ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" грудня 2022 р. Справа№ 910/21224/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Разіної Т.І.

суддів: Іоннікової І.А.

Тарасенко К.В.

Секретар судового засідання: Луцюк А.В.

За участю представників учасників процесу:

від позивача : адвокат Коханій Т.В.

від відповідача: Кривошея Д.А. (самопредставництво)

Розглянув у відритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Фідея" на рішення Господарського суду міста Києва від 29.06.2022 у справі № 910/21224/20 (суддя Баранов Д.О., м. Київ, повний текст рішення складено - 11.07.2022)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Фідея"

до Міністерства оборони України

про розірвання договору та стягнення забезпечення виконання договору в розмірі 2 273 073,20 грн,

За результатами розгляду апеляційної скарги, Північний апеляційний господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фірма "Фідея" (далі позивач/ТОВ "Фірма "Фідея") звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом до Міністерства оборони України (далі відповідач/МОУ) про розірвання договору № 286/1/20/62 від 28.08.2020 у зв`язку із істотною зміною обставин.

Звертаючись до суду із даним позовом, ТОВ "Фірма "Фідея" зазначає, що як на момент укладення договору так і на момент участі в процедурі закупівель, обставини за вказаним договором були такими, які дозволяли Товариству з обмеженою відповідальністю "Фірма "Фідея" в повній мірі та в передбачені строки виконати зобов`язання перед МОУ за договором № 286/1/20/62.

В ході виконання договірних зобов`язань позивачем було поставлено на адресу МОУ продукції в загальній кількості 4 313,237 тон.

Водночас, як зазначає позивач, Компанія CORAL ENERGY DMCC листом від 07.10.2020 № CDM-FF/0710/20 повідомила позивача про те що вона змушена продовжити строк постачання товару "авіаційне паливо Джет-1" за специфікацією від 14.08.2020 № 27/1 до 31.12.2020. Означена обставини не була та не могла бути відома позивачу на час укладання договору із відповідачем.

Позивач вказує, що мав поставити на адресу відповідача продукцію саме цих виробників, отже, у зв`язку з невиконанням Компанією CORAL ENERGY DMCC своїх зобов`язань за контрактом, визначених специфікацією № 27/1, позивач був позбавлений можливості виконати зобов`язання перед відповідачем за спірним договором, у тому числі і з тих причин, що був обмежений в часі для пошуку інших сертифікованих на міжнародному ринку нафтотрейдерів, які б поставляли авіаційне паливо Джет-1 саме тих виробників, яких зазначив позивач у своїй пропозиції та документи яких надав для підтвердження відповідності цінової пропозиції технічним, якісним, кількісним та іншим вимогам замовника.

Крім того, позивач посилається на те, що він звернувся до відповідача листом № 26/10-1/20 в якому запропонував відповідачу продовжити строк поставки за договором № 286/1/20/62 на п`ятнадцять днів на підставі ч. 5 ст. 41 ЗУ "Про публічні закупівлі" та п. 12.2. договору, у зв`язку зі зміною логістики на підставі додаткової угоди №1, погодженням перевезень з АТ "Українська залізниця" та збільшення самого часу перевезення. Однак, відповідні зміни внесені не були.

Листом 30.11.2020 ТОВ "Фірма "Фідея" знову просило продовжити строки поставки за договором № 286/1/20/62 та укласти додаткову угоду. Також, позивач повідомив про те, що докази істотної зміни обставин будуть надані після отримання висновку Торгово-промислової палати України.

З метою підтвердження настання істотної зміни обставин ТОВ "Фірма "Фідея" звернулось до Київської Торгово-промислової палати, від якої було отримано висновок про істотну зміну обставин № 1703-4/696 від 21.12.2020, у відповідності з яким підтверджено настання істотної зміни обставин за договором № 286/1/20/62 про постачання для державних потреб нафти і дистиляти (09130000-9) (авіаційний газ) (лот 4: (09131000-6) авіаційний газ (паливо для реактивних двигунів РТ та/або паливо ТС-1 для реактивних двигунів та/або паливо авіаційне для газотурбінних двигунів Джет А-1).

01.03.2021 до Господарського суду міста Києва надійшла заява позивача про зміну предмету позову, в якій позивач просить суд:

- розірвати договір № 286/1/20/62 від 28.08.2020, укладений між позивачем та відповідачем договір у зв`язку із істотною зміною обставин з 30.12.2020;

- стягнути з відповідача на користь позивача забезпечення виконання договору № 286/1/20/61 про постачання для державних потреб нафту і дистиляти (09130000-9) (авіаційний газ) (лот 7: (09131000-6) авіаційний газ (паливо для реактивних двигунів РТ та/або паливо ТС-1 для реактивних двигунів та/або паливо авіаційне для газотурбінних двигунів Джет А-1 для потреб МОУ у розмірі 2 273 073, 20 грн.

У підготовчому засіданні 21.04.2021 Господарським судом міста Києва було ухвалено про прийняття до розгляду заяви позивача про зміну предмету позову, у зв`язку з чим подальший розгляд справи здійснюватиметься з її урахуванням (дана інформація занесена до протоколу судового засідання від 21.04.2021).

