РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

23.12.2022справа №910/11140/22

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В. розглянув в порядку спрощеного позовного провадження

справу № 910/11140/22

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Курахівська ЦЗФ» (вул. Нагорна, буд. 1-А, с. Вовчанка, Мар`їнський р-н., Донецька обл., 85621; ідентифікаційний код 33959754)

до акціонерного товариства «Українська залізниця» (03150, м. Київ, вул. Єжи Ґедройця, буд. 5; ідентифікаційний код 40075815)

про стягнення 36 951,77 грн,

без виклику представників сторін.

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Стислий виклад позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Курахівська ЦЗФ» (далі Товариство) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Залізниці 36 951,77 грн вартості нестачі вугілля кам`яного.

Позов мотивовано тим, що:

- Товариство відповідно до технічних умов завантажило вугілля кам`яне марки Г (Г1) (0-100) та у період грудня 2021 року передало вказаний вантаж для перевезення Залізниці за накладними: від 22.12.2021 №52409828 у вагон 56329410 в кількості 68,800 тон; від 22.12.2021 №52409828 у вагон 54752035 в кількості 70 тон; від 22.12.2021 №52409828 у вагон 58939240 в кількості 70 тон; від 22.12.2021 №52409828 у вагон 53498010 в кількості 69,800 тон та від 23.12.2021 №52418381 у вагон 55022453 в кількості 70 тон;

- під час перевезення відповідачем вантажу за вказаними накладними на станціях Бурштин Львівської залізниці було проведено перевірку стану вантажу та виявлена нестача кам`яного вугілля у деяких вагонах, про що складені комерційні акти, а саме: №388103/1590, №388103/1591, №388103/1592, №388103/1593, №388103/1594;

- в залізничних накладних відсутні відомості про те, що спірні вантажі були відправлені вантажовідправником вантажоодержувачу у вологому стані;

- під час перевезення кам`яного вугілля, як це передбачено Технічними умовами навантаження, вагони знаходилися та були прийняті до перевезення у технічно справному стані, слідів просипання вантажу не виявлено; факт нестачі вантажу за спірним перевезенням підтверджується комерційними актами; виявлена нестача свідчить про те, що відповідач не забезпечив схоронність вантажу під час його перевезення;

- Залізниця не виконала покладених на неї законом та договором перевезення зобов`язань в частині забезпечення схоронності перевезеного вантажу, а тому повинна відшкодувати вартість нестачі у сумі 36 951,77 грн з ПДВ.

2. Стислий зміст заперечень відповідача на позов

Відповідач 16.11.2022 подав суду відзив на позовну заяву, в якому виклав нормативно-правове обґрунтування своїх заперечень та вказав, що відшкодування збитків може бути покладено на відповідача лише при наявності передбачених законом умов, сукупність яких створює склад правопорушення, яке є підставою для цивільної відповідальності відповідно до статті 623 Цивільного кодексу України.

3. Процесуальні дії у справі

Ухвалою господарського суду міста Києва від 01.11.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

16.11.2022 Залізницею подано суду клопотання про витребування:

- у позивача посвідчення про якість рядового вугілля (продуктів збагачення), результат аналізу лабораторії, які відповідають Типовій формі УПД-35 «Посвідчення про якість», встановленою Інструкцією з обліку видобутку рядового вугілля і готової вугільної продукції на шахтах, розрізах та збагачувальним (брикетних) фабриках Мінвуглепрому України, затвердженою наказом Мінвуглепрому України від 17.09.1996 №466, - зазначені документи містять інформацію щодо % вологості вугілля, що перевозилось за спірними залізничними накладними №52409828 і №52418381, оскільки вона не може бути рівною 0%;

- у позивача і акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго» (далі АТ «ДТЕК Західенерго»):

оригінал договору від 27.01.2016 №1-1-2016/006 з додатками до нього, що підтверджують кількість та вартість відправленого вантажу за залізничними накладними №52409828 і №52418381;

платіжні доручення або інші фінансові документи, що підтверджують оплату АТ «ДТЕК Західенерго» вартості поставленого вугілля згідно з вказаною залізничною накладною;

інформацію щодо виробника спірної вугільної продукції, а у разі, якщо виробником даної продукції, що перевозилась за вказаними залізничними накладними, є відмінна від позивача особа - докази придбання даної продукції (договори, специфікації, рахунки, платіжні доручення на оплату таких рахунків тощо) з наданням правовстановлюючих документів за «ланцюжком» від виробника.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 22.11.2022 відмовлено Залізниці у задоволенні вказаного клопотання, проте зобов`язано Товариство протягом п`яти днів з дня вручення даної ухвали подати суду:

- довідки відправника про кількість, ціну і вартість відправленого вантажу, підписані головним (старшим) бухгалтером;

- належної якості (читабельні) комерційні акти №388103/1590, №388103/1591, №388103/1593 і №388103/1594.

