ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2022 року Справа № 906/164/22

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуюча суддя Коломис В.В., суддя Саврій В.А. , суддя Миханюк М.В.

секретар судового засідання Романець Х.В.

за участю представників сторін:

позивача за первісним позовом - не з`явився;

відповідача за первісним позовом - Козир В.К.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Затишна оселя 25" на рішення Господарського суду Житомирської області від 26 серпня 2022 року (повний текст складено 09.09.2022) у справі №906/164/22 (суддя Сікорська Н.А.)

за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЙЕ Енергія"

до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Затишна оселя 25"

про стягнення 793 354,71 грн

та за зустрічним позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Затишна оселя 25"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЙЕ Енергія"

про визнання недійсними додаткових угод

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 26.08.2022 у справі №906/164/22 первісний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ЙЕ Енергія" до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Затишна оселя 25" про стягнення 793 354,71 грн задоволено частково. Присуджено до стягнення з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Затишна оселя 25" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЙЕ Енергія" 733 916,23 грн основного боргу, 1 676,58 грн пені, 313,34 грн 3% річних, 6 800,16 грн інфляційних втрат, 11 409,23 грн судового збору. В задоволенні решти позовних вимог первісного позову відмовлено. В задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судом першої інстанції рішенням, ОСББ "Затишна оселя 25" звернулося до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення місцевого господарського суду в частині стягнення з останнього на користь ТОВ "ЙЕ Енергія" 583 515,61 грн основного боргу, 3 867,40 грн інфляційних втрат скасувати та прийняти в цій частині нове судове рішення про відмову в задоволенні позову на зазначену суму.

Крім того, просить скасувати рішення місцевого господарського суду в частині відмови в задоволенні зустрічного позову та прийняти в цій частині нове судове рішення, яким зустрічний позов ОСББ "Затишна оселя 25" про визнання недійсними додаткових угод задоволити.

Обгрунтовуючи свої вимоги апелянт посилається на порушення Господарським судом Житомирської області норм матеріального та процесуального права, а також на невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого суду, обставинам справи.

Позивач за первісним позовом у відзиві на апеляційну скаргу вважає оскаржуване рішення місцевого господарського суду законним та обгрунтованим, а тому просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

В судове засідання представник відповідача за первісним позовом не з`явився. При цьому, від останнього через систему "Електронний суд" подано заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник позивача за первісним позовом безпосередньо в судовому засіданні підтримав вимоги та доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що у задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити, рішення місцевого господарського суду - залишити без змін.

При цьому колегія суддів виходила з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 01 лютого 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЙЕ Енергія" (постачальник) та Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Затишна оселя 25" (споживач), в особі голови правління Шатилович Олександром Леонідовичем, який діє на підставі Статуту, було укладено договір на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів №41AR167-128-21 (далі - договір, т.1, а.с.18-20), відповідно до п.1.1 якого, постачальник зобов`язується передати у власність споживачу у 2021 році природний газ (далі - газ), а споживач зобов`язується прийняти та оплатити вартість газу в розмірах, строки та порядку, що визначені договором.

Пунктами 1.2, 1.3 сторони визначили, що річний плановий обсяг постачання газу - до 52000 куб м. Планові обсяги постачання газу по місяцях визначено в Додатку 1, що є невід`ємною частиною цього договору.

Згідно п.п.2.1.1, 2.1.3 договору постачання газу здійснюється за умови: наявності діючого між споживачем та Оператором ГРМ договору розподілу газу; включення споживача до Реєстру споживачів постачальника у відповідному розрахунковому періоді.

Пунктом 2.5. договору на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів встановлено, що визначення (звіряння) фактичного обсягу поставленого (спожитого) природного газу між сторонами здійснюється в наступному порядку:

2.5.1. За підсумками розрахункового періоду споживач до 05 числа місяця, наступного за розрахунковим, зобов`язаний надати постачальнику копію відповідного акта про фактичний об`єм (обсяг) розподіленого (протранспортованого) природного газу споживачу за розрахунковий період, що складений між Оператором ГРМ та споживачем, відповідно до вимог Кодексу ГРМ.

2.5.2. На підставі отриманих від споживача даних та/або даних Оператора ГТС постачальник протягом трьох робочих днів готує та надає споживачу два примірники акта приймання-передачі природного газу за розрахунковий період, підписані уповноваженим представником постачальника або з використанням кваліфікованого електронного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги", "Про електронні документи та електронний документообіг" та ЗУ "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність";

2.5.3. Споживач протягом двох днів з дати одержання акта приймання-передачі газу зобов`язується повернути постачальнику один примірник акта приймання-передачі природного газу, підписаний уповноваженим представником споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта приймання-передачі природного газу;

2.5.4. У випадку відмови від підписання акту приймання-передачі газу споживачем, обсяг постачання (споживання) газу встановлюється постачальником в односторонньому порядку, на підставі даних Оператора ГРМ чи Оператора ГТС. Споживач в такому разі не позбавлений права звернутись до суду за вирішенням спору з приводу обсягів спожитого природного газу. До прийняття рішення судом та набрання таким рішенням законної сили, обсяг спожитого природного газу та вартість послуг з його постачання встановлюється відповідно до даних постачальника.