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його ухвалення

Рішенням Господарського суду міста Києва від 29.06.2022 у справі № 910/21224/20 у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Фідея" до Міністерства оборони України про розірвання договору № 286/1/20/62 від 28.08.2020 та стягнення забезпечення виконання договору в розмірі 2 273 073,20 грн відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, місцевий господарський суд виходив з підстав не доведеності позивачем наявності одночасно чотирьох умов, визначених в ч. 2 ст. 652 Цивільного кодексу України, відповідно до яких укладений між сторонами договір може бути розірваний за рішенням суду.

Оскільки суд першої інстанції прийшов до висновку про відсутність підстав про розірвання договору № 286/1/20/62 від 28.08.2020, то відмовив у задоволенні похідної вимоги про стягнення забезпечення виконання договору в розмірі 2 273 073,20 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись із прийнятим рішенням, ТОВ "Фірма "Фідея" (далі скаржник) звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить:

- задовольнити апеляційну скаргу ТОВ "Фірма "Фідея" подану на рішення Господарського суду міста Києва від 29.06.2022 у справі № 910/21224/20.

- скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 29.06.2022 у справі № 910/21224/20 в частині відмови в задоволені ТОВ "Фірма "Фідея" до МОУ про розірвання договору № 286/1/20/62 від 28.08.2020 та прийняти нове, яким позовні вимоги в цій частині задовольнити в повному обсязі.

- скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 29.06.2022 у справі № 910/21224/20 в частині відмови у стягненні забезпечення виконання договору в розмірі 2 273 073,20 грн та залишити позов ТОВ "Фірма "Фідея" до МОУ у цій частині без розгляду.

Апеляційна скарга ТОВ "Фірма "Фідея" обґрунтована порушенням місцевим господарським судом норм матеріального права, зокрема, ст.ст. 617, 627, 652 Цивільного кодексу України та ст. 42 Господарського кодексу України, а також порушенням норм процесуального права, а саме - ст.ст. 46, 73, 74, 116, 118, 236 Господарського процесуального кодексу України.

Зокрема, узагальненні доводи скаржника зводяться до того, що:

- позивачем було доведено наявність одночасно чотирьох умов, визначених ч. 2 ст. 652 Цивільного кодексу України для розірвання договору №286/1/20/62 від 28.08.2020, укладеного між позивачем та відповідачем;

- суд першої інстанції залишив поза увагою положення п.п. 8.5., 8.6. 9.2. Договору № 286/1/20/62 від 28.08.2020;

- місцевий господарський суд не надав належну оцінку листу Компанії CORAL ENERGY DMCC від 07.10.2020 №CDM-FF/0710/20, у якому компанія повідомила позивача про те що вона змушена продовжити строк постачання товару "авіаційне паливо Джет-1" за специфікацією від 14.08.2020 № 27/1 до 31.12.2020. Означена обставини не була та не могла бути відома позивачу на час укладання договору із відповідачем;

- суд першої інстанції залишив поза увагою той факт, що позивач мав поставити на адресу відповідача продукцію саме цих виробників, отже, у зв`язку з невиконанням Компанією CORAL ENERGY DMCC своїх зобов`язань за контрактом, визначених специфікацією № 27/1, позивач був позбавлений можливості виконати зобов`язання перед відповідачем за спірним договором, у тому числі і з тих причин, що був обмежений в часі для пошуку інших сертифікованих на міжнародному ринку нафтотрейдерів, які б поставляли авіаційне паливо Джет-1 саме тих виробників, яких зазначив позивач у своїй пропозиції та документи яких надав для підтвердження відповідності цінової пропозиції технічним, якісним, кількісним та іншим вимогам замовника;

- сам факт звернення позивача до відповідача з пропозицією про продовження строку поставки товару після спливу 19 днів після отримання листа контрагента, жодним чином не спростовують доводів позивача та не свідчать про відсутність істотної зміни обставин у даному випадку;

- позивач не посилається виключно на сам факт пандемії COVID-19 та факт економічної кризи, а чітко зазначає про те, яким саме чином вказані факти вплинули на його господарську діяльність, наводить чотири умови необхідні для настання істотної обставини, що було залишено поза увагою суду першої інстанції.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

Відзивів на апеляційну скаргу від позивача та третьої особи до суду апеляційної інстанції у встановлений строк не надходило.

Частиною 3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), що відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що позивач та третя особа не були обмежені у своїх процесуальних правах надати відзиви на апеляційну скаргу через канцелярію суду або шляхом їх направлення на адресу суду поштовим відправленням. Відтак, приймаючи до уваги, що позивач та третя особа у строк, встановлений судом апеляційної інстанції не подали відзивів на апеляційну скаргу, суд дійшов висновку, що неподання позивача та третьою особою відзивів не перешкоджає вирішенню справи по суті за наявними в ній матеріалами.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.08.2022 апеляційну скаргу ТОВ "Фірма "Фідея" у справі №910/21224/20 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя Разіна Т.І., судді: Іоннікова І.А., Тарасенко К.В.