Зазначену ухвалу було надіслано позивачу на електронну адресу , яка була вказана Товариством у позовній заяві як електронна адреса представника Гаврихіва Вадима Васильовича, ухвалу отримано останнім 22.11.2022, докази чого долучено до матеріалів справи.

Ухвалу від 22.11.2022 не було надіслано на юридичну адресу Товариства з огляду на те, що Мар`їнська міська територіальна громада внесена до Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 10.11.2022, у зв`язку з чим надіслати ухвалу за допомогою засобів поштового зв`язку неможливо.

Відповідно до частини п`ятої статті 6 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їхні офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в ЄСІТС, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою (частина сьома статті 6 ГПК України).

Згідно з частиною п`ятою і пунктом 2 частини шостої статті 242 ГПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня.

Днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи.

З 05.10.2021 офіційно розпочали функціонування три підсистеми (модулі) ЄСІТС: «Електронний кабінет», «Електронний суд» підсистема відеоконференцзв`язку, у зв`язку з чим відповідно до частини шостої статті 6 ГПК України адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, державні органи, органи місцевого самоврядування та суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки реєструють офіційні електронні адреси в ЄСІТС в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої офіційні електронні адреси в ЄСІТС в добровільному порядку.

Пунктом 17 глави 1 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС передбачено, що особам, які зареєстрували «Електронний кабінет», суд надсилає документи у справах, в яких такі особи беруть участь, в електронній формі шляхом їх надсилання до «Електронного кабінету» таких осіб або в інший спосіб, передбачений процесуальним законодавством, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Відповідно до абзацу п`ятого пункту 37 глави 2 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС особам, які не мають зареєстрованих «Електронних кабінетів», документи у передбачених цим пунктом випадках можуть надсилатися засобами підсистем ЄСІТС на адресу електронної пошти, вказану такими особами під час подання документів до суду.

Тобто чинним процесуальним законодавством передбачено два способи належного повідомлення сторони - шляхом направлення рекомендованим листом з повідомленням про вручення та в електронній формі - через «Електронний кабінет», у тому числі шляхом направлення листа на офіційну електронну пошту засобами підсистем ЄСІТС у випадках, передбачених пунктом 37 глави 2 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС.

Зазначена правова позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 29.06.2022 зі справи №906/184/21 і від 02.11.2022 зі справи №910/14088/21.

Позивачем не виконано вимоги ухвали господарського суду міста Києва від 22.11.2022.

ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ

Товариство (відправник) відповідно до Технічних умов завантажило вугілля кам`яне марки Г (Г1) (0-100) у вагони:

- 56329410 в кількості 68,800 тонн за залізничною накладною №52409828,

- 54752035 в кількості 70,000 тонн за залізничною накладною № 52409828,

- 58939240 в кількості 70,000 тонн за залізничною накладною № 52409828,

- 53498010 в кількості 69,800 тонн за залізничною накладною № 52409828,

- 55022453 в кількості 70,000 тонн за залізничною накладною № 52418381, та передало у грудні 2021 року (22.12.2021 і 23.12.2021) вказаний вантаж для перевезення Залізниці.

Під час перевезення відповідачем вантажу за вказаними накладними на станціях Бурштин Львівської залізниці було проведено перевірку стану вантажу та виявлено нестачу кам`яного вугілля у деяких вагонах, про що складено комерційні акти №388103/1590, №388103/1591, №388103/1592, №388103/1593, №388103/1594.

Слід зазначити, що комерційні акти №388103/1590, №388103/1591, №388103/1593 і №388103/1594 подані позивачем в нечитабельному вигляді.

Обґрунтовуючи позовні вимоги Товариство вказує, що Залізниця при перевезенні вантажу за залізничними накладними №52409828, №52409828, №52409828, №52409828 і №52418381 допустила незбереження вантажу, у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача вартість недостачі вантажу у сумі 36 951,77 грн.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ. ПОЗИЦІЯ СУДУ

Згідно з частиною п`ятою статті 307 ГК України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

Статтею 52 Статуту встановлено, що на станціях призначення залізниця зобов`язана перевірити масу, кількість місць і стан вантажу, зокрема, у разі прибуття вантажу з ознаками недостачі, псування або пошкодження під час перевезення на відкритому рухомому складі або у критих вагонах без пломб, якщо таке перевезення передбачене Правилами перевезення вантажів.

Відповідно до статті 6 Статуту накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

Згідно із статтею 110 Статуту залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству.

