоволення, та в якій (індивідуальній ухвалі), в свою чергу, відображені мотиви та підстави розгляду вимог Кредитора, що полягають в тому, що рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 10.02.2017 у справі № 904/12143/16 стягнуто з Боржника на користь Кредитора відповідної суми заборгованості (208 883 378 рублів 26 коп. та 5 187 857 доларів США 69 центів, а також 206 700 грн 00 коп.).

3. Встановлені судами обставини

3.1. 18.09.2019 до господарського суду надійшла заява Кредитора з грошовими вимогами до Боржника в сумі 209 785 060 грн 15 коп. основного боргу та в сумі 3 842 грн 00 коп. судового збору.

3.2. Відповідно до повідомлення Боржника №92/22-1 від 22.10.2019 та повідомлення розпорядника майна №02-21/08 від 01.10.2019 грошові вимоги Кредитора визнано в повному обсязі.

3.3. Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 12.11.2019 у цій справі визнано грошові вимоги Кредитора до Боржника в сумі 3 842 грн 00 коп. (із задоволенням у першу чергу) та в сумі 209 785 060 грн 15 коп. (із задоволенням у четверту чергу).

Ця ухвала мотивована ухваленням рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.02.2017 по справі № 904/12143/16 про стягнення з Боржника на користь Кредитора заборгованості в сумі 208 883 378 рублів 26 коп. та 5 187 857 доларів США 69 центів, а також 206 700 грн 00 коп. судового збору.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 01.09.2022 ухвалу господарського суду від 12.11.2019 залишено без змін.

4. Короткий зміст вимог касаційної скарги

4.1. 21.09.2022 Головне управління ДПС у Дніпропетровській області (далі - Інспекція) подало касаційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 12.11.2019 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 01.09.2022 в частині включення в реєстр вимог кредиторів Боржника грошових вимог Кредитора до Боржника в сумі 209 785 060 грн 15 коп. та ухвалити нове рішення - про відмову у включенні цих грошових вимог до реєстру вимог кредиторів Боржника.

5. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

5.1. Згідно з аргументами Кредитора в касаційній скарзі підставою для касаційного оскарження судових рішень у цій справі є положення пункту 1 (скаржник помилково зазначив 2, 3) частини другої статті 287 ГПК України, оскільки суди неправильно застосували норми матеріального права, зокрема статей 45-47 Кодексу України з процедур банкрутство (далі - КУзПБ) та порушили норми процесуального права, висновки про застосування яких - щодо правил та меж розгляду та оцінки судом грошових вимог у справі про банкрутство, сформульовані в постановах Верховного Суду від 26.02.2019 у справі № 908/710/18, , від 05.03.2019 у справі № 910/3353/16, від 18.04.2019 у справі № 914/1126/14 від 20.06.2019 у справі № 915/535/17, від 25.06.2019 у справі № 922/116/18, від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17, від 24.10.2019 у справі № 910/10542/18, від 07.11.2019 у справі № 904/9024/16, від 07.10.2020 у справі № 914/2404/19, від 11.02.2020 у справі № 904/8484/16,.

Зокрема, суди використали формальний підхід при розгляді заяви та грошових вимог Кредитора до Боржника - без здійснення правового аналізу цієї заяви, підстав виникнення грошових вимог, їх характеру, розміру й моменту виникнення, без застосування змагальності сторін у справі про банкрутство (який покладає обов`язок підвищеного стандарту доказування задля забезпечення перевірки судом підстав виникнення таких грошових вимог, у поєднанні з детальною перевіркою підстав виникнення грошових вимог Кредитора), що створює загрозу визнання судом фіктивної кредиторської заборгованості до Боржника та порушення прав інших кредиторів - з обґрунтованими грошовими вимогами.

Також скаржник вказав, що рішення про включення грошових вимог Кредитора в реєстр кредиторських вимог Боржника є похідним від індивідуальної ухвали про визнання цих вимог у цій справі, яка також оскаржується скаржником.

6. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи

6.1. Аргументи керуючого санацією Боржника - арбітражного керуючого Дерябкіна О.Є. у відзиві на касаційну скаргу, у якому він заперечує вимоги та обґрунтування, наведені в касаційній скарзі, загалом аналогічні мотивам в оскаржуваних судових рішеннях, до яких додано про безпідставність посилання на висновки Верховного Суду в судових рішеннях у справах, що наведеній в касаційній скарзі, які є нерелевантними щодо цієї справи з огляду на неподібність правовідносин із правовідносинами у цій справі, в якій грошові вимоги Кредитора до Боржника підтверджуються судовим рішенням про стягнення з Боржника на користь Кредитора суми боргу.

7. Позиція Верховного Суду та висновки щодо застосування норм права

Щодо меж повноважень та обов`язків суду при розгляді та затвердженні реєстру вимог кредиторів у справі про банкрутство

7.1. Суди встановили, що предметом спору є рішення, ухвалене за результатами проведення попереднього засідання у цій справі, щодо затвердження реєстру вимог кредиторів Боржника в частині включення до нього вимог Кредитора до Боржника на заявлену суму.