Апеляційна скарга ТОВ "Фірма "Фідея" подана безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.08.2022 вирішено витребувати з Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/21224/20 та відкласти розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху відкласти до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи № 910/21224/20.

31.08.2022 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 910/21224/20.

Проте, головуючий суддя (суддя-доповідач) Разіна Т.І. з 19.08.2022 по 15.09.2022 перебувала у відпустці.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.08.2022 у справі № 910/21224/20 апеляційну ТОВ "Фірма "Фідея" на рішення Господарського суду міста Києва від 29.06.2022 у справі № 910/21224/20 - залишено без руху. Роз`яснено ТОВ "Фірма "Фідея", що протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали особа має право усунути недоліки шляхом подання відповідної заяви із доказами сплати судового збору у сумі 50 536,65 грн за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 29.06.2022 у справі №910/21224/20. Попереджено ТОВ "Фірма "Фідея", що якщо не буде усунено недоліки в зазначений строк шляхом подання відповідної заяви, суд апеляційної інстанції не приймає таку апеляційну скаргу до розгляду та повертає скаржнику.

20.09.2022 на адресу Північного апеляційного господарського суду від ТОВ "Фірма "Фідея" на виконання вказаної ухвали від 20.09.2022 надійшла заява (про усунення недоліків) з доказами сплати судового збору (квитанція №1371 від 23.09.2022).

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.09.2022 (з урахуванням ухвали суду про виправлення описки в даті судового засідання) відкрито апеляційне провадження у справі №910/21224/20; розгляд апеляційної скарги ТОВ "Фірма "Фідея" на рішення Господарського суду міста Києва від 29.06.2022 у справі № 910/21224/20 призначено на 15.11.2022.

15.11.2022 з 14:21 год. до 18:20 год. по всій Україні була оголошена повітряна тривога, а, відтак, розгляд апеляційної скарги ТОВ "Фірма "Фідея" на рішення Господарського суду міста Києва від 29.06.2022 у справі №910/21224/20 не відбувся.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.11.2022 розгляд апеляційної скарги ТОВ "Фірма "Фідея" на рішення Господарського суду міста Києва від 29.06.2022 у справі № 910/21224/20 призначено на 13.12.2022.

Явка представників сторін

У судове засідання 13.12.2022 з`явилися уповноважені представники сторін.

Позиція представників сторін у справі

У судовому засіданні 13.12.2022 представник скаржника вимоги апеляційної скарги підтримав, з викладених у ній підстав та просив апеляційну скаргу задовольнити. Скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 29.06.2022 у справі № 910/21224/20 в частині відмови в задоволені ТОВ "Фірма "Фідея" до МОУ про розірвання договору № 286/1/20/62 від 28.08.2020 та прийняти нове, яким позовні вимоги в цій частині задовольнити в повному обсязі. Скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 29.06.2022 у справі № 910/21224/20 в частині відмови у стягненні забезпечення виконання договору в розмірі 2 273 073,20 грн та залишити позов ТОВ "Фірма "Фідея" до МОУ у цій частині без розгляду.

У судовому засіданні 13.12.2022 представник відповідача просив апеляційну скаргу позивача залишити без розгляду, а оскаржуване рішення- без змін, як таке що прийнято місцевим господарським судом із дотриманням норм матеріального та процесуального право.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як убачається із матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, 28.08.2020 між Міністерством оборони України, як замовником та ТОВ "Фірма "Фідея", як постачальником, за наслідками проведення переговорної процедури закупівлі № UA-2020-07-22-007361-b укладено договір №2 86/1/20/62 про постачання для державних потреб нафти і дистиляти (09130000-9) (авіаційний гас), для техніки спеціального призначення (за кошти Державного бюджету України) (далі Договір), відповідно до п.1.1. якого постачальник зобов`язується постачати у 2020 році нафту і дистиляти (09130000-9) (авіаційний гас) (лот 4: (09131000-6) авіаційний гас (паливо для реактивних двигунів РТ та/або паливо ТС-1 для реактивних двигунів та/або паливо авіаційне для газотурбінних двигунів Джет А-1), а саме: паливо для реактивних двигунів РТ та/або паливо ТС-1 для реактивних двигунів та/або паливо авіаційне для газотурбінних двигунів Джет А-1 (далі продукція) для потреб МОУ згідно специфікації.

У відповідності до специфікації постачальник зобов`язується постачати у 2020 році продукцію в кількості 4 680,0 т у строки з 01.10.2020 по 30.10.2020.

У п. 5.1. Договору сторони передбачили, що постачальником продукція постачається на умовах DDP до складу замовника, відповідно до Міжнародних правил по тлумаченню термінів "Інкотермс" у редакції 2010 року згідно з встановленими нормами відвантаження у тарі та упаковці, яка забезпечує її збереження під час транспортування, вантажно-розвантажувальних робіт та збереження в межах термінів, установлених діючими технічними умовами.

Постачання продукції одержувачам замовника здійснює постачальник виключно за номенклатурою, у кількостях, в строки та за адресами, що зазначені в рознарядках МОУ (п. 5.2. Договору).

У п. 5.5. Договору сторони погодили, що договір вважається виконаним при умові постачання 99% продукції.

