ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення заяви

про відкриття провадження у справі про банкрутство

"19" грудня 2022 р.м. ХарківСправа № 922/2463/22

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Яризька В.О.

розглянувши заяву ОСОБА_1
про неплатоспроможність ОСОБА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Харківської області з заявою про відкриття провадження у справі про його неплатоспроможність відповідно до положень Кодексу України з процедур банкрутства, в якій просить суд прийняти заяву, відкрити провадження у справі про його неплатоспроможність, призначити керуючим реструктуризацією арбітражного керуючого Хомича Р.В., здійснити офіційне оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника, задовольнити заяву, винести постанову, визнати його неплатоспроможним, прийняти пропозицію - запропонований план реструктуризації, зупинити всі штрафні санкції, пеню, комісію, проценти, ввести мораторій, починаючи з дня винесення рішення.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 09.12.2022 заяву ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність (вх. № 2463/22 від 08.12.2022) залишено без руху; повідомлено ОСОБА_1 про допущені недоліки заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність (вх. № 2463/22 від 08.12.2022); заявнику - ОСОБА_1 у десятиденний строк з дня отримання цієї ухвали усунути недоліки, надати суду: докази решти авансування на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень, а саме у розмірі 26704,50 грн; проект плану реструктуризації боргів, який відповідатиме вимогам ст. 124 Кодексу України з процедур банкрутства; належні докази наявності заборгованості перед кредиторами, про яких зазначено в заяві (вх. №2463/22 від 08.12.2022), щодо кожного кредитора окремо і з документальним підтвердженням суми грошових вимог (загальної суми заборгованості, заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстав виникнення зобов`язань, а також строку їх виконання згідно із законом або договором; декларацію про майновий стан за формою, затвердженою державним органом з питань банкрутства за період з 01.01.2022 по 08.12.2022.

14.12.2022 через кабінет "Електронний суд" від ОСОБА_1 надійшла заява про усунення недоліків, до якої доданий підписаний договір з арбітражним керуючим.

Крім того, 14.12.2022 через кабінет системи "Електронний суд" від ОСОБА_1 надійшла заява про усунення недоліків (вх. № 16297), до якої зокрема додані виправлений план реструктуризації, декларацію про майновий стан за зазначений судом період. Також в поданій заяві ОСОБА_1 надав пояснення щодо надання доказів авансування боржником керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень, відповідно до яких просить суд прийняти як належний та допустимий доказ авансування боржником винагороди керуючому реструктуризацією договір про оплату праці, винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого від 01.12.2022, укладений з арбітражним керуючим Хомичем Р.В. Крім того, заявник надав пояснення щодо надання належних доказів наявності заборгованості перед кредиторами, відповідно до яких вважає, що роздруківка з сайту Українського бюро кредитних історій є належним доказом наявності кредитних відносин боржника з кредиторами та містить повну та достовірну інформацію про заборгованість боржника, в тому числі загальну суму заборгованості, заборгованості за основним зобов`язанням, підстави виникнення зобов`язань, а також строки їх виконання.

Розглянувши заяви ОСОБА_1 про усунення недоліків, суд зазначає, що заявником не були усунуті у повному обсязі недоліки, які визначені в ухвалі суду від 09.12.2022.

Так, відповідно до положень пункту 12 частини третьої статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додаються докази авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень.

Отже, законодавцем обрано спосіб врегулювання неплатоспроможності фізичної особи виключно за заявою боржника. При цьому, Законом України "Про судовий збір" не передбачено сплати судового збору за подання заяви фізичною особою про порушення справи про банкрутство. Зазначене обґрунтовує виконання державою свого позитивного обов`язку забезпечення доступу неплатоспроможних фізичних осіб до правосуддя у справах про банкрутство у спосіб не встановлення для таких фізичних осіб ставок судового збору за звернення із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство. Разом з тим, законодавцем не передбачено жодних альтернативних можливостей авансуванню на депозитний рахунок суду оплати послуг керуючого реструктуризацією за три місяці виконання ним повноважень, що є гарантією з боку держави оплати праці цією особи на час формування реєстру вимог кредиторів у справі про банкрутство та відповідає гарантіям на оплату праці відповідно до частин другої, шостої статті 43 Конституції України.

В своїй заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржник зазначає, що згідно з чинною судовою практикою, боржник та арбітражний керуючий не позбавлені можливості укласти угоду, за якою арбітражний керуючий може погодитись на умовах відстрочення оплати до реалізації майна боржника виконувати повноваження керуючого реструктуризацією у справі про неплатоспроможність.

