ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

19.12.2022м. Дніпро№ 904/4744/22

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Фещенко Ю.В., розглянувши

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" (бульвар Лесі Українки, будинок 26, офіс 411, м. Київ, 01133; ідентифікаційний код 41084239)

про видачу судового наказу про стягнення з Фізичної особи-підприємця Ганзюри Дмитра Олександровича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) заборгованості за договором про надання фінансового кредиту № 847-КД2 від 05.11.2018 у загальному розмірі 23 502 грн. 39 коп.,

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Дніпропетровської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" (вх. суду № 4486/22 від 14.12.2022) про видачу судового наказу про стягнення з Фізичної особи-підприємця Ганзюри Дмитра Олександровича заборгованості за договором про надання фінансового кредиту № 847-КД2 від 05.11.2018 у загальному розмірі 23 502 грн. 39 коп.

Заявлені вимоги обґрунтовані неналежним виконанням боржником - Фізичною особою-підприємцем Ганзюрою Дмитром Олександровичем умов укладеного у письмовій формі договору про надання фінансового кредиту № 847-КД2 від 05.11.2018 в частині повного та своєчасного повернення кредиту та оплати плати за користування кредитом, внаслідок чого утворилась заборгованість у загальному розмірі 23 502 грн. 39 коп., з якої 17 682 грн. 74 коп. - сума прострочених платежів по тілу кредиту та 5 819 грн. 65 коп. - сума прострочених платежів по процентах за користуванням кредитом.

Розглянувши подану Товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" заяву про видачу судового наказу та додані до неї докази, суд приходить до висновку про необхідність відмови у видачі судового наказу з таких підстав.

Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 12 Господарського процесуального кодексу України господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: наказного провадження; позовного провадження (загального або спрощеного). Наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо. Умови, за яких суд має право розглядати вимоги про стягнення грошових сум у наказному провадженні, а справи - у загальному або спрощеному позовному провадженні, визначаються цим Кодексом.

Частиною 1 статті 147 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Положеннями статті 148 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, та в разі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи-підприємці (частини 2, 3 статті 147 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до пункту 16 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи за заявами про видачу судового наказу, якщо заявником та боржником є юридична особа або фізична особа-підприємець.

Згідно з частиною 9 статті 4 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань фізична особа-підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою.

Суд відзначає, що відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань підприємницька діяльність Фізичної особи-підприємця Ганзюри Дмитра Олександровича припинена 02.10.2019, про що внесено відповідний запис за № 2001862.

Таким чином, на час звернення заявника до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з боржника - Фізичної особи-підприємця Ганзюри Дмитра Олександровича, останній вже не є фізичною особою-підприємцем, а набув статусу фізичної особи.

Крім того, пунктом 2 частини 2 статті 150 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у заяві повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника.

Так, у поданій до суду Товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" заяві про видачу судового наказу боржником зазначено саме Фізичну особу-підприємця Ганзюру Дмитра Олександровича, без урахування зміни статусу останнього щодо припинення підприємницької діяльності.

Крім того, матеріали заяви містять суперечливі відомості щодо місцезнаходження та ідентифікаційного номеру боржника. У поданій до суду заяві та доданому до неї спірному договорі вказано наступне місцезнаходження Фізичної особи-підприємця Ганзюри Дмитра Олександровича: АДРЕСА_2 , в той час, як згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань адреса Фізичної особи-підприємця Ганзюри Дмитра Олександровича наступна: АДРЕСА_1 . Також, у спірному договорі вказаний ідентифікаційний номер боржника , проте відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та у поданій до суду заяві, ідентифікаційний номер Фізичної особи-підприємця Ганзюри Дмитра Олександровича НОМЕР_1 .

Враховуючи вказане, заявником не дотримано вимог, передбачених статтею 150 Господарського процесуального кодексу України

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 152 Господарського процесуального кодексу України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо наявні обставини, зазначені у частині першій статті 175 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 175 Господарського процесуального кодексу України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено суб`єкта господарювання, які звернулися із позовною заявою або до яких пред`явлено позов, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

За таких обставин, заявлені вимоги не підлягають розгляду в порядку наказного провадження, що є підставою для відмови у видачі судового наказу.

Крім того, суд відзначає, що визначаючись із подальшими заходами для захисту своїх прав, заявнику варто врахувати викладену правову позицію Великої Палати Верховного Суду у справі №127/23144/18 у взаємозв`язку із сутністю правовідносин, що існували як під час здійснення боржником підприємницької діяльності, так і після припинення у боржника статусу підприємця, та звернутися до суду в межах відповідної форми позовного провадження.

За частиною другою статті 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3 - 6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

У разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви. (частина 2 статті 151 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами частини другої статті 152 Господарського процесуального кодексу України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

За таких обставин, на підставі вищевикладеного та керуючись статтями 2, 4-5, 150, 152-154, 175, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" у задоволенні заяви про видачу судового наказу про стягнення з Фізичної особи-підприємця Ганзюри Дмитра Олександровича заборгованості за договором про надання фінансового кредиту №847-КД2 від 05.11.2018 у загальному розмірі 23 502 грн. 39 коп.

Заяву з доданими до неї документами повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика".

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 19.12.2022.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Додаток: заява про видачу судового наказу № СН1/24 від 06.12.2022 з додатками.

Суддя Ю.В. Фещенко