Згідно з умовами п. 8.2. Договору сторона, що не може виконувати зобов`язання за договором унаслідок дії обставин непереборної сили, повинна не пізніше ніж протягом п`яти календарних днів з моменту їх виникнення повідомити про це іншу сторону у письмовій формі.

Пунктом 8.3. Договору визначено, що доказом виникнення обставин непереборної сили та строку їх дії є відповідний документ - сертифікат, який видається Торгово-промисловою палатою України та уповноваженими нею регіональними торгово-промисловими палатами.

За умовами п. 8.5. Договору, продовження строку (терміну) виконання зобов`язань (постачання товару, виконання робіт, надання послуг) можливе у випадку істотної зміни обставин, які впливають на можливість виконання своїх зобов`язань за договором у разі, якщо вони змінилися наскільки, що, якби сторони могли це передбачити вони б не уклали договір, або уклали його на інших умовах. У разі істотної зміни обставин, якими сторони керувались при укладенні договору він може бути змінений або розірваний за згодою сторін

Положеннями п. 8.6. Договору сторони визначили, що доказом виникнення істотної зміни обставин, які впливають на можливість виконання свої зобов`язань за договором є відповідний документ виданий Торгово-Промисловою палатою України або регіональними торгово-промисловими палатами.

Пунктом 10.1. Договору встановлено, що договір набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до 31.12.2020 (включно), а в частині проведення розрахунків до повного їх виконання. Після закінчення терміну дії договору, звіряння взаєморозрахунків здійснюється на підставі підписаних обома сторонами актів звіряння.

Як убачається із матеріалів справи, для виконання вказаних вище договорів позивачем було укладено наступні договори:

- 31.01.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю "Фірма "Фідея", як покупець уклала контракт № CD-FF/310119 з Компанією CORAL ENERGY DMCC (м. Дубай, OAE), відповідно до умов якого найменування, митний код, марка та якість товару, що поставляється за даним контрактом, буде визначатися сторонами у специфікаціях до даного контракту, що є його невід`ємними частинами.

- 14.08.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фірма "Фідея" та Компанією CORAL ENERGY DMCC, відповідно до умов контракту № CD-FF/310119 підписано специфікацію № 27/1, відповідно до умов якої позивач зобов`язався купити, а Компанія CORAL ENERGY DMCC продати товар "авіаційне паливо Джет-1" у кількості 9 300 МТ товару по вакууму на умовах DAP Миколаїв, Україна (Інкотермс 2010), які належало поставити у строки до 30.10.2020, а 4800,00 МТ товару по вакууму, повинні бути поставлені до 30.11.2020, а всього належало поставити 14100,00 МТ товару.

Позивач відзначає, що в ході виконання ним умов договору було поставлено на адресу МОУ продукції в загальній кількості 4313,237 т.

У той час, листом від 07.10.2020 за № CDM-FF/0710/20 компанія CORAL ENERGY DMCC повідомила про те, що у зв`язку зі світовою економічною рецесією, яка викликана пандемією COVID-19 та низьким світовим попитом на паливо, з метою оптимізації витрат, спостерігається скорочення обсягів виробництва палива заводами-виробниками, що потягло за собою зміну графіку поставок нафтопродуктів та адресу Компанії, у зв`язку з чим, Компанії CORAL ENERGY DMCC змушена продовжити строк постачання товару "авіаційне паливо Джет-1" за специфікацією від 14.08.2020 року № 27/1 до 31.12.2020.

26.10.2020 ТОВ "Фірма "Фідея" звернулося до МОУ з листом № 26/10-1/20, яким запропонувало міністерству продовжити строк поставки за договором № 286/1/20/62 від 28.08.2020 на 15 днів, на підставі ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" та п. 12.2 договору, у зв`язку зі зміною логістики на підставі додаткової угоди № 1, погодженням перевезень з АТ "Українська залізниця" та збільшення самого часу перевезень.

Також, позивач звернувся до МОУ з листом № 30/11-20/1 від 30.11.2020, яким повідомив про істотну зміну обставин та на підставі п. 8.5. та 8.6. договору, пропонував внести зміни до договору поставки № 286/1/20/62 в частині перенесення строків поставки та запропонував замовнику укласти додаткову угоду. При цьому, позивач повідомив, що висновок Торгово-промислової палати, який відповідно до умов договору підтверджує виникнення істотної зміни обставин, буде надано одразу після його виготовлення Торгово-промисловою палатою.

З метою підтвердження настання істотної зміни обставин ТОВ "Фірма "Фідея" звернулось до Київської торгово-промислової палати.

Відповідно до висновку про істотну зміну обставин №1703-4/696 від 21.12.2020 Київська торгово-промислова палата підтвердила настання істотної зміни обставин за договором про постачання для державних потреб нафти і дистилятів (09130000-9) (авіаційний гас), для техніки спеціального призначення (за кошти Державного бюджету України) від 28.08.2020 № 286/1/20/62.