Суд погоджується з даним твердженням боржника. Так, дійсно в постанові від 19.11.2020 у справі №910/726/20 Верховний Суд встановив наявність умов на укладення угоди з арбітражним керуючим на умовах відстрочення оплати та наявності майна боржника для погашення грошової винагороди у розмірі, який підлягає авансуванню боржником.

Разом з тим, умови п. 3.1 та п. 3.3 договору про оплату праці, винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого від 01.12.2022, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , не відповідають вимогам чинного законодавства, а саме в договорі зазначено, що оплата послуг керуючого реструктуризацією за весь строк виконання повноважень становить 20130,00 грн та боржник перераховує оплату рівними частинами протягом 10 місяців у сумі 2013 грн. щомісячно на депозитний рахунок суду, в якому відкрито провадження у справі про неплатоспроможність, що суперечить приписам ч.2 абз.3 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства, якими встановлено значно більший розмір авансування винагороди керуючому реструктуризацією - 40260,00 грн.

Крім цього, суд звертає увагу на те, що договір арбітражний керуючий уклав з боржником на умовах розстрочення оплати його праці (2013 грн. протягом 10 місяців), а не відстрочки оплати до реалізації майна боржника, як це визначено у постанові Верховного Суду від 19.11.2020 у справі №910/726/20 та заявником самостійно визначено строк процедури реструктуризації 10 місяців, що має уявний характер.

Суд зазначає про те, що частиною четвертою статті 236 ГПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, суд відхиляє доводи боржника про можливість укладання договору на умовах розстрочення оплати винагороди арбітражного керуючого.

При цьому, правилами Кодексу України з процедур банкрутства не передбачено можливість внесення авансування винагороди арбітражному керуючому на депозитний рахунок господарського суду частинами протягом тривалого періоду (10 місяців) та після відкриття провадження у справі, за домовленістю боржника та арбітражного керуючого. Також нормами Кодексу України з процедур банкрутства не передбачено можливість визначати розмір авансування послуг арбітражного керуючого на власний розсуд боржника чи арбітражного керуючого.

Крім того, боржником не надано належних та допустимих доказів можливості в подальшому здійснювати оплату послуг арбітражного керуючого у справі про його неплатоспроможність, оскільки з поданого ОСОБА_1 плану реструктуризації боргів вбачається, що витрати боржника перевищують дохід останнього.

З огляду на викладене, суд не приймає Договір про оплату праці, винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого від 01.12.2022, як належний доказ врегулювання між заявником та арбітражним керуючим питання щодо оплати винагороди керуючого реструктуризацією, яка підлягає авансуванню боржником.

У пункті 53 рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі" зазначено, що «право на суд» не є абсолютним. Воно може бути підданим обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

В пункті 30 постанови від 24.09.2020 у справі №910/2629/20 Верховний Суд зазначив: «…обов`язок боржника авансувати вищенаведену винагороду арбітражного керуючого до звернення з відповідною заявою до суду встановлений Кодексом України з процедур банкрутства і подання доказів авансування є обов`язковою умовою, встановленою статтею 116 зазначеного Кодексу. При цьому, ані даний Кодекс, ані інші діючі норми законодавства, не передбачають права боржника бути звільненим від авансування винагороди арбітражному керуючому при поданні такої заяви, як не передбачають і умов, за яких суд може відстрочити, розстрочити чи звільнити заявника від здійснення авансування винагороди арбітражному керуючому».

Аналогічні правові висновки містяться в постанові Верховного Суду від 17.02.2021 у справі №927/166/20.

Разом з тим, суд звертає увагу заявника на те, що відповідно до статті 129 Конституції України, здійснюючи свої конституційні обов`язки, господарські суди повинні дотримуватися принципів здійснення правосуддя, зокрема, принципу рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Враховуючи даний принцип господарський суд позбавлений права надавати перевагу будь-якій стороні, в тому числі, й у питанні звільнення, відстрочення чи розстрочення сплати винагороди керуючому реструктуризацією.

