ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

про залишення позову без розгляду

відносно частини вимог

"12" грудня 2022 р. Cправа № 902/594/20

Господарський суд Вінницької області у складі головуючого судді Міліціанова Р.В., при секретарі Московчук Є.В., розглянувши матеріали справи

за позовом: Заступника прокурора Вінницької області, вул. Монастирська, 33, м. Вінниця, 21050, код - 02909909, в інтересах держави в особі Вінницької районної ради, вул. Хмельницьке шосе, 17, м. Вінниця, 21036, код - 21728243 та Комунального підприємства "Вінницька центральна районна клінічна лікарня" Вінницької районної ради, вул. Хмельницьке шосе, 92, м. Вінниця, 21029 код - 01982502

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "ЖИЛ СІТІ БУД", вул. П. Дехтяренка, 35, м. Київ, 42001, код - 40614486

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Управління Державної казначейської служби у Вінницькому районі Вінницької області, вул. Театральна, буд. 14, офіс 310, м. Вінниця, 21050

про стягнення 220 904,47 грн

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Господарського суду Вінницької області знаходиться справа № 902/594/20 за позовом Заступника прокурора Вінницької області в інтересах держави в особі Вінницької районної ради та Комунального підприємства "Вінницька центральна районна клінічна лікарня" Вінницької районної ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЖИЛ СІТІ БУД", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Головного управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області, про стягнення 220 904,47 грн.

Ухвалою суду від 17.06.2020 року відкрито провадження у справі № 902/594/20 та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Також, даною ухвалою, залучено до участі у розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Головне управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області.

27.07.2020 року на адресу суду від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву (б/н від 23.07.2020 року), в якому останній вважає позовну заяву передчасною, безпідставною, необґрунтованою та просить суд відмовити в задоволенні позову. В якості додатків до відзиву додано ряд документів.

Ухвалою суду від 04.08.2020 року здійснено перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та призначено справу до розгляду в підготовчому судовому засіданні на 25.08.2020 року.

14.08.2020 року на адресу суду від Прокуратури Вінницької області надійшла відповідь на відзив № 05/3-213вих-20 від 10.08.2020 року.

01.09.2020 року до суду від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив б/н від 27.08.2020 року, в яких останній просить суд відмовити в задоволенні позову повністю та стягнути з позивача судові витрати.

15.09.2020 року на адресу суду від Прокуратури Вінницької області надійшли письмові пояснення №05/1-319вих-20 від 10.09.2020 року, в якості додатків до пояснень додано ряд документів.

Ухвалою суду від 01.10.2020 року судом постановлено ухвали про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів та про відкладення підготовчого засідання у справі № 902/594/20 на 21.10.2020 року, які занесено до протоколу судового засідання.

Ухвалою суду 07.10.2020 року визначено наступну дату підготовчого судового засідання - 21.10.2020 року.

27.10.2020 року ТОВ "ЖИЛ СІТІ БУД" подано клопотання про закриття провадження у справі (вх. №01-34/9424/20), яке мотивовано тим, що спір має розглядатися в порядку цивільного судочинства, оскільки вимоги прокурора є шкодою, яка має стягуватись в рамках кримінального провадження.

Ухвалою суду від 28.10.2020 року відмовлено у задоволенні клопотання відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "ЖИЛ СІТІ БУД" (вх. №01-34/9424/20 від 27.10.2020 року) про закриття провадження у справі №902/594/20.

Також, даною ухвалою залишено без розгляду позов Заступника прокурора Вінницької області, в інтересах держави в особі Вінницької районної ради та Комунального підприємства "Вінницька центральна районна клінічна лікарня" Вінницької районної ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЖИЛ СІТІ БУД" про стягнення 220 904,47 грн (вх. №547/20 від 12.06.2020 року).

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 04.02.2021 року апеляційну скаргу Прокуратури Вінницької області на Ухвалу Господарського суду Вінницької області від 28.10.2020 у справі №902/594/20 задоволено. Скасовано Ухвалу Господарського суду Вінницької області від 28.10.2020 року та справу № 902/594/20 передано на розгляд суду першої інстанції.