У зв`язку з настанням істотної зміни обставин згідно зі ст. 652 Цивільного кодексу України Товариство з обмеженою відповідальністю "Фірма "Фідея" має право вимагати перегляду та внесення змін до умов договору про постачання для державних потреб нафти і дистилятів (09130000-9) (авіаційний гас), для техніки спеціального призначення (за кошти Державного бюджету України) від 28.08.2020 № 286/1/20/62 в частині перенесення термінів постачання продукції до 31.12.2020. При недосягненні згоди сторонами щодо приведення договору від 28.08.2020 № 286/1/20/62 у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, на вимогу ТОВ "Фірма "Фідея" договір може бути змінений або розірваний за рішенням суду.

Заперечуючи щодо задоволення позовних вимог, відповідач вказує наступне:

- з моменту укладення договору, з 28.08.2020 та враховуючи достатні строки у позивача було достатньо можливостей для повного та своєчасного виконання своїх зобов`язань щодо постачання товару;

- розірвання договору призводить до не можливості стягнення у судовому поряду суми збитків, неустойки за невиконання умов договору;

- висновок від 21.12.2020 №1703-4/696 Київської Торгово-промислової палати видано позивачу 21.12.2020, тобто, вже після закінчення строків постачання продукції.

- ТОВ "Фірма "Фідея" як юридична особа, яка здійснює свою господарську діяльність на власний ризик, підписуючи з МОУ договір на постачання продукції для державних потреб оборони, усвідомлювало, що кінцевою датою поставки товару є дата, визначена у специфікації до договору, з огляду на що повинно було розумно оцінити цю обставину з урахуванням виду своєї діяльності та можливості виконання зобов`язання у погоджені сторонами строки;

- позивач, підписавши договір № 286/2/20/62, погодив усі істотні умови договору, зокрема, щодо кінцевої дати поставки товару до 30.10.2020 без жодних зауважень.

- порушення контрагентами позивача своїх зобов`язань за договором поставки, наведені позивачем в якості підстав для розірвання договору, за своєю природою не є об`єктивними обставинами, які унеможливлюють належне (своєчасне) виконання зобов`язання постачальником товару. Зазначені обставини мають характер звичайних ризиків підприємницької діяльності, мали та могли бути передбачені позивачем при укладенні договору з огляду на обізнаність позивача з технічними умовами товару (продукції) та необхідності для її виробництва відповідної сировини;

- обставини, якими позивачем обґрунтовано неможливість постачання продукції за договором не повинні братись судом до уваги, оскільки останнім не доведено належними засобами доказування наявність істотної зміни обставин та не надано доказів, які б свідчили про одночасну наявність усіх чотирьох умов, визначених ч. 2 ст. 652 Цивільного кодексу України, та додаткової умови, визначеної ч. 4 ст. 652 Цивільного кодексу України, необхідних для розірвання договору у зв`язку з істотною зміною обставин;

- у висновку Київської Торгово-промислової палати в обґрунтування суттєвого ускладнення виконання позивачем своїх зобов`язань за договором, обставини стосуються безпосередньо правовідносин позивача з його контрагентами, суб`єктами господарювання за укладеними з ними правочинами (договорами) Компанія "Coral enegy dmcc". Однак, прострочення контрагентами позивача виконання своїх зобов`язань перед позивачем за такими правочинами є підставою для покладення на них відповідальності за неналежне виконання зобов`язань та стягнення збитків, понесених позивачем внаслідок такого неналежного виконання зобов`язань та не стосується правовідносин, що виникли між позивачем та відповідачем за спірним договором;

- контракт, який підписав позивач з Компанією "Coral enegy dmcc" було укладено 31.01.2019, тобто, ще до підписання договору 28.08.2020 з МОУ. Отже, встановити те, що даний контракт будь яким чином міг вплинути на виконання спірного договору не можливо.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до вимог частин 1, 2, 4, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши думку учасників справи, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшов висновку, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню, а оскаржене рішення суду першої інстанції не підлягає зміні чи скасуванню, виходячи з наступних підстав.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, є зокрема, договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

За змістом ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У відповідності до ст. 509 ЦК України та ст. 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України) в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Частина 1 ст. 193 ГК України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 вказаної статті визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Положеннями ст. 188 ГК України визначено, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцяти денний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Частиною 1 ст. 651 ЦК України також передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Положеннями ст. 652 ЦК України визначено, що у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. Зміна договору у зв`язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.

Зі змісту вказаної норми вбачається, що укладаючи договір сторони розраховують на його належне виконання і досягнення поставлених ним цілей. Проте, під час виконання договору можуть виявлятись обставини, які не могли бути враховані сторонами при укладенні договору, але істотно впливають на інтереси однієї чи обох сторін.

При укладенні договору та визначенні його умов сторони повинні розумно оцінювати ті обставини, при яких він буде виконуватися.

Інтереси сторін можуть порушуватись будь-якою зміною обставин, що виникають у ході виконання договору, проте, лише істотна зміна обставин визнається підставою для вимоги про зміну чи розірвання договору.

Зміна обставин вважається істотною, тільки якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Отже, закон пов`язує можливість розірвання договору безпосередньо не лише з наявністю самого факту істотної зміни обставин, а з наявністю чотирьох умов, визначених ч. 2 ст. 652 Цивільного кодексу України, при істотній зміні обставин.