Суд акцентує, що в процедурі розгляду заяви про неплатоспроможність можливі випадки заміни арбітражного керуючого у конкретній справі. Зокрема положеннями статті 28 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що арбітражний керуючий може бути відсторонений господарським судом від виконання повноважень розпорядника майна, керуючого реструктуризацією, керуючого санацією, ліквідатора, керуючого реалізацією за його заявою. Також відсторонення арбітражного керуючого від виконання повноважень може бути здійснено господарським судом за клопотанням учасника провадження у справі або за власною ініціативою у разі: невиконання або неналежного виконання обов`язків, покладених на арбітражного керуючого; зловживання правами арбітражного керуючого; подання до суду неправдивих відомостей; відмови арбітражному керуючому в наданні допуску до державної таємниці або скасування раніше наданого допуску; припинення діяльності арбітражного керуючого; наявності конфлікту інтересів.

Також, положеннями статті 26 Кодексу України з процедур банкрутства визначено підстави для припинення діяльності арбітражного керуючого, зокрема такою підставою може бути неможливість виконувати повноваження за станом здоров`я.

Окрім цього, нормами статті 29 Кодексу України з процедур банкрутства передбачені випадки тимчасового зупинення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого. Для прикладу, тимчасове зупинення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого, може мати місце у разі застосування до арбітражного керуючого як підозрюваного чи обвинуваченого у кримінальному провадженні запобіжних заходів у виді домашнього арешту із забороною залишати житло цілодобово або у робочий час чи тримання під вартою - на час дії запобіжного заходу, а у разі застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді тимчасового обмеження у користуванні спеціальним правом - на час дії такого заходу.

А отже, з наведених процедурних норм вбачається, що під час провадження у справі про неплатоспроможність можуть мати місце випадки заміни арбітражного керуючого у конкретній справі внаслідок відсторонення, припинення діяльності, тимчасового зупинення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого тощо.

Однак, за умови авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією не в повному обсязі, новий керуючий реструктуризацію буде позбавлений можливості отримати винагороду у встановленому порядку та розмірі, передбаченому Кодексом України з процедур банкрутства.

Крім того, заявником не виконані вимоги ухвали суду від 01.12.2022 в частині надання належних доказів наявності заборгованості перед кредиторами, про яких зазначено в заяві, щодо кожного кредитора окремо із документальним підтвердженням суми грошових вимог, підстав виникнення зобов`язань, а також строку їх виконання згідно із законом або договором.

Так, за заявою ОСОБА_1 , він має прострочені зобов`язання перед 10 фінансовими установами на загальну суму 683 037,35 грн. Дана заборгованість виникла на підставі відповідних договорів та/або угод, укладених між заявником та банками і мікрофінансовими організаціями, а саме:

- АТ "ПУМБ";

- ТОВ ФК "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ";

- АТ "А-БАНК";

- АТ "ІДЕЯ БАНК";

- АТ "АЛЬФА-БАНК";

- АТ КБ "ПРИВАТБАНК";

- ТОВ "ФК" "ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ";

- АТ "БАНК ФОРВАРД";

-АТ "БАНК КРЕДИТ ДНІПРО";

- АТ "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК".

Натомість до матеріалів заяви ОСОБА_1 додано лише договори, що укладені з АТ "Ідея Банк", АТ "Альфа-Банк", АТ "Банк-Форвард", АТ "Банк Кредит Дніпро", АТ "Креді Агріколь Банк".

Інших документів наявності правовідносин (договорів, угод) із зазначеними заявником іншими кредиторами, а саме : АТ "ПУМБ", ТОВ ФК "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ", АТ "А-БАНК", АТ КБ "ПРИВАТБАНК" до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність та до заяви про усунення недоліків, не додано.

Заявник стверджує, що ним не надано належних доказів в частині всіх копії договорів, квитанції, банківських виписок тощо, що підтверджують суми грошових вимог кредиторів, на підставі яких виникла заборгованість, через їх відсутність або втрату. В поданій заяві про усунення недоліків ОСОБА_1 зазначив, що він неодноразово звертався до фінансових установ та просив про надання відповідних копій кредитних договорів.

Натомість, матеріали заяви не містять доказів звернень ОСОБА_1 з метою отримання кредитних договорів або відмови в їх отриманні.

Суд зазначає, що відсутність доказів наявності первинної документації, на підставі якої виникла заборгованість позбавляє можливості суду надати оцінку щодо права боржника звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність в порядку ч.2 ст. 115 Кодексу України з процедур банкрутства.

Аналогічна правова позиція визначена у постанові Верховного суду від 21.10.2020 у справі № 915/36/20.