У випадку не повернення споживачем підписаного оригіналу акту приймання-передачі газу, або ненадання письмової обґрунтованої відмови від його підписання протягом 2 календарних днів з дати отримання, такий акт вважається підписаним споживачем, а обсяг спожитого газу встановлюється відповідно до даних постачальника.

Пунктом 3.1. договору погоджено, що розрахунки за поставлений споживачеві газ здійснюються за цінами, що вільно встановлюються між постачальником та споживачем. Підписуючи цей договір споживач підтверджує, що ознайомлений з тим, що протягом дії договору ціна на газ може змінюватись, про що сторони укладатимуть відповідні додаткові угоди. Підписуючи цей договір споживач підтверджує, що йому надане належне повідомлення про порядок зміни ціни газу протягом дії договору і ніяких інших повідомлень про зміну ціни газу не вимагається.

Пунктом 3.2. договору сторонами визначено ціну газу на рівні 8,56389120 грн.

У п.3.3 договору сторони передбачили, що зміна ціни узгоджується шляхом підписання додаткової угоди до цього договору.

Ціна газу, розрахована відповідно до пунктів 3.2. та 3.3. договору, застосовується сторонами при складанні актів приймання-передачі газу та розрахунках за цим договором (п.3.4. договору).

Пунктом 4.1. договору встановлено, що розрахунковий період за договором становить один календарний місяць.

Оплата газу за договором здійснюється споживачем виключно грошовими коштами у національній валюті України - гривні в наступному порядку: - оплата в розмірі 100% (сто відсотків) здійснюється споживачем до двадцять восьмого числа місяця, наступного за звітним місяцем (п.4.2 договору).

Пунктом 6.2.1 договору визначено, що у разі порушення споживачем строків оплати, передбачених розділом 4 договору, споживач сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення платежу.

Пунктом 6.2.2 договору передбачено, якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний обсяг поставленого споживачеві газу буде перевищувати підтверджений обсяг газу на цей період (за умови, що підтверджений обсяг відповідав замовленому споживачем), споживач сплачує постачальнику штраф за перевищення обсягу постачання газу, що розраховується за формулою:

В = (Vф - Vп) x Ц х K, де:

Vф - обсяг фактично поставленого газу споживачу протягом розрахункового періоду за договором;

Vп - підтверджений обсяг газу на розрахунковий період;

Ц - вартість газу за договором;

К - коефіцієнт, який дорівнює 0,1 (при цьому, якщо перевищення обсягу газу стало наслідком відмови в доступі до об`єкта споживача, у результаті чого постачальник не здійснив пломбування запірних пристроїв на газових приладах споживача, або Оператор ГРМ/ГТС не здійснив обмеження (припинення) розподілу/транспортування природного газу споживачу, або коли споживач не обмежив (припинив) споживання газу на письмову вимогу постачальника, коефіцієнт дорівнює 1).

Пунктом 6.2.3. договору погоджено, якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний обсяг споживання газу буде менший від підтвердженого обсягу природного газу (за умови, що підтверджений обсяг відповідав замовленому споживачем), споживач зобов`язується сплатити постачальнику штраф у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується штраф, від вартості недовикористаного обсягу газу за звітний період.

Додатком №1 до договору затверджено планові обсяги постачання газу у 2021р. по місяцях. В додатку №2 до договору вказано перелік ЕІС-код точок комерційного обліку споживача (т.1, а.с. 21-22).

Додатковими угодами до договору постачання природного газу сторонами вносились зміни у вартість 1 куб.м. газу (а.с.23-31), а саме, вартість 1 куб.м. газу була визначена в наступному розмірі:

- додаткова угода №1 від 01.02.2021 - 7,09000000 грн./куб.м.;

- додаткова угода №2 від 30.04.2021 - 10,36389120 грн./куб.м.;

- додаткова угода №3 від 28.05.2021 - 12,46389120 грн./куб.м.;

- додаткова угода №4 від 29.06.2021 - 12,76157600 грн./куб.м.;

- додаткова угода №5 від 19.07.2021 - 14,13657600 грн./куб.м.;

- додаткова угода №6 від 31.08.2021 - 23,16389120 грн./куб.м.;

- додаткова угода №7 від 30.09.2021 - 37,16389120 грн./куб.м.;

- додаткова угода №8 від 27.10.2021 - 36,91389120 грн./куб.м.;

- додаткова угода №9 від 30.11.2021 - 38,26389120 грн./куб.м.

З боку споживача додаткові угоди підписані головою правління ОСББ "Затишна оселя 25" Шатиловичем О.Л. та засвідчені печаткою ОСББ.

Протягом лютого-листопада 2021 року ТОВ "ЙЕ Енергія" поставило ОСББ "Затишна оселя 25" 39048,13 куб.м. природного газу на суму 856 461,97 грн, що підтверджується підписаними представниками сторін актами приймання-передачі природного газу за лютий-листопад 2021р., скріншотом з інформаційної платформи Оператора ГТС щодо місячного обсягу спожитого природного газу за грудень 2021р. (т.1, а.с.32-41).

ОСББ "Затишна оселя 25" свої зобов`язання щодо оплати спожитого природного газу виконало частково, внаслідок чого у останнього виникла заборгованість в розмірі 733916,23 грн.