08.04.2021 на електронну адресу суду надійшла ухвала Верховного суду від 07.04.2021, якою відкрито касаційне провадження у справі № 902/594/20 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Жил Сіті Буд" на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 04.02.2021 та витребувано з Господарського суду Вінницької області матеріали справи № 902/594/20.

Ухвалою суду від 12.04.2021 року зупинено провадження у справі №902/594/20 до перегляду Верховним Судом постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 04.02.2021 року у справі № 902/594/20.

Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 06.05.2021 року касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Жил Сіті Буд" залишено без задоволення. Постанову Північно-Західного апеляційного господарського суду від 04.02.2021 року у справі № 902/594/20 залишено без змін.

14.06.2021 року матеріали справи № 902/594/20 надійшли на адресу Господарського суду Вінницької області.

Ухвалою суду від 18.06.2021 року поновлено провадження у справі № 902/954/20 та призначено до розгляду в підготовчому судовому засіданні на 14.07.2021 року.

Ухвалою суду від 14.07.2021 року у справі № 902/594/20 призначено комплексну судову будівельно-технічну та будівельно-оціночну експертизу, проведення якої доручено Вінницькому науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України. Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

04.08.2021 року супровідним листом № 902/594/20/1665/21 матеріали справи надіслано на адресу експертної установи.

27.06.2022 року до суду від Заступника директора Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України М. Лайтера надійшов лист № 19/102/24-9732 від 20.06.2022 року. Додатком до листа додано повідомлення судового експерта Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України В.М. Цвіри про неможливість проведення судової експертизи № СЕ-19/102-21/11430-БТ від 17.06.2022 року, в зв`язку з не оплатою експертних послуг. Також, до листа долучено матеріали справи № 902/594/20.

Ухвалою суду від 05.08.2022 року повідомлено учасників справи про дату наступного судового засідання.

У судовому засіданні 18.08.2022 року судом постановлено протокольну ухвалу про залучення до участі у справі Управління Державної казначейської служби у Вінницькому районі Вінницької області в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача оскільки рішення у даній справі може вплинути на права та обов`язки останнього.

За результатами проведеного 18.08.2022 року судового засідання суд постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи №902/594/20 для судового розгляду по суті на 13.09.2022 року.

Ухвалою суду від 25.08.2022 року повідомлено учасників справи про дату наступного судового засідання.

09.09.2022 року до суду від представника відповідача надійшло клопотання про повернення справи на етап підготовчого провадження (б/н від 09.09.2022 року) (вх.канц. № 01-34/7547/22).

Також, 09.09.2022 року від представника відповідача до суду надійшло клопотання (б/н від 09.09.2022 року) (вх.канц. № 01-34/7548/22) про зупинення провадження у справі № 902/594/20 до винесення судового рішення Вінницьким міським судом Вінницької області по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000014 від 11.01.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, справа № 127/12133/20, головуючий суддя Ковальчук Л.В.

У судовому засіданні 13.09.2022 року судом відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача (б/н від 09.09.2022 року) (вх.канц. № 01-34/7547/22) про повернення справи на етап підготовчого провадження, відомості про що занесено до протоколу судового засідання.

На стадії розгляду справи по суті неодноразового оголошувались перерви у судових засіданнях.

У судове засідання 12.12.2022 року з розгляду справи по суті прибули прокурор, представники позивачів та представник відповідача, які підтримали раніше висловлені позиції у процесуальних заявах по суті спору.

Представник третьої особи правом участі у судовому засіданні не скористався, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

На підставі ч. 1 ст. 202 ГПК України, не прибуття у судове засідання третьої особи не перешкоджає розгляду справи.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи дійшов наступних висновків.

Предметом позову є вимоги, пред`явлені прокурором в інтересах держави одночасно в особі Вінницької районної ради, та Комунального підприємства "Вінницька центральна районна клінічна лікарня" Вінницької районної ради.

З позиції прокурора, порушення "інтересів держави" полягає у тому, що розпоряджаючись бюджетними коштами Комунальне некомерційне підприємство "Вінницька центральна районна клінічна лікарня" безпідставно перерахувало ТОВ "Жил Сіті Буд" кошти у сумі 220 904,47 грн за роботи, які фактично виконані не були, чим порушено вимоги Цивільного кодексу та умови Договору. Зазначені порушення завдали збитків державі, спричинили необґрунтовані витрати з державного бюджету.