7.2. За змістом положень Кодексу України з питань банкрутства (далі - КУзПБ), а саме, статей 1 (щодо визначення особи кредитора та грошового зобов`язання у справі про банкрутство), 45, 46, 47 (щодо порядку звернення кредиторів із заявами із вимогами до боржника у справі про банкрутство та порядку розгляду судом цих заяв) у сукупності з положеннями процесуального закону: щодо диспозитивності у господарському процесі, щодо прав та обов`язків кредитора як сторони у справі про банкрутство, щодо порядку доведення стороною відомостей, вказаних в обґрунтування своїх вимог і заперечень, щодо порядку надання доказів у справі; а також звертаючись до правової позиції Верховного Суду, що неодноразово та послідовно викладалась стосовно порядку розгляду кредиторських вимог у справі про банкрутство та стосовно ролі та обов`язків суду на цій стадії провадження у справі про банкрутство, Суд дійшов таких висновків:

- заявник сам визначає докази, які на його думку підтверджують заявлені вимоги (постанови: від 26.02.2019 у справі № 908/710/18, 25.06.2019 у справі № 922/116/18, від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17, від 24.10.2019 у справі № 910/10542/18, від 07.11.2019 у справі № 904/9024/16).

- проте, обов`язок здійснення правового аналізу заявлених у справі кредиторських вимог, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог покладений на господарський суд, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство (постанови: від 26.02.2019 у справі № 908/710/18, від 05.03.2019 у справі № 910/3353/16, від 18.04.2019 у справі № 914/1126/14, від 20.06.2019 у справі № 915/535/17, від 25.06.2019 у справі № 922/116/18, від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17, від 24.10.2019 у справі № 910/10542/18, від 07.11.2019 у справі № 904/9024/16);

- під час розгляду заявлених грошових вимог суд користується правами та повноваженнями, наданими йому процесуальним законом; суд самостійно розглядає кожну заявлену грошову вимогу, перевіряє її відповідність чинному законодавству та за результатами такого розгляду визнає або відхиляє частково чи повністю грошові вимоги кредитора (постанови: від 26.02.2019 у справі № 908/710/18, 25.06.2019 у справі № 922/116/18, від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17, від 24.10.2019 у справі № 910/10542/18, від 07.11.2019 у справі № 904/9024/16);

- у попередньому засіданні господарський суд зобов`язаний перевірити та надати правову оцінку усім вимогам кредиторів до боржника незалежно від факту їх визнання чи відхилення боржником (постанови: від 26.02.2019 у справі № 908/710/18, від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17, від 24.10.2019 у справі № 910/10542/18).

- відтак, завданням господарського суду у попередньому засіданні є перевірка заявлених до боржника грошових вимог конкурсних кредиторів, які можуть підтверджуватися первинними документами (угодами, накладними, рахунками, актами виконаних робіт тощо), що свідчать про цивільно-правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, та/або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору (постанови: від 05.03.2019 у справі № 910/3353/16, від 18.04.2019 у справі № 914/1126/14, від 20.06.2019 у справі № 915/535/17, від 25.06.2019 у справі № 922/116/18, від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17, від 24.10.2019 у справі № 910/10542/18, від 07.11.2019 у справі № 904/9024/16);

- отже, у справі про банкрутство господарський суд не розглядає по суті спори стосовно заявлених до боржника грошових вимог, а лише встановлює наявність або відсутність відповідного грошового зобов`язання боржника шляхом дослідження первинних документів (договорів, накладних, актів тощо) та (або) рішення юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення відповідного спору (від 26.02.2019 у справі № 908/710/18, від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17);

- ухвала, прийнята за результатами попереднього засідання є підставою для визначення кількості голосів, які належать кожному конкурсному кредитору під час прийняття рішення на зборах (комітеті) кредиторів; для визначення кількості голосів для участі у представницьких органах кредиторів зі складу вимог конкурсних кредиторів виключається неустойка (штраф, пеня) (постанови: від 18.04.2019 у справі № 914/1126/14, від 25.06.2019 у справі № 922/116/18, від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17);

- метою апеляційного суду є перевірка законності і обґрунтованості рішення суду першої інстанції, а способом досягнення цієї мети - розгляд справи по суті повторно (постанова від 25.06.2019 у справі № 922/116/18).

Суд зауважує, що не зважаючи на те, що наведені висновки були сформульовані стосовно застосування положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а саме статей 1, 23, 24, 25 цього Закону, ці висновки, між тим, не втратили своєї актуальності та значущості з введенням в дію з 21.10.2019 Кодексу України з питань банкрутства (відповідно до пункту 4 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" якого з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство), оскільки чинний Кодекс (статті 1, 45-47) містить аналогічне правове регулювання порядку звернення кредиторів із заявами із вимогами до боржника у справі про банкрутство та порядку розгляду цих заяв судом.