Враховуючи викладене, Товариство з обмеженою відповідальністю "ЙЕ Енергія" звернулося до суду з позовом про стягнення з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Затишна оселя 25" 793354,71 грн заборгованості за договором від 01.02.2021 №41АР167-128-21, з яких: 733916,23 грн боргу, 16768,37 грн пені, 3133,49 грн 3% річних, 6800,16 грн інфляційних втрат, 1596,23 грн штрафу за п.6.2.2 договору, 31122,23 грн штрафу за п.6.2.3 договору.

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Затишна оселя 25", в свою чергу, посилаючись на те, що додаткові угоди №2 від 30.04.2021, №3 від 28.05.2021, №4 від 29.06.2021, №5 від 19.07.2021, №6 від 31.08.2021, №7 від 30.09.2021, №8 від 27.10.2021, №9 від 30.11.2021 до договору постачання природного газу для потреб непобутових споживачів від 01.02.2021 №41АР167-128-21 (т.1, а.с. 84-119, 159) підписані головою правління ОСББ "Затишна оселя 25" Шатиловичем О.Л. з перевищенням своїх повноважень, звернулося до суду з зустрічним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЙЕ Енергія" про визнання їх недійсними.

При цьому, ОСББ "Затишна оселя 25" зазначило, що укладення спірних додаткових угод відноситься до компетенції правління, яке є виконавчим органом об`єднання, тоді як голова правління уклавши їх діяв одноособово. 25.01.2022 після отримання ревізійною комісією ОСББ фінансово-господарської документації, правлінням ОСББ "Затишна оселя 25" було прийнято рішення про несхвалення додаткових угод (т.1, а.с.112).

Також вказує, що спірними додатковими угодами погоджено ціну на природний газ у розмірі, що перевищує встановлену законом вартість природного газу для побутового споживача.

Місцевий господарський суд, розглянувши подані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, прийшов до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення первісних позовних вимог та відмову в задоволенні зустрічних позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Як встановлено судами обох інстанцій, між сторонами виникли правовідносини з поставки товару на підставі договору постачання природного газу для потреб непобутових споживачів від 01.02.2021 №41АР167-128-21.

Для визначення правомірності (неправомірності) первісних позовних вимог ТОВ "ЙЕ Енергія", в першу чергу суд досліджує питання дійсності додаткових угод до договору від 01.02.2021 №41АР167-128-21, якими вносилися зміни до договору в частині визначення вартості природного газу.

Стаття 202 ЦК України встановлює, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Вимогами ст.203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Згідно статті 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5,6 ст. 203 Цивільного кодексу України.

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Як вбачається, позивач за зустрічним позовом стверджує, що додаткові угоди є недійсними, оскільки голова правління ОСББ "Затишна оселя 25" перевищив свої повноваження, а також природний газ мав поставлятися ОСББ за фіксованою ціною, у розмірі, встановленому для побутових споживачів.

Стаття 92 ЦК України вказує, що юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом.

У випадках, встановлених законом, юридична особа може набувати цивільних прав та обов`язків і здійснювати їх через своїх учасників.

Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

У відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження.

Якщо члени органу юридичної особи та інші особи, які відповідно до закону чи установчих документів виступають від імені юридичної особи, порушують свої обов`язки щодо представництва, вони несуть солідарну відповідальність за збитки, завдані ними юридичній особі.

Статтею 10 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" визначено, що органами управління об`єднання є загальні збори співвласників, правління, ревізійна комісія об`єднання.

Для керівництва поточною діяльністю об`єднання обирається правління. Правління має право приймати рішення з питань діяльності об`єднання, визначених статутом.

Правління є виконавчим органом об`єднання і підзвітне загальним зборам.

Порядок обрання та відкликання членів правління, їх кількісний склад та строки обрання встановлюються загальними зборами.

До компетенції правління відноситься: підготовка кошторису, балансу об`єднання та річного звіту; здійснення контролю за своєчасною сплатою співвласниками внесків і платежів та вжиття заходів щодо стягнення заборгованості згідно з законодавством; розпорядження коштами об`єднання відповідно до затвердженого загальними зборами об`єднання кошторису; укладення договорів про виконання робіт, надання послуг та здійснення контролю за їх виконанням; ведення діловодства, бухгалтерського обліку та звітності про діяльність об`єднання; скликання та організація проведення загальних зборів співвласників або зборів представників; призначення письмового опитування співвласників та утворення відповідної комісії для його проведення.

Рішенням установчих зборів власників квартир багатоквартирного будинку №25 по провул. 1-му Київському, м.Житомир від 21.05.2007 №1 затверджено статут Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Затишна оселя 25" (т.1, а.с. 95-109).

Пунктом 4.1 Статуту визначено, що органами управління об`єднання є загальні збори його членів, правління та ревізійна комісія об`єднання.

Згідно п.4.6 Статуту ОСББ до компетенції правління об`єднання належить:

1) підготовка кошторису, балансу та річного звіту об`єднання;

2) здійснення контролю за своєчасною сплатою членами об`єднання внесків і платежів та вжиття заходів щодо стягнення заборгованості згідно з чинними законодавством;

3) розпорядження коштами об`єднання відповідно до затвердженого загальними зборами об`єднання кошторису;

4) укладання договорів із суб`єктами підприємництва, які виконують роботи, в тому числі будівельні, надають житлово-комунальні та інші послуги, та здійснення контролю за їх виконанням;

5) ведення діловодства, бухгалтерського обліку та звітності про діяльність об`єднання;

6) скликання та організація проведення загальних зборів членів об`єднання або зборів представників, у тому числі які можуть бути обрані від об`єднання за рішенням загальних зборів.