Першою умовою є умова про те, що в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане. Відповідно до даної умови, події, що нібито викликали ускладнення у виконанні договору і які можна назвати «істотною зміною обставин» повинні мати місце або стати відомими заінтересованій стороні після укладення договору. Названа умова є відсутньою якщо буде встановлено, що заінтересована у розірванні договору сторона, знала про ці події і могла прийняти їх до уваги в момент укладення договору, а не легковажно ігнорувати їх. Легковажно проігноровані події, які створили ускладнення, або іншими словами «істотну зміну обставин», створюють неможливість для сторони, яка заінтересована розірвати договір, покладатися на ускладнення.

Другою необхідною умовою є умова про те, що зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися.

Третьою необхідною умовою є умова про те, що виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Нормативно-правове та зобов`язальне (договірне) регулювання відносин сторін з моменту укладення договору залишилося незмінним.

Четвертою необхідною умовою є умова про те, що із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. Випадки ускладнення у виконанні договору не можуть мати місця, якщо потерпіла сторона прийняла на себе ризик зміни обставин. Прийняття на себе ризику зміни обставин не обов`язково повинно бути прямо відображено у договорі, такий висновок може слідувати із самого характеру та змісту зобов`язання.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач послався на обставини виникнення непередбачуваних обставин, що є істотними змінами обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, а саме: порушення його контрагентом строків поставки товару, необхідних для виготовлення та поставки продукції за державним договором відповідачу, і ці обставини унеможливили для позивача виконання зобов`язань у визначені договором строки.

Як убачається із матеріалів справи, для виконання вказаних вище договорів позивачем було укладено наступні договори:

- 31.01.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю "Фірма "Фідея", як покупець уклала контракт № CD-FF/310119 з Компанією CORAL ENERGY DMCC (м. Дубай, OAE), відповідно до умов якого найменування, митний код, марка та якість товару, що поставляється за даним контрактом, буде визначатися сторонами у специфікаціях до даного контракту, що є його невід`ємними частинами.

- 14.08.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фірма "Фідея" та Компанією CORAL ENERGY DMCC, відповідно до умов контракту № CD-FF/310119 підписано специфікацію № 27/1, відповідно до умов якої позивач зобов`язався купити, а Компанія CORAL ENERGY DMCC продати товар "авіаційне паливо Джет-1" у кількості 9 300 МТ товару по вакууму на умовах DAP Миколаїв, Україна (Інкотермс 2010), які належало поставити у строки до 30.10.2020, а 4800,00 МТ товару по вакууму, повинні бути поставлені до 30.11.2020, а всього належало поставити 14100,00 МТ товару.

Так, позивач отримавши лист №CDM-FF/0710/20 від 07.10.2020, яким компанія CORAL ENERGY DMCC повідомила про те, що змушена продовжити строк постачання товару, позивач у свою чергу звернувся до відповідача із листом № 26/10-1/20, яким запропонував Міністерству продовжити строк поставки за договором № 286/1/20/62 від 28.08.2020 на 15 днів, лише 26.10.2020, тобто, через 19 днів.

В силу п. 8.2. Договору сторона, що не може виконувати свої зобов`язання за Договором унаслідок дії обставин непереборної сили, повинна не пізніше ніж протягом п`яти календарних з моменту повідомити про це іншу сторону у письмовій формі.

Відтак, суд відзначає, що позивач дізнавшись про обставини, які на його думку є істотними, ініціював продовження строків поставки не відразу, а через значний проміжок часу.

Крім того, як вірно зауважив суд першої інстанції, позивач, укладаючи спірний договір, був обізнаний про світову економічну рецесію, яка викликана пандемією COVID-19, адже, така інформація є загальнодоступною та загальновідомою і позивач, як постачальник, що надсилає свою пропозицію відповідачу, який визначив вимоги до предмету закупівлі мав з`ясувати реальні строки поставки продукції контрагентом, у зв`язку із світовими карантинними заходами. Факти, що перешкоджають виконанню зобов`язання і стали відомі боржнику за зобов`язанням в процесі його виконання, не є підставою для зміни умов договору, якщо такі факти є загальновідомими.

Відповідно до ст. 617 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Так, приписами ч. 1 ст. 96 ЦК України передбачено, що юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями, а ст. 525, 526 названого Кодексу та 193 ГК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. При цьому, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Оцінюючи обставини справи судом враховано, що відповідно до ст. 42 ГК України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Юридична особа здійснює свою господарську діяльність на власний ризик, а тому, укладаючи спірні договори з визначеним строком поставки, позивач повинен був оцінити погоджений сторонами строк виконання зобов`язання з поставки товару та відповідно об`єктивно оцінити можливість виконання такого зобов`язання у вказаний строк.

Відповідно до ст. 618 ЦК України боржник відповідає за порушення зобов`язання іншими особами, на яких було покладено його виконання (ст. 528 цього Кодексу), якщо договором або законом не встановлено відповідальність безпосереднього виконавця.