Пред`являючи позов прокурором зазначено, що Комунальним некомерційним підприємством "Вінницька центральна районна клінічна лікарня", будучи розпорядником бюджетних коштів, належних заходів до контролю за виконанням умов Договору та заходів до стягнення завданих збитків не вжила.

Комунальним некомерційним підприємством "Вінницька центральна районна клінічна лікарня" не проконтрольовано виконання ТОВ "Жил Сіті Буд" зобов`язань з виконання робіт за Договором, безпідставно підписано Акти виконаних робіт № 15, № 16 від 20.12.2019 за формою КБ-2в та Довідки про вартість виконаних робіт за формою КБ-3, не вжито заходів до стягнення перерахованих коштів за невиконані роботи.

Відповідно до частини 3 статті 4 Господарського процесуального кодексу України до господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно із частиною 3 статті 41 Господарського процесуального кодексу України у господарських справах можуть також брати участь органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

У статті 53 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Відповідно до частини 4 статті 53 зазначеного Кодексу прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що у випадку, коли держава вступає в цивільні правовідносини, вона має цивільну правоздатність нарівні з іншими їх учасниками. Держава набуває і здійснює цивільні права й обов`язки через відповідні органи, які діють у межах їхньої компетенції.

Отже, поведінка органів, через які діє держава, розглядається як поведінка держави у відповідних, зокрема, цивільних правовідносинах. Тому у відносинах, в які вступає держава, органи, через які вона діє, не мають власних прав і обов`язків, а наділені повноваженнями (компетенцією) представляти державу у відповідних правовідносинах (висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені в пунктах 6.21, 6.22 постанови від 20.11.2018 у справі № 5023/10655/11, в пунктах 4.19, 4.20 постанови від 26.02.2019 у справі № 915/478/18, пункті 26 постанови від 26.06.2019 у справі № 587/430/16-ц, пункті 8.5 постанови від 06.07.2021 у справі № 911/2169/20, пункті 80 постанови від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16-ц).

Велика Палата Верховного Суду також звертала увагу на те, що в судовому процесі держава бере участь у справі як сторона через її відповідний орган, наділений повноваженнями у спірних правовідносинах (пункт 35 постанови від 27.02.2019 у справі № 761/3884/18).

Тобто, під час розгляду справи в суді фактичною стороною у спорі є держава, навіть якщо позивач визначив стороною у справі певний орган (пункт 35 постанови від 27.02.2019 у справі № 761/3884/18, пункт 27 постанови від 26.06.2019 у справі № 587/430/16-ц).

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (частина 2 статті 19 Конституції України).

Пунктом 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України передбачено, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Питання представництва інтересів держави прокурором у суді врегульовано у статті 23 Закону України "Про прокуратуру".

Згідно з абзацами 1, 2 частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом 4 цієї частини.

Абзац 3 частини 3 цієї статті передбачає заборону здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній, а також у правовідносинах, пов`язаних із виборчим процесом, проведенням референдумів, діяльністю Верховної Ради України, Президента України, створенням та діяльністю засобів масової інформації, а також політичних партій, релігійних організацій, організацій, що здійснюють професійне самоврядування, та інших громадських об`єднань.

Здійснивши аналіз абзацу 1 частини 3 статті 23 названого Закону, Велика Палата Верховного Суду в пункті 37 постанови від 26.06.2019 у справі № 587/430/16-ц дійшла висновку, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави в разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах; 2) якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.

У пункті 76 постанови від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 Велика Палата Верховного Суду підтримала вищевказаний висновок та зазначила, що відповідно до частини 3 статті 23 Закону прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу. При цьому поняття "компетентний орган" у цій постанові вживається в значенні органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (пункт 27 зазначеної постанови).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06.07.2021 у справі № 911/2169/20 (пункти 8.10, 8.11) констатувала, що заборона на здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній, передбачена абзацом 3 частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру", має застосовуватись з урахуванням положень абзацу 1 частини 3 цієї статті, який передбачає, що суб`єкт, в особі якого прокурор може звертатись із позовом в інтересах держави, має бути суб`єктом владних повноважень, незалежно від наявності статусу юридичної особи. У контексті засадничого положення частини 2 статті 19 Конституції України відсутність у Законі інших окремо визначених заборон на здійснення представництва прокурором, окрім спеціальної заборони на представництво державних компаній, не слід розуміти як таку, що розширює встановлені в абзаці 1 частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" межі для здійснення представництва прокурором законних інтересів держави.