Оскільки відкриття провадження у справі про неплатоспроможність має відповідні правові наслідки процесуального та майнового характеру, то на фізичну особу-боржника (як єдиного суб`єкта звернення із заявою про відкриття провадження у такій справі) покладається обов`язок підтверджувати обставини його неплатоспроможності чи її загрози доказами у відповідному (достатньому) обсязі, у тому числі первинними документами, задля забезпечення перевірки господарським судом підстав та моменту виникнення зазначених боржником грошових вимог кредиторів, встановлення їх характеру та розміру.

Суд вважає, що самого кредитного звіту недостатньо для підтвердження вказаних обставин, оскільки такий звіт може містити неповну чи недостовірну інформацію про розмір заборгованості боржника, в тому числі за основним зобов`язанням.

Отже, подання боржником при зверненні до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність лише кредитного звіту, однак без додавання інших документів (які стали підставою виникнення грошового зобов`язання у розумінні статті 1 КУзПБ) для належного підтвердження розміру заборгованості цього боржника (в тому числі за основним зобов`язанням), підстав виникнення зобов`язань та строків їх виконання, є недостатнім для доведення відповідних обставин та, як наслідок, встановлення судом наявності підстав для відкриття провадження у такій справі.

Відповідний правовий висновок викладений у Постанові Верховного суду від 29.11.2022 у справі № 917/1604/21.

Суд звертає увагу на те, що Кодекс України з процедур банкрутства визначає обов`язок боржника у своїй заяві про відкриття справи навести всі обставини неплатоспроможності та документально їх підтвердити.

Метою законодавця при запровадженні процедури банкрутства фізичних осіб було створення правового механізму, який дозволить фізичній особі - боржнику відновити її задовільний фінансовий стан через механізм погашення всіх існуючих боргів, що реалізується в тому числі шляхом реструктуризації зобов`язань.

Передумовою звернення фізичної особи - боржника до господарського суду із відповідною заявою та намір кінцевого результату є повне відновлення платоспроможності такої особи.

Отже, звертаючись до господарського суду із заявою про відкриття справи про неплатоспроможність фізична особа - боржник повинна розкрити повну та вичерпну інформацію про загальну суму заборгованості та строк виконання зобов`язань, а також документально підтвердити таку інформацію належними та допустимими доказами у розумінні вимог статей 76 - 77 Господарського процесуального кодексу України, що також передбачено п.п. 3, 14 ч. 3 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства.

У даному ж випадку звертаючись до господарського суду із заявою про неплатоспроможність заявник вказував про наявність у нього прострочених зобов`язань перед кредиторами у загальному розмірі 683 037,35 грн., однак в порушення вимог ч. 3 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства заявником не в повному обсязі надано документальне підтвердження їх наявності, а також строку виконання зобов`язань. Тобто, заявником не додано належних доказів, що підтверджують обставини, викладені ним у вказаній заяві.

Посилання заявника на висновки викладені у постанові Південно-західного апеляційного господарського суду у справі № 915/1347/21, не приймаються, оскільки при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч.4 ст. 236 ГПК України).

Таким чином, недоліки заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 у повному обсязі не усунув.

Згідно з ч.4 ст. 174 ПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Статтею 38 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що господарський суд не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви про відкриття провадження у справі або закінчення строку на усунення недоліків заяви повертає її та додані до неї документи без розгляду. Про повернення заяви про відкриття провадження у справі без розгляду господарський суд постановляє ухвалу. Повернення заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство не перешкоджає повторному зверненню з такою заявою до господарського суду у встановленому порядку.

Враховуючи, що заявником - ОСОБА_1 недоліки заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність (вх. № 2463/22 від 08.12.2022) не усунуто, суд вважає за необхідне повернути ОСОБА_1 заяву про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність (вх. № 2463/22 від 08.12.2022), а також звернути увагу заявника на те, що відповідно до ч. 3 ст. 38 Кодексу України з процедур банкрутства повернення заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство не перешкоджає повторному зверненню з такою заявою до господарського суду у встановленому порядку.

Керуючись ст. 38 Кодексу України з процедур банкрутства, статтями 174, 232-235 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Повернути ОСОБА_1 заяву про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність (вх. № 2463/22 від 08.12.2022)

Звернути увагу ОСОБА_1 на те, що відповідно до ч. 3 ст. 38 Кодексу України з процедур банкрутства повернення заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство не перешкоджає повторному зверненню з такою заявою до господарського суду у встановленому порядку.

Ухвалу направити ОСОБА_1 (ел. пошта ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги в строки, передбачені ст. 256 ГПК України.

Ухвалу підписано 19.12.2022.

Суддя Яризько В.О.