Статтею 113 Статуту передбачено, що за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Відповідно до пункту «а» частини першої статті 114 Статуту залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, за втрату чи недостачу -у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі.

Згідно з частиною другою статті 114 Статуту недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Пунктом 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644, встановлено норми природної втрати та граничного розходження у визначенні маси. Так, зазначеним пунктом передбачено, що при видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить 1% маси, зазначеної в перевізних документах, зокрема, для мінерального палива.

Статтею 115 Статуту передбачено, що вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

Обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць (частина 1 статті 129 Статуту).

Частиною другою статті 130 Статуту передбачено, що право на пред`явлення до залізниці претензій та позовів, зокрема, у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу мають одержувач - за умови пред`явлення накладної, комерційного акта і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу.

Згідно зі статтею 133 Статуту передача права на пред`явлення претензій і позовів вантажоодержувачем вантажовідправнику засвідчується переуступним підписом на документі (накладній, вантажній, багажній квитанції).

За приписами частини першої статті 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною першою статті 73 ГПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною першою статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом враховано в тому числі статті 76 79 ГПК України щодо належності, допустимості, достовірності і вірогідності доказів.

Відповідно до частин першої третьої статті 83 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

ВИСНОВКИ

Так, на підтвердження недостачі вантажу позивачем подано суду комерційні акти №388103/1590, №388103/1591, №388103/1592, №388103/1593, №388103/1594, більша частина яких є нечитабельною.

На підтвердження вартості вантажу Товариством подано суду довідки, які містять лише вартість 1 тонни вугілля власності приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля», відвантаженої зі станції Курахівка Донецької залізниці на станцію Бурштин Львівської залізниці, на адресу «ДТЕК Бурштинська ТЕС» з урахуванням показників якості.

Разом з тим, згідно зі статтею 924 ЦК України, статтею 314 ГК України, статтями 114 і 115 Статуту залізниця відповідає за незбереження прийнятого до перевезення вантажу у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи в розмірі тієї суми, на яку було знижено його вартість. При визначенні розміру збитків, заподіяних втратою вантажу, слід застосовувати норми Статуту, яким встановлено обмежену відповідальність перевізника у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу, яка визначається на підставі загальної суми рахунку або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу (правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 20.03.2018 у справі №916/4345/14).

Окрім того, абзацами першим і другим пункту 2.7 роз`яснення Президії Вищого господарського суду України від 29.05.2002 №04-5/601 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею» передбачено, що вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу, зокрема, договору або контракту купівлі-продажу, специфікації на вантаж, довідки відправника про кількість, ціну і вартість відправленого вантажу, підписаної головним (старшим) бухгалтером, копії податкової накладної. Вартість вантажу, що перевозиться з оголошеною вартістю, визначається у такому ж порядку (пункт 4 Правил перевезення вантажів з оголошеною вартістю). Статут не передбачає обов`язкового додання до претензії або позову доказів сплати вантажоодержувачем або уповноваженою особою вартості вантажу.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 22.11.2022 було зобов`язано Товариство протягом п`яти днів з дня вручення даної ухвали подати суду:

- довідки відправника про кількість, ціну і вартість відправленого вантажу, підписані головним (старшим) бухгалтером;

- належної якості (читабельні) комерційні акти №388103/1590, №388103/1591, №388103/1593 і №388103/1594.

Проте позивач вказаних вимог не виконав, витребувані документи суду не подав.

В той же час, жодних інших документів, які б підтверджували кількість, ціну і вартість відправленого вантажу Товариством суду не подано.

Відтак, позивачем не доведено усього складу правопорушення у вигляді збитків, зокрема, понесення збитків позивачем з урахуванням визначення дійсної вартості втраченого вантажу, а тому у задоволенні позову Товариства слід відмовити.

За приписами статті 129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору слід покласти на позивача.

Керуючись статтями 13, 73, 74, 76 - 79, 86, 129, 232, 233, 236 - 238, 240, 247-252 ГПК України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Відмовити у задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Курахівська ЦЗФ» (вул. Нагорна, буд. 1-А, с. Вовчанка, Мар`їнський р-н., Донецька обл., 85621; ідентифікаційний код 33959754) до акціонерного товариства «Українська залізниця» (03150, м. Київ, вул. Єжи Ґедройця, буд. 5; ідентифікаційний код 40075815) про стягнення 36 951,77 грн.

2. Витрати зі сплати судового збору покласти на товариство з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Курахівська ЦЗФ» (вул. Нагорна, буд. 1-А, с. Вовчанка, Мар`їнський р-н., Донецька обл., 85621; ідентифікаційний код 33959754).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 23.12.2022.

Суддя Оксана Марченко