Згідно п.4.7 Статуту правління об`єднання зі свого складу обирає голову правління і його заступника. Голова правління забезпечує виконання рішень загальних зборів членів об`єднання та рішень правління, діє без доручення від імені об`єднання, укладає в межах своєї компетенції угоди, розпоряджається коштами об`єднання відповідно до затвердженого кошторису.

Засідання правління проводиться не менше ніж один раз у три місяці і скликається головою. Рішення правління об`єднання приймається 2/3 голосів від загальної чисельності членів правління (п.4.9. Статуту).

На момент укладення спірних додаткових угод повноваження голови правління ОСББ виконував Шатилович О.Л. (витяг з протоколу №11 засідання правління ОСББ "Затишна оселя 25" від 31.10.2016, наказ №1 від 01.11.2016 (т.1, а.с.179-181).

Наказом №07 від 15.03.2017 голова правління ОСББ "Затишна оселя 25" Шатилович О.Л. право першого підпису на фінансових, банківських документах та фінансової звітності ОСББ залишив за собою (т.1, а.с.215).

Згідно п.13 ч.2 ст.9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" в Єдиному державному реєстрі про юридичну особу містяться відомості про керівника юридичної особи та про інших осіб (за наявності), які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які мають відмітку в паспорті про право здійснювати платежі за серією та номером паспорта, інформація для здійснення зв`язку з керівником юридичної особи (телефон та/або адреса електронної пошти)), дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи.

Згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, яка є загальнодоступною, в розділі обмеження представництва юридичної особи відсутні відомості щодо обмеження повноважень голови правління Шатиловича О.Л. в частині представництва та підписання договорів від імені ОСББ згідно Статуту.

Частинами 1-3 ст.10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" визначено, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними.

Якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не внесені до нього, вони не можуть бути використані у спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.

Згідно правових висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 30.04.2020 у справі №925/1147/18, за якими з огляду на положення статей 92, 241 Цивільного кодексу України вчинення правочину органом (посадовою особою) юридичної особи з перевищенням наданих йому повноважень може бути підставою для недійсності такого правочину лише за умови обізнаності контрагента про наявність відповідного обмеження повноважень (коли він знав чи за всіма обставинами не міг не знати про такі обмеження), а також відсутності подальшого схвалення правочину.

Обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи набуває юридичної сили для третьої особи в тому випадку, якщо саме вона, ця третя особа, вступаючи у відносини з юридичною особою та укладаючи договір, діяла недобросовісно або нерозумно, зокрема, достеменно знала про відсутність у виконавчого органу товариства необхідного обсягу повноважень або повинна була, проявивши принаймні розумну обачність, знати про це. Тягар доказування недобросовісності та нерозумності в поведінці третьої особи несе юридична особа.

Отже, позов про визнання недійсним відповідного правочину може бути задоволений у разі доведеності юридичною особою (позивачем) у господарському суді тієї обставини, що її контрагент знав або повинен був знати про наявні обмеження повноважень представника цієї юридичної особи, але, незважаючи на це, вчинив з ним оспорюваний правочин (що не отримав наступного схвалення особи, яку представляють).

З положень Статуту ОСББ (пункт 4.7) вбачається, що голова правління має право без довіреності діяти від імені Товариства, тобто наділений повноваженнями самопредставництва юридичної особи.

Разом з тим, в пункті 4.6 Статуту ОСББ чітко визначена компетенція правління об`єднання, до якої належить укладання договорів із суб`єктами підприємництва, які виконують роботи, в тому числі будівельні, надають житлово-комунальні та інші послуги, та здійснення контролю за їх виконанням.

Вищевказане свідчить про те, що правління ОСББ залишило за собою право на надання дозволу на укладення договорів, серед яких, договір будівельного підряду, договір житлово - комунальних послуг та інші договори надання послуг.

Згідно із ст.714 Цивільним кодексом України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднай) мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуваї псь передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж положення про договір поставки, якщо інше не веіапов.іено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Тобто укладення договору постачання природного газу, який по своїй суті є договором кулівлі - продажу не відноситься до компетенції правління ОСББ, як-то зазначає позивач за первісним позовом.

Крім того, як встановлено судами, після укладення договору на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів №41AR167-128-21 та додаткової угоди №1, підписаних від імені ОСББ головою правління Шатиловичем О.Л., ні загальні збори, ні правління ОСББ "Затишна оселя" повідомлень ТОВ "ЙЕ Енергія" про несхвалення вказаних правочинів та відсутність повноважень голови правління на їх укладення не надсилало.

ТОВ "ЙЕ Енергія", маючи витяг з ЄДРПОУ та копію Статуту ОСББ, не отримавши заперечень щодо укладення договору та додаткової угоди №1, не мало сумнівів у наявності повноважень у голови правління ОСББ Шатиловича О.Л. підписувати додаткові угоди №№ 2-9, якими вносились зміни у договір, дійсність якого позивач за зустрічним позовом не оспорює. До того ж пунктом 3.3, який міститься в договорі №41AR167-128-21 від 01.02.2021 сторони узгодили можливість підписання додаткових угод в разі зміни ціни.