Вказаний висновок було підтверджено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16-ц (пункт 85). Водночас Велика Палата Верховного Суду у вказаній постанові у пунктах 82- 84 зазначила, що міністерства, інші центральні органи виконавчої влади та їх територіальні органи відповідно до статті 28 Закону України "Про центральні органи виконавчої влади" наділені повноваженням звернення до суду, якщо це необхідно для здійснення їхніх повноважень (пункт 48 постанови Великої Палати Верховного Суду від 01.06.2021 у справі № 925/929/19).

Отже, незалежно від того, хто саме звернувся до суду - орган, наділений повноваженнями у спірних правовідносинах, чи прокурор, у судовому процесі (в тому числі у цивільному) держава бере участь у справі як позивач, а відповідний орган (незалежно від наявності в нього статусу юридичної особи) або прокурор здійснюють процесуальні дії на захист інтересів держави як суб`єкта процесуальних правовідносин. Таким чином, фактичним позивачем за позовом, поданим в інтересах держави, є держава, а не відповідний орган (незалежно від наявності в нього статусу юридичної особи) або прокурор.

На відміну від прокурора та органів, через які діє держава, юридичні особи, які не є такими органами, діють як самостійні суб`єкти права - учасники правовідносин. Конституцією України та законом не передбачена можливість прокурора здійснювати процесуальні та інші дії, спрямовані на захист інтересів юридичних осіб. Зокрема, до повноважень прокурора не належить здійснення представництва в суді державних підприємств. При цьому інтереси юридичної особи можуть не збігатися з інтересами її учасників (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22.10.2019 у справі № 923/876/16 (пункт 62)).

Тому, інтереси державного підприємства можуть не збігатися з інтересами держави, яка має статус засновника (вищого органу) такого підприємства (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16.02.2021 у справі № 910/2861/18 (пункт 71)).

Відповідно до статті 170 Цивільного кодексу України держава у цивільних відносинах діє через органи державної влади, а не через державні підприємства.

За висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними в пункті 69 постанови від 26.06.2019 у справі № 587/430/16-ц, оскільки повноваження органів влади, зокрема і щодо здійснення захисту законних інтересів держави, є законодавчо визначеними, суд згідно з принципом jura novit curia ("суд знає закони") під час розгляду справи має самостійно перевірити доводи сторін щодо наявності чи відсутності повноважень органів влади здійснювати у спосіб, який обрав прокурор, захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.

Захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор. Прокурор не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави (пункт 45 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18).

З метою визначення належної особи, в інтересах якої прокурор повинен звернутися з позовом, судом проаналізовано статутні документи Комунального підприємства "Вінницька центральна районна клінічна лікарня" Вінницької районної ради.

Згідно Статуту Комунального некомерційного підприємства "Вінницька центральна районна клінічна лікарня" Вінницької районної ради, затвердженого рішенням Вінницької районної ради № 746 від 22.11.2018, засновником, власником і органом управління майном Підприємства є територіальна громада сіл, селищ, Вінницького району в особі Вінницької районної ради. Підприємство є підпорядкованим, підзвітним та підконтрольним Засновнику, (п. 1.5). Підприємство є юридичною особою публічного права (п. 4.1).

Комунальне некомерційне підприємство "Вінницька центральна районна клінічна лікарня" Вінницької районної ради є лікарняним закладом охорони здоров`я - комунальним унітарним некомерційним підприємством.

Згідно п. 1.6. Статуту, органом, за яким закріплено функції управління Підприємством щодо організації медичного обслуговування населення району, фінансування та матеріально-технічного забезпечення лікарні є Вінницька районна державна адміністрація (уповноважений орган управління).

Підприємство здійснює господарську некомерційну діяльність, спрямовану на досягнення соціальних та інших результатів без мети одержання прибутку (п. 1.7.).

На підставі п. 1.8. Статуту, забороняється розподіл доходів (прибутків) Підприємства серед засновників (учасників).