При цьому, згідно ч. 2 ст. 528 ЦК України у разі невиконання або неналежного виконання обов`язку боржника іншою особою цей обов`язок боржник повинен виконати сам.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що позивач, як юридична особа, яка здійснює свою господарську діяльність на власний ризик, підписуючи з відповідачем договір на постачання продукції для державних потреб оборони, усвідомлював, що кінцевою датою поставки товару є дата, визначена у специфікації до договору, з огляду на що повинен був розумно оцінити цю обставину з урахуванням виду своєї діяльності та можливості виконання зобов`язання у погоджені сторонами строки. Тобто позивач, підписавши державний договір, погодив усі істотні умови договору, зокрема щодо кінцевої дати поставки товару.

Отже, обставини порушення контрагентом позивача своїх зобов`язань за договором поставки, наведені позивачем в якості підстав для розірвання договорів, за своєю природою не є об`єктивними обставинами, які унеможливлюють належне (своєчасне) виконання зобов`язання постачальником товару. Ці обставини мають характер звичайних ризиків підприємницької діяльності, мали та могли бути передбачені позивачем при укладенні державних договорів з огляду на обізнаність позивача з технічними умовами товару (продукції) та необхідності для її виробництва відповідної сировини, яка поставляється із-за кордону.

Водночас, в матеріалах справи не міститься зауважень, письмових пропозицій тощо, щодо кінцевої дати постачання товару, тобто позивач, підписавши спірний договір поставки, погодив всі істотні умови договору, зокрема, й щодо кінцевої дати поставки товару до 30.10.2020 без жодних зауважень.

Порушення контрагентами позивача своїх зобов`язань за договором поставки, наведені позивачем в якості підстав для розірвання договору, за своєю природою не є об`єктивними обставинами, які унеможливлюють належне (своєчасне) виконання зобов`язання постачальником товару.

Зазначені обставини мають характер звичайних ризиків підприємницької діяльності, які мали та могли бути передбачені позивачем при укладенні договору з огляду на обізнаність позивача з технічними умовами товару (продукції) та необхідності для його виробництва відповідної сировини.

Подібна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, у постанові від 10.09.2020 у справі № 910/13459/19 та у постанові 24.02.2021 у справі № 910/291/20.

Крім того, позивачем в якості наявності істотної зміни обставин, з якими й обумовлюється можливість розірвання договору покладено висновок Київської торгово-промислової палати.

Відповідно до висновку про істотну зміну обставин № 1703-4/696 від 21.12.2020 Київська торгово-промислова палата підтвердила настання істотної зміни обставин за договором про постачання для державних потреб нафти і дистилятів (09130000-9) (авіаційний газ), для техніки спеціального призначення (за кошти Державного бюджету України) №286/1/20/60 від 28.08.2020 , укладених між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фірма "Фідея" та Міністерством оборони України. У зв`язку з настанням істотної зміни обставин згідно із статтею 652 Цивільного кодексу України ТОВ "Фірма "Фідея" має право вимагати перегляду та внесення змін до умов договору про постачання для державних потреб нафти і дистилятів (09130000-9) (авіаційний газ), для техніки спеціального призначення (за кошти Державного бюджету України) № 286/1/20/60 від 28.08.2020 в частині перенесення термінів постачання продукції до 31.12.2020. При недосягненні згоди сторонами щодо приведення договору № 286/1/20/60 від 28.08.2020 у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, на вимогу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Фідея" договір може бути змінений або розірваний за рішенням суду.

У свою чергу в пункті 49 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 08.12.2020 справі № 910/11888/19 міститься правовий висновок щодо питання застосування положень частини 2 статті 11 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні": "Вказаний Закон не містить положень щодо наявності у торгово-промислової палати повноважень з видачі висновків на підтвердження істотної зміни обставин, якими сторони керувались під час укладення договорів".

Крім того, зазначені у висновках (в обґрунтування суттєвого ускладнення виконання позивачем своїх зобов`язань за державним контрактом) обставини стосуються безпосередньо правовідносин позивача з його контрагентом за укладеними з ними правочинами. При цьому, слід вказати, що прострочення контрагентом позивача виконання своїх зобов`язань перед позивачем за такими правочинами є підставою для покладення на нього відповідальності за неналежне виконання зобов`язань та стягнення збитків, понесених позивачем внаслідок такого неналежного виконання зобов`язань та не стосується правовідносин, що виникли між позивачем та відповідачем за державними договорами.

Встановлені у висновках Київської торгово-промислова палати обставини не мають безумовний характер невідворотних та у даному випадку не є підставою для розірвання договору на поставку оборонної продукції.

Отже, доводи позивача про наявність підстав для розірвання спірного договору з посиланням лише на висновок Київської торгово-промислової палати № 1703-4/696 від 21.12.2020 є необґрунтованими.

Так, виходячи зі змісту ч. 2 ст. 652 ЦК України при вирішенні спору про розірвання договору у зв`язку з істотною зміною обставин, суд має достеменно встановити наявність усіх умов, передбачених пунктами 1-4 ч. 2 ст. 652 ЦК України.

За змістом наведених законодавчих положень розірвання договору, у зв`язку з істотною зміною обставин, як і зміна в судовому порядку, з цих підстав, виходячи з принципу свободи договору, є заходами, що застосовуються за наявності підтвердження дійсної істотної зміни обставин, з яких виходили сторони, укладаючи цей правочин.