Посилання скаржника на те, що йому не було відомо про наявність договірних відносин між позивачем та відповідачем до 24.12.2021, спростовується тим, що листом від 30.12.2021 ОСББ "Затишна оселя" визнавало наявність договірних взаємовідносин із ТОВ "ЙЕ Енергія" та просило надати дозвіл до переходу до іншого постачальника, та жодним чином не вказувало на наявність спору між сторонами.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що позивач за зустрічним позовом не довів фактів недобросовісності та нерозумності в поведінці відповідача за зустрічним позовом при укладенні спірних додаткових угод.

При цьому, суд звертає увагу, що п.4.7 Статуту ОСББ визначено, що голова правління ОСББ діє без доручення від імені об`єднання, укладає в межах своєї компетенції угоди. Разом з тим, межі такої компетенції у Статуті не визначені.

Зміст Статуту ОСББ не містить умов про необхідність схвалення правочинів, укладених від імені ОСББ головою правління, а також порядку прийняття такого рішення про схвалення, на що посилається позивач за зустрічним позовом.

Крім того, колегія суддів зазначає, що позивачем за зустрічним позовом, протягом всього періоду дії договору, так і протягом періоду часу, за який позивач просить визнати недійсними додаткові угоди, здійснювалися періодичні платежі, що були враховані ТОВ "ЙЕ Енергія" при розрахунку суми заборгованості та підтверджується оборотно-сальдовою відомістю з інформацією про платежі, здійсненні позивачем.

Згідно із ст.241 ЦК України правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. Наступне схвалення юридичною особою правочину, вчиненого від її імені представником, з перевищенням повноважень, унеможливлює визнання такого правочину недійсним.

Правові наслідки вчинення правочинів з перевищенням повноважень визначено частиною 1 ст.241 ЦК України, відповідно до якої правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення праночину цією особою. Правочин вважається схваленим, зокрема, у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. Таким чином, із змісту ч.1 ст.241 ЦК України випливає, що наступним схваленням правочину законодавець не вважає винятково прийняття юридичного рішення про схвалення правочину. Схвалення може відбутися також і в формі мовчазної згоди, і у вигляді певних поведінкових актів (так званих конклюдентних дій) особи - сторони правочину (наприклад, прийняття оплати за товар за договором купівлі-продажу).

Крім того, доказами такого схвалення можуть бути відповідне письмове звернення уповноваженого органу (посадової особи) такої юридичної особи до другої сторони правочину чи до її представника (лист, телефонограма, телеграма тощо) або вчинення зазначеним органом (посадовою особою) дій. які свідчать про схвалення правочину (прийнята його виконання, здійснення платежу другій стороні, підписання товаророзпорядчих документів тощо).

При оцінці обставин, що свідчать про схвалення правочину особою, яку представляла інша особа, необхідно брати до уваги, що незалежно від форми схвалення воно повинно виходити від органу або особи, уповноваженої відповідно до закону, установчих документів або договору вчиняти такі правочини або здійснювати дії, які можуть розглядатися як схвалення (постанова Верховного Суду від 20.03.2018 у справі №910/8794/16).

Разом з цим, у постанові Верховного Суду від 16.05.2018 у справі №910/1163/17 зазначено, що схвалення може відбутися також і в формі мовчазної згоди, і у вигляді певних поведінкових актів (так званих коиклюдентних дій) особи - сторони правочину (наприклад, передача транспортних засобів, знята їх з обліку із наданням усіх необхідних документів та прийняття часткової або повної оплати за спірними договорами).

Отже, враховуючи відсутність відомостей в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприсмпів та громадських формувань, щодо обмежень голови правління, відсутність обмежень щодо підписання договору постачання природного газу в Статуті позивача та постійне вчинення дій із схвалення правочину, шляхом часткової оплати за отриманий товар, твердження позивача про відсутність повноважень у голови правління є безпідставними.

Стосовно доводів позивача за зустрічним позовом про невідповідність додаткових угод вимогам законодавства щодо визначення вартості природного газу, суд зазначає наступне.

Згідно п.3 розділу І Правил постачання природного газу, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 №2496, постачання природного газу споживачу здійснюється на підставі договору постачання природного газу між постачальником та споживачем, який укладається відповідно до вимог цих Правил, та після включення споживача до Реєстру споживачів постачальника в інформаційній платформі Оператора ГТС у відповідному розрахунковому періоді в порядку, визначеному Кодексом газотранспортної системи. Постачальник не має права реєструвати споживача у власному Реєстрі споживачів постачальника у розрахунковому періоді, не погодженому зі споживачем.

Розділом І Правил встановлено, що споживач - юридична або фізична особа - підприємець, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб або використання в якості сировини, а не для перепродажу;

побутовий споживач - фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх житлових приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність.

Розділом ІІ Правил визначено порядок постачання природного газу споживачам, що не є побутовими.

Згідно п.1 розділу ІІ Правил підставою для постачання природного газу споживачу, зокрема, є наявність у споживача, об`єкт якого підключений до газорозподільної системи, договору розподілу природного газу, укладеного в установленому порядку між споживачем та Оператором ГРМ, та присвоєння споживачу Оператором ГРМ персонального ЕІС-коду як суб`єкту ринку природного газу.