Засновник не несе відповідальності за зобов`язаннями підприємства (т.1 а.с.89-100).

В силу ст. 53 ГК України, некомерційна господарська діяльність може здійснюватися суб`єктами господарювання на основі права власності або права оперативного управління в організаційних формах, які визначаються власником або відповідним органом управління чи органом місцевого самоврядування з урахуванням вимог, передбачених цим Кодексом та іншими законами.

Згідно ст. 78 ГК України, комунальне унітарне підприємство утворюється компетентним органом місцевого самоврядування в розпорядчому порядку на базі відокремленої частини комунальної власності і входить до сфери його управління.

Орган, до сфери управління якого входить комунальне унітарне підприємство, є представником власника - відповідної територіальної громади і виконує його функції у межах, визначених цим Кодексом та іншими законодавчими актами.

Майно комунального унітарного підприємства перебуває у комунальній власності і закріплюється за таким підприємством на праві господарського відання (комунальне комерційне підприємство) або на праві оперативного управління (комунальне некомерційне підприємство).

Комунальне унітарне підприємство не несе відповідальності за зобов`язаннями власника та органу місцевого самоврядування, до сфери управління якого воно входить (ч. 6 ст.78 ГК України).

На підставі ч. 10 ст. 78 ГК України, особливості господарської діяльності комунальних унітарних підприємств визначаються відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом щодо діяльності державних комерційних або казенних підприємств, а також інших вимог, передбачених законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 77 ГК України, орган, до сфери управління якого входить казенне підприємство, здійснює контроль за використанням та збереженням належного підприємству майна, і має право вилучити у казенного підприємства майно, яке не використовується або використовується не за призначенням, та розпорядитися ним у межах своїх повноважень.

Казенне підприємство відповідає за своїми зобов`язаннями лише коштами, що перебувають у його розпорядженні. У разі недостатності зазначених коштів держава, в особі органу, до сфери управління якого входить підприємство, несе повну субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями казенного підприємства (ч. 7 ст. 77 ГК України).

Таким чином, комунальне некомерційне підприємство є самостійним субєктом господарювання, який несе самостійну відповідальність за своїми зобов`язаннями. Відповідальність засновника або уповноваженого ним органу настає лише у чітко передбачених законом випадках.

Згідно відомостей із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зазначений позивач є комунальною організацією (установа, заклад) (т. 1 а.с. 128, 129).

Таким чином, подавши позов в інтересах держави та визначивши одним із позивачів Комунальне підприємство "Вінницька центральна районна клінічна лікарня" Вінницької районної ради прокурор звернувся з метою представництва інтересів комунального некомерційного підприємства.

В силу ч. 5 ст. 20 ГК України, незаконне втручання та перешкоджання господарській діяльності суб`єктів господарювання з боку органів державної влади, їх посадових осіб при здійсненні ними державного контролю та нагляду забороняються.

Однак, Велика Палата Верховного Суду неодноразово наводила висновки про відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави в особі державного підприємства (пункт 8.14 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 06 липня 2021 року у справі № 911/2169/20; п. 85 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц).

З урахуванням наведених висновків та предмету спірних правовідносин суд констатує, що у прокурора також відсутні повноваження на звернення до суду в інтересах комунальних установ, закладів, організацій, з приводу виконання останніми господарських договорів.

У зв`язку із тим, що позовні вимоги прокурора у цій справі, спрямовані на захист прав або інтересів не держави, то такі вимоги не підлягають розгляду по суті, оскільки позовну заяву за такими вимогами фактично подано не від імені та в інтересах держави, а від імені та в інтересах юридичної особи, однак прокурор не має повноважень на здійснення представництва у справах за такими вимогами, враховуючи статус Комунального підприємства "Вінницька центральна районна клінічна лікарня" Вінницької районної ради.

Підсумовуючи суд доходить висновку, що прокурором без достатніх повноважень подано позов в інтересах Комунального підприємства "Вінницька центральна районна клінічна лікарня" Вінницької районної ради.

Судом враховано висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 25.11.2021 у справі №917/269/21 у подібних правовідносинах (за позовом прокурора в інтересах держави в особі комунального підприємства та міської ради про стягнення безпідставно збережених коштів).