7.3. У зв`язку із викладеним та враховуючи встановлені судами обставини (пункти 3.1-3.3), а саме:

- подання Кредитором 18.09.2019 до господарського суду заяви з грошовими вимогами до Боржника в сумі 209 785 060 грн 15 коп. основного боргу та в сумі 3 842 грн 00 коп. судового збору;

- постановлення судом в цій справі індивідуальної ухвали від 12.11.2019 (що залишена без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 01.09.2022) про визнання грошових вимог Кредитора до Боржника в сумі 3 842 грн 00 коп. (із задоволенням у першу чергу) та в сумі 209 785 060 грн 15 коп. (із задоволенням у четверту чергу), що мотивована, зокрема, ухваленням рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.02.2017 по справі № 904/12143/16 про стягнення з Боржника на користь Кредитора заборгованості в сумі 208 883 378 рублів 26 коп. та 5 187 857 доларів США 69 центів, а також 206 700 грн 00 коп. судового збору;

Суд доходить висновку про правильність висновків судів в оскаржуваних рішеннях щодо наявності підстав для включення до реєстру вимог кредиторів Боржника вимог Кредитора, що були визнанні індивідуальною ухвалою суду із визначеними в ній мотивами та підставами для визнання цих грошових вимог.

Дійшовши цього висновку, Суд відхиляє протилежні аргументи скаржника (пункт 5.1) про неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм статей 45-47 КУзПБ та порушення норм процесуального права.

У цьому висновку, виходячи з того, що рішення про включення грошових вимог Кредитора в реєстр кредиторських вимог Боржника є похідним від індивідуальної ухвали про визнання цих вимог (з аргументами скаржника про що, пункт 5.1, Суд погоджується), Суд також враховує ухвалення Верховним Судом 13.12.2022 постанови про залишення без змін, як індивідуальної ухвали від 12.11.2019 про визнання грошових вимог Кредитора до Боржника на заявлену суму, так і відповідної постанови Центрального апеляційного господарського суду від 01.09.2022, що також спростовує аргументи скаржника (пункт 5.1) в тій їх частині, в якій скаржник вказує на оскарження ним індивідуальної ухвали про визнання вимог Кредитора у цій справі.

7.4. Суд також відхиляє аргументи скаржника (пункт 5.1) в тій їх частині, в якій скаржник стверджує про формальний підхід судів при розгляді заяви та грошових вимог Кредитора до Боржника - без здійснення правового аналізу відповідної заяви, підстав виникнення грошових вимог, їх характеру, розміру й моменту виникнення тощо, що створює загрозу визнання судом фіктивної кредиторської заборгованості до Боржника та порушення прав інших кредиторів - з обґрунтованими грошовими вимогами, у зв`язку з чим Суд зазначає про таке.

За наявності чинного та не скасованого судового рішення про стягнення заборгованості з Боржника на користь Кредитора (від 10.02.2017 у справі № 904/12143/16), на підставі якого він заявив грошові вимоги до Боржника, скаржник між тим домагається перегляду у межах справи про банкрутство як цього рішення, так і індивідуальної ухвали про визнання грошових вимог Кредитора до Боржника у цій справі, що суперечить визначеному ГПК України порядку щодо перегляду судового рішення у господарській справі (в апеляційному, касаційному порядку, за нововиявленими обставинами тощо), а також всупереч порядку, визначеному в частині п`ятій статті 75 ГПК України, спростовує той найвищий стандарт доказування, що закріплений положеннями частини четвертої статті 75 ГПК України.

Дійшовши цього висновку, Суд погоджується з аналогічними висновками апеляційного суду (пункт 2.3).

7.5. Таким чином доводи скаржника про незаконність затвердження реєстру вимог кредиторів у цій справі із включенням до нього грошових вимог Кредитора до Боржника не знайшли свого правового та матеріального підтвердження, не ґрунтуються на нормі закону та не відповідають обставинам справи, а тому відповідні вимоги не підлягають задоволенню.

7.6. Висновки судів в оскаржуваних судових рішеннях щодо затвердження реєстру вимог кредиторів у цій справі в частині включення до нього грошових вимог Кредитора до Боржника зроблені відповідно до норм законодавства, а також відповідно до встановлених на підставі доказів у справі обставин справи.

У зв`язку з викладеним та з урахуванням положень пункту 1 частини першої статті 308 та статті 309 ГПК України, оскільки заявлені скаржником підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України не знайшли свого підтвердження, касаційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржувані ухвала місцевого суду (за результатами попереднього засідання у цій справі в частині рішення про включення до реєстру вимог кредиторів грошових вимог Кредитора до Боржника) та постанова апеляційного суду підлягають залишенню без змін як законні та обґрунтовані.

7.7. Дійшовши висновку про відмову у задоволенні касаційної скарги та залишення без змін оскаржуваних судових рішень в оскаржуваній частині, витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 129, 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області залишити без задоволення.

1. Постанову Центрального апеляційного господарського суду від 01.09.2022 та ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 12.11.2019 (за результатами попереднього засідання в частині включення грошових вимог NEVRA INVEST & TRADE LLC) у справі № 904/3457/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.В. Васьковський

Судді В.В. Білоус

К.М. Огороднік