01.01.2016 між ПАТ "Житомиргаз" та ОСББ "Затишна оселя 25" був укладений договір розподілу природного газу шляхом підписання заяви-приєднання №90420Z4PG0AT016 до умов договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим). Додатком №4 до типового договору затверджено перелік точок комерційного обліку об`єкта споживача (т.1, а.с. 177-178).

Тобто, Оператор ГРМ визначив ОСББ "Затишна оселя 25" споживачем, що не є побутовим. ОСББ є юридичною особою, яка використовує природний газ для власної котельні з метою забезпечення теплопостачання жителів багатоквартирного будинку.

Мотивуючи зустрічний позов ОСББ "Затишна оселя 25" посилається на приписи ч.7 ст.22 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", згідно якої об`єднання оплачує холодну та гарячу воду, теплову та електричну енергію, природний газ, комунальні послуги за цінами (тарифами), встановленими для населення, крім частини таких послуг, що оплачуються власниками нежитлових приміщень.

Разом з тим, нормами чинного законодавства не передбачено тарифу "для населення", а лише встановлені тарифи для споживачів, що не є побутовими, та побутових споживачів, до останньої категорії яких ОСББ "Затишна оселя 25" не відноситься.

Також необхідно зазначити, що при розбіжності між загальним і спеціальним нормативно-правовим актом перевага надається спеціальному, якщо він не скасований виданим пізніше загальним актом.

Тобто, до врегулювання правовідносин сторін з постачання природного газу підлягають застосуванню спеціалізовані нормативно-правові акти - Закон України "Про ринок природного газу" та Правила постачання природного газу.

Суд звертає увагу, що згідно п.21 розділу ІІІ Правил, постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється за вільними цінами, крім ціни постачальника із спеціальними обов`язками, яка встановлюється відповідно до законодавства.

Відповідно до п.5 розділу І Правил постачальник із спеціальними обов`язками - суб`єкт господарювання, на якого відповідно до статті 11 Закону України "Про ринок природного газу" Кабінетом Міністрів України покладені спеціальні обов`язки з постачання природного газу певній категорії споживачів та який не має права відмовити таким споживачам в укладенні договору постачання природного газу.

Згідно інформації на офіційному сайті Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, ТОВ "ЙЕ Енергія" має ліцензію на право провадження діяльності із постачання природного газу відповідно до Постанови НКРЕКП від 18.05.2017 №674 (із змінами та доповненнями).

В той же час, згідно постанови НКРЕКП від 28.05.2015 №1646 (переоформлене рішенням №2283 від 08.09.2015) ТОВ "Житомиргаз Збут" видано ліцензію на постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом.

Тобто, у 2021 році постачальником із спеціальними обов`язками постачання природного газу за регульованим тарифом на території м.Житомир було ТОВ "Житомиргаз Збут".

В той же час, ТОВ "ЙЕ Енергія" є незалежним суб`єктом ринку природного газу, який здійснює господарську діяльність з постачання природного газу на власний розсуд та не має зобов`язань щодо встановлення регульованих умов для певної категорії споживачів.

З огляду на викладене, доводи позивача за зустрічним позовом про неправомірність дій відповідача за зустрічним позовом щодо невстановлення ОСББ ціни на природний газ, як для побутового споживача, не знайшли свого підтвердження.

Щодо посилань позивача за зустрічним позовом на приписи абзацу 3 ч.1 ст.12 Закону України "Про ринок природного газу", за яким обмежено право постачальника природного газу змінювати ціну природного газу протягом всього обсягу поставки природного газу, то колегія суддів зазначає, що ч.1 вказаної статті була викладена в новій редакції Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо запровадження на ринку природного газу обліку та розрахунків за обсягом газу в одиницях енергії". Даний Закон набрав чинності лише 01.12.2021, в той час як спірні додаткові угоди між сторонами укладалися в період квітень-листопад 2021 року.

Тобто, норми абзацу 3 ч.1 ст.12 Закону України "Про ринок природного газу" в чинній редакції не поширюються на правовідносини сторін у даній справі, а тому не підлягають застосуванню.

Посилання позивача за зустрічним позовом на лист НКРЕКП від 29.11.2016 №12856/20.2/7-16, в якому вказано про необхідність подання ОСББ рішення правління ОСББ про надання повноважень голові правління ОСББ або інший уповноваженій особі ОСББ на укладання договору про постачання електричної енергії, колегією суддів до уваги не беруться, оскільки даний лист не є нормативно-правовим актом, а в даному випадку при визначенні наявності/відсутності повноважень голови правління суд має керуватися приписами чинного на час укладення спірних додаткових угод законодавства та нормами Статуту ОСББ.

При цьому, апеляційний суд зазначає, що правовідносини між сторонами у даній справі є правовідносини щодо постачання природного газу, а не електричної енергії. Разом з тим, роз`яснення Листа НКРЕКП стосуються споживача і "постачальника за регульованим тарифом", тобто такого, на якого законом покладено обов`язок постачати електричну енергію за встановленою державою ціною. Крім того, в правовідносинах між постачальниками електричної енергії та споживачами можливе застосування поняття "Колективний споживач", що передбачено н. 1.1.2 Правил роздрібного ринку електричної енергії, тоді як в сфері постачання природного газу таке поняття законодавцем не визначено.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо нерелевантності судової практики (постанови Верховного Суду у справах №754/5827/19, №522/4840/18, №920/178/19), оскільки висновки, на які посилається позивач за зустрічним позовом, стосуються правовідносин та обставин, які відрізняються від тих, що є предметом розгляду в даній справі. Вказані постанови прийнято судом касаційної інстанції з огляду на іншу фактично-доказову базу, тобто хоча й за подібного правового регулювання, але за інших обставин, встановлених у справі, і за інших поданих сторонами й оцінених судами доказів, у залежності від яких (обставин і доказів) прийняті відповідні судові рішення.