Зокрема, у справі №917/269/21 Верховний Суд, з урахуванням позиції Великої Палати Верховного Суду у справі №911/2169/20, дійшов висновку, що оскільки комунальне підприємство не є суб`єктом владних повноважень, а прокурором визначено порушення прав саме комунального підприємства як суб`єкта господарювання, а не безпосередньо територіальної громади в особі органу місцевого самоврядування, то звернення прокурора до суду в цій справі в інтересах держави є безпідставним.

Аналогічні висновки з питань можливості представництва прокурором державної некомерційної установи наведені у Постановах Касаційного господарського суду Верховного Суду від 29.06.2022 у справі № 909/83/19 та від 07.06.2022 у справі № 909/835/18).

Тому, суд враховує наведені висновки з метою розуміння підстав представництва прокурором інтересів некомерційного комунального підприємства, вважає дані правовідносини подібними, з урахуванням положень ч. 4 ст. 236 ГПК України.

Якщо суд після відкриття провадження у справі з урахуванням наведених учасниками справи аргументів та наданих доказів установить відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави в суді, суд залишає позовну заяву, подану прокурором в інтересах держави в особі компетентного органу, без розгляду відповідно до положень пункту 2 частини першої статті 226 ГПК України (Постанова Великою Палатою Верховного Суду у справі № 912/2385/18 від 26.05.2020 року).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про залишення, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 226 ГПК України, без розгляду позовної заяви, поданої Заступником прокурора Вінницької області в інтересах держави в особі Комунального підприємства "Вінницька центральна районна клінічна лікарня" Вінницької районної ради до ТОВ «ЖИЛ СІТІ БУД» про стягнення 220 904,47 грн, безпідставно перерахованих коштів за невиконані роботи згідно Договору № 345 від 10.09.2019 року.

Відповідно ч. 2 ст. 226 ГПК України про залишення позову без розгляду постановляється ухвала, в якій вирішуються питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з бюджету.

Статтею 7 Закону України "Про судовий збір" визначено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

З огляду на викладене, за відсутності відповідного клопотання прокурора питання про повернення сплаченого судового збору наразі судом не вирішується.

Керуючись ст. ст. 226, 233, 238-241, 253-257 ГПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Залишити без розгляду позов Заступника прокурора Вінницької області (вул. Монастирська, 33, м. Вінниця, 21050, код - 02909909), в інтересах держави в особі Комунального підприємства "Вінницька центральна районна клінічна лікарня" Вінницької районної ради (вул. Хмельницьке шосе, 92, м. Вінниця, 21029 код - 01982502) до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЖИЛ СІТІ БУД" (вул. П. Дехтяренка, 35, м. Київ, 42001, код - 40614486) про стягнення 220 904,47 грн безпідставно перерахованих коштів за невиконані роботи згідно Договору № 345 від 10.09.2019 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЖИЛ СІТІ БУД" та Комунальним підприємством "Вінницька центральна районна клінічна лікарня" Вінницької районної ради.

2. Примірник ухвали надіслати учасникам справи рекомендованим листом, а також засобами електронного зв`язку за наступними адресами: , , ІНФОРМАЦІЯ_1, , , .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення - 12.12.2022 року.

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити ухвалу суду протягом 10 днів з дня складення повного тексту судового рішення (ухвали) шляхом подачі апеляційної скарги до Північно - західного апеляційного господарського суду.

Повний текст ухвали складено 19.12.2022 року.

Суддя Міліціанов Р.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - Вінницькій обласній прокуратурі (вул. Монастирська, 33, м. Вінниця, 21050,

3 - Вінницькій районній раді (вул. Хмельницьке шосе, 17, м. Вінниця, 21036)

4 - Комунальному некомерційному підприємству "Вінницька клінічна багатопрофільна лікарня" Вінницької міської ради (вул. Хмельницьке шосе, 92, м. Вінниця, 21029)

5 - відповідачу - ТОВ "ЖИЛ СІТІ БУД" (вул. П. Дехтяренка, 35, м. Київ, 42001)

6 - Управлінню Державної казначейської служби у Вінницькому районі Вінницької області (вул. Театральна, буд. 14, офіс 310, м. Вінниця, 21050)