Істотна зміна обставин, у свою чергу, є оціночною категорією, яка полягає у зміні договірного зобов`язання таким чином, що його виконання для однієї зі сторін договору стає більш обтяженим, ускладненим чим суттєво змінюється рівновага договірних стосунків.

В той же час, матеріали справи не містять доказів вчинення позивачем дій для уникнення прострочення поставки продукції, враховуючи при цьому, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Згідно із ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вище наведене суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову, у зв`язку з недоведеністю позивачем наявності одночасно чотирьох умов, визначених в ч. 2 ст. 652 ЦК України, відповідно до яких укладений між сторонами договір може бути розірваний за рішенням суду.

З огляду на те, що позовні вимоги про стягнення з Міністерства оборони України на користь ТОВ "Фірма "Фідея" забезпечення виконання договорів є похідними вимогами від позовної вимоги про розірвання договорів, тому позовні вимоги про стягнення забезпечення виконання договорів також не підлягають задоволенню.

Мотиви прийняття або відхилення аргументів, викладених скаржником апеляційній скарзі

Судом апеляційної інстанції не беруться до уваги посилання позивача на обставини неможливості поставки товару у визначені договором строки, у зв`язку з тим, що CORAL ENERGY DMCC повідомила про те, що змушена продовжити строк постачання товару, оскільки відповідно до ст. 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями.

При цьому порушення контрагентом позивача своїх зобов`язань за договором поставки за своєю природою не є об`єктивними обставинами, які унеможливлюють належне (своєчасне) виконання зобов`язання постачальником товару, а мають характер звичайних ризиків підприємницької діяльності та могли бути ним передбачені при укладенні договору.

Водночас позивач повинен був оцінити погоджений сторонами строк виконання зобов`язання з поставки товару та відповідно об`єктивно оцінити можливість виконання такого зобов`язання у вказаний договором строк.

Подібна правова позиція викладене постановах Верховного Суду від 21.02.2018 у справі № 910/14628/17, від 13.06.2018 у справі № 910/17259/17, від 14.08.2018 у справі № 910/496/18, від 15.08.2018 у справі № 910/21804/17, від 22.05.2019 у справі № 904/1782/19 та від 05.09.2019 у справі № 910/1338/19.

Частинами 3, 4 ст. 46 ГПК України передбачено, що до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Попри обов`язок суду вирішити наявний між сторонами спір з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів відповідних осіб, предмет та підстави позову визначаються та можуть в установленому порядку змінюватися тільки позивачем, тоді як суд позбавлений права на відповідну процесуальну ініціативу.

Доводи скаржника про те, що місцевий господарський суд неправомірно залишив подану позивачем заяву про зміну предмету спору без розгляду, судом апеляційної інстанції оцінюється критично, оскільки заява про зміну предмета позову в силу приписів ст. 46 ГПК України має подаватися в письмовій формі та до закінчення підготовчого засідання.

У пунктах 6, 7 ч. 2 ст. 42 ГПК України встановлено, що учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

При цьому, при поданні вказаних заяв (клопотань) позивач має дотримуватися правил вчинення відповідної процесуальної дії, недодержання яких тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України.

Згідно зі ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Як убачається із матеріалів справи, ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.04.2021 закрито підготовче засідання та призначено розгляд справи по суті на 21.05.2022; в той час, як позивач звернувся до місцевого господарського суду із заявою про зміну предмету позову 24.05.2022.

При цьому, норми процесуального законодавства не передбачено можливості поновлення процесуального строку саме на подання заяви про зміну предмету позову.

Інші наведені доводи скаржника, викладені в поданій ним апеляційній скарзі, не спростовують висновків місцевого господарського суду, викладених в оскаржуваному рішенні.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Трофимчук проти України»).

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі ст.ст. 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 2 ст. 86 ГПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, виходячи із фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду відмову у задоволенні позовних вимог, у зв`язку з їх недоведеністю та необгрунтованістю.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Частиною 1 ст. 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Також, відсутні підстави для скасування чи зміни оскаржуваного рішення суду в розумінні ст. 277 ГПК України, з викладених в апеляційній скарзі обставин.

З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд зазначає, що рішення місцевого господарського суду прийняте з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, а також з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для зміни або скасування рішення Господарського суду міста Києва від 29.06.2022 у справі № 910/21224/20, та, відповідно, апеляційна скарга ТОВ "Фірма "Фідея" є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Розподіл судових витрат

Оскільки цією постановою суд апеляційної інстанції не змінює рішення та не ухвалює нового, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється, а витрати пов`язані з розглядом апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 29.06.2022 у справі № 910/21224/20 покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 124, 129-1 Конституції України, ст.ст. 8, 11, 74, 129, 240, 267-270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Фідея" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 29.06.2022 у справі № 910/21224/20 залишити без змін.

3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

4. Справу №910/21244/20 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку відповідно до вимог ст.ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст судового рішення складено та підписано суддями 20.12.2022.

Головуючий суддя Т.І. Разіна

Судді І.А. Іоннікова

К.В. Тарасенко