Суд звертає увагу, що згідно з п.6 ч.1 ст.3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.

Добросовісність - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), базується на римській максимі - "non concedit venire contra factum proprium" (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини venire contra factum proprium - принцип добросовісності.

Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них.

Застосовуючи даний принцип щодо поведінки ОСББ "Затишна оселя 25" суд зазначає, що ОСББ діє суперечливо, вважаючи укладеними з перевищенням повноважень лише частину додаткових угод №№2-9, тоді як договір постачання природного газу та додаткова угода №1, які підписані тим же самим головою правління ОСББ Шатиловичем О.Л., не заперечують, оскільки, за твердженням представника позивача за зустрічним позовом, ОСББ погоджує вартість природного газу визначену в договорі постачання та додатковій угоді №1.

Також суд звертає увагу, що при зверненні до суду із зустрічною позовною заявою ОСББ надало витяг із рішення правління від 25.01.2022 про несхвалення спірних додаткових угод (т.1, а.с.112), яке також підписане Шатиловичем О.Л., як головою правління ОСББ.

Наведене свідчить, що вказана особа, уклавши договір поставки природного газу та додаткові угоди до нього від імені ОСББ, надалі в складі правління ОСББ приймає рішення про засудження та несхвалення своєї ж поведінки та своїх дій.

Крім того, колегія суддів зазначає, що ОСББ "Затишна оселя 25", вказуючи про перевищення головою правління Шатиловичем О.Л. своїх повноваження та про порушення інтересів ОСББ, не вчиняє дій щодо усунення його з посади голови правління та виключення зі складу членів правління, надаючи можливість надалі виступати від імені Об`єднання.

Аналіз частини 2 статті 13 Цивільного кодексу України дає підстави для висновку, що недобросовісна поведінка особи, яка полягає у вчиненні дій, які можуть у майбутньому порушити права інших осіб, є формою зловживання правом.

Заборона зловживання правом по суті випливає з якості рівнозваженості, закладеної такою засадою, як юридична рівність учасників цивільних правовідносин. Ця формула виражає втілення в цивільному праві принципів пропорційності, еквівалентності, справедливості під час реалізації суб`єктивних цивільних прав і виконання юридичних обов`язків.

Здійснення суб`єктивних цивільних прав повинно відбуватись у суворій відповідності до принципів правомірності здійснення суб`єктивних цивільних прав, автономії волі, принципів розумності і добросовісності. Їх сукупність є обов`язковою для застосування при здійсненні усіх без винятку суб`єктивних цивільних прав.

Таким чином, ОСББ "Затишна оселя 25" за власним волевиявленням уклавши договір на постачання природного газу, з урахуванням зміни ціни на природний газ, здійсненою додатковими угодами, та отримавши його і здійснивши часткову оплату, заперечує дійсність внесених до договору змін і такі дії завдають шкоди правам та інтересам іншої сторони договору.

Статтею 204 ЦК України встановлена презумпція правомірності правочину, згідно з якою правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Тобто, приписами даної правової норми встановлено, що договір є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або він не визнаний судом недійсним.

Отже, в силу приписів діючого законодавства правомірність правочину презюмується і обов`язок доведення наявності обставин, з якими закон пов`язує визнання господарським судом оспорюваного правочину недійсним, покладається на позивача.

Враховуючи вищевикладене та зважаючи на те, що позивачем за зустрічним позовом не доведено факту невідповідності спірних додаткових угод вимогам законодавства, місцеий господарський суд дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для визнання їх недійсними та, відповідно, задоволення зустрічних позовних вимог.

Щодо первісних позовних вимог, то колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Відповідно до п.2 розділу ІІ Правил постачання природного газу споживачу здійснюється за договором постачання природного газу, який укладається відповідно до вимог цього розділу, за яким постачальник зобов`язаний поставити споживачу природний газ у необхідних для споживача об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.

Згідно ч.1 ст.692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

За нормами ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших умов, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Як встановлено судами обох інстанцій, позивачем за первісним позовом на виконання умов договору було поставлено відповідачу за первісним позовом природний газ на загальну суму 856 461,97 грн, що в свою чергу підтверджується наявними в матеріалах справи підписаними сторонами актами приймання-передачі природного газу за лютий-листопад 2021р., скріншотом з інформаційної платформи Оператора ГТС щодо місячного обсягу спожитого природного газу за грудень 2021р.

Натомість, відповідач за первісним позовом, в порушення умов договору та взятих на себе зобов`язань, оплату за отриманий природний газ здійснив частково, внаслідок чого останнім створена заборгованість в розмірі 733 916,23 грн.

Оскільки, як встановлено судами обох інстанцій, існує заборгованість відповідача за первісним позовом перед позивачем за первісним позовом, то позовні вимоги в частині стягнення з відповідача основного боргу в сумі 733 916,23 грн, правомірно задоволені судом першої інстанції на підставі ст.ст. 509, 525, 526, 692, 714 ЦК України.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки, як з`ясовано судами, прострочення виконання грошового зобов`язання з боку відповідача за первісним позовом має місце, апеляційний суд погоджується з місцевим господарським судом про стягнення з відповідача інфляційних втрат в розмірі 6 800,16 грн за період травень-грудень 2021 року та правомірність заявлених до стягнення з відповідача 3% річних в сумі 3 133,49 грн за період з 28.04.2021 по 31.01.2022 (т.1, а.с.43-46).

Відповідно до п.6.2.1 договору, у разі порушення споживачем строків оплати, передбачених розділом 4 договору, споживач сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення платежу.

Оскільки матеріалами справи підтверджено неналежне виконання відповідачем за первісним позовом умов договору та зважаючи, що п.6.2.1 договору передбачена майнова відповідальність, суд першої інстанції визнавши розрахунок пені, наданий позивачем невірним та провівши його самостійно з урахуванням приписів ст.232 ГК України, прийшов до правильного висновку, що правомірною до стягнення є пеня в розмірі 16 765,80 грн. При цьому, у стягненні 20,57 грн пені суд першої інстанції відмовив правомірно, оскільки їх нараховано та, відповідно, пред`явлено до стягнення безпідставно.

Разом з тим, враховуючи те, що не є справедливим, коли наслідки невиконання боржником зобов`язання вочевидь більш вигідні для кредитора, ніж належне виконання такого зобов`язання, для запобігання покладення на ОСББ надмірної відповідальності, колегія суддів з огляду на вимоги ст.233 ГК України та ст.551 ЦК України, вважає справедливим, пропорційним і таким, що відповідатиме обставинам цієї справи та наведеним критеріям, висновок суду першої інстанції про зменшення розміру пені, яка підлягає стягненню з відповідача до 10% від правомірно заявленої суми, а саме до суми 1676,58 грн, та 3% річних до 10%, тобто до суми 313,34 грн.

Щодо первісних позовних вимог в частині стягнення штрафів, нарахованих на підставі п.п.6.2.2, 6.2.3 договору, то колегія суддів зазначає наступне.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч.2 ст.549 ЦК України).

Пунктом 6.2.2 Договору передбачено, якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний обсяг поставленого Споживачеві газу буде перевищувати підтверджений обсяг газу на цей період (за умови, що підтверджений обсяг відповідав замовленому Споживачем), Споживач сплачує постачальнику штраф за перевищення обсягу постачання газу, що розраховується за формулою:

В = (Vф - Vп) x Ц х K, де:

Vф - обсяг фактично поставленого газу споживачу протягом розрахункового періоду за Договором;

Vп - підтверджений обсяг газу на розрахунковий період;

Ц - вартість газу за договором;

К - коефіцієнт, який дорівнює 0,1 (при цьому, якщо перевищення обсягу газу стало наслідком відмови в доступі до об`єкта споживача, у результаті чого постачальник не здійснив пломбування запірних пристроїв на газових приладах споживача, або Оператор ГРМ/ГТС не здійснив обмеження (припинення) розподілу/транспортування природного газу споживачу, або коли споживач не обмежив (припинив) споживання газу на письмову вимогу постачальника, коефіцієнт дорівнює 1).

Пунктом 6.2.3. договору погоджено, якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний обсяг споживання газу буде менший від підтвердженого обсягу природного газу (за умови, що підтверджений обсяг відповідав замовленому споживачем), споживач зобов`язується сплатити постачальнику штраф у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується штраф, від вартості недовикористаного обсягу газу за звітний період.

Проаналізувавши зміст наведених пунктів договору, суд дійшов висновку, що визначена сторонами відповідальність не відноситься до штрафу, оскільки він нараховується у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Погоджена сторонами у договорі постачання санкція, яка нараховується за певною формулою, а також санкція у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості недовикористаного обсягу газу, за своєю правовою природою відносяться до збитків, стягнення яких передбачено розділом VII Правил постачання природного газу.

Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків.

Частиною 2 ст.224 ГК України встановлено, що під збитками розуміються витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Статтею 225 ГК України передбачено, що до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Оскільки, позивач за первісним позовом, заявляючи до стягнення санкції за п.п.6.2.2, 6.2.3 договору, які за своєю суттю є збитками, жодним чином не обґрунтував підстав заявлення таких вимог, не надав суду доказів понесених збитків (шкоди), не довів вини заподіювача шкоди та причинного зв`язку між діями заподіювача та настанням збитків, місцевий господарський суд дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача суми штрафів, нарахованих у відповідності до п.п.6.2.2, 6.2.3 договору.

Відповідно до ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Натомість, скаржником не подано судовій колегії належних та достатніх доказів, які стали б підставою для скасування рішення місцевого господарського суду. Посилання скаржника, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає безпідставними, документально необґрунтованими, такими, що належним чином досліджені судом першої інстанції при розгляді спору.

Враховуючи все вищевикладене в сукупності, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Житомирської області ґрунтується на матеріалах і обставинах справи, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для його скасування.

Керуючись ст.ст. 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Затишна оселя 25" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Житомирської області від 26 серпня 2022 року у справі №906/164/22 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови складений "14" грудня 2022 р.

Головуюча суддя Коломис В.В.

Суддя Саврій В.А.

Суддя Миханюк М.В.