РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

06.12.2022Справа № 910/7663/22
Суддя Мудрий С.М., розглянувши справу

за позовом керівника Оболонської окружної прокуратури м. Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради

до товариства з обмеженою відповідальністю "Антел-Стандарт"

про розірвання договору оренди земельної ділянки та повернення земельної ділянки

При секретарі судового засідання: Габорак О.М.

Представники сторін:

від прокуратури: Винник Олександр Олексійович - прокурор (посвідчення №0581194 від 01.12.2020);

від позивача: Пилипчук Ірина Ігорівна - посадова особа посвідчення №0014 від 21.01.2022;

від відповідача: Тополь Артем Олександрович - представник за ордером серія СВ №1037782 від 05.10.2022.

встановив :

До Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява керівника Оболонської окружної прокуратури м. Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради до товариства з обмеженою відповідальністю "Антел-Стандарт" про розірвання договору оренди земельної ділянки та повернення земельної ділянки, а саме просить суд:

- розірвати укладений між Київською міською радою та товариством з обмеженою відповідальністю "Антел-Стандарт" договір оренди земельною ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пасічник С.Г. від 19.12.2013 №502;

- зобов`язати товариство з обмеженою відповідальністю "Антел-Стандарт" повернути Київській міській раді земельну ділянку площею 0,2601 га (кадастровий номер :78:194:0021), яка розташована на просп. Степана Бандери, після з`їзду на вул. Електриків в Оболонському районі м. Києва у стані, придатному для її подальшого використання;

- визнати припиненим право товариства з обмеженою відповідальністю "Антел-Стандарт" на користування для забудови земельною ділянкою площею 0,2601 га (кадастровий номер :78:194:0021), яка розташована на просп. Степана Бандери, після з`їзду на вул. Електриків в Оболонському районі м. Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.08.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження та призначити підготовче засідання на 20.09.2022.

У підготовче засідання не з`явився відповідач, хоча про місце, час та дату підготовчого засідання повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.09.2022 відкладено підготовче засідання у справі на 11.10.2022.

Судове засідання 11.10.2022 не відбулося у зв`язку з оголошеною повітряною тривогою.

12.10.2022 до канцелярії суду від позивача надійшло клопотання про відкладення справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.10.2022 призначено підготовче засідання у справі на 01.11.2022.

24.10.2022 до канцелярії суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

В судовому засіданні 01.11.2022 протокольною ухвалою суду продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів. Відкладено підготовче засідання до 22.11.2022.

02.11.2022 до канцелярії суду від Оболонської окружної прокуратури м. Києва надійшла відповідь на відзив.

02.11.2022 до канцелярії суду Київською міською радою подано письмові пояснення.

22.11.2022 до канцелярії суду від відповідача надійшли заперечення.

В судовому засіданні 22.11.2022 протокольною ухвалою відкладено підготовче засідання на 06.12.2022.

В судовому засіданні 06.12.2022 сторонами надано згоду на розгляд по суті в той самий день після закінчення підготовчого судового засідання, у зв`язку з чим суд оголосив про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Представник прокуратури підтримав позовні вимоги просив суд позов задовольнити.

Представник позивача просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача просив суд в задоволенні позовних вимог відмовити.

В судовому засіданні на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення прокуратури та представників позивача та відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Рішенням Київської міської ради № 152/8436 від 20.09.2012 вирішено: затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки товариству з обмеженою відповідальністю "Антел-Стандарт" для будівництва, експлуатації та обслуговування автозаправної станції з кафе-магазином на просп. Московському (після з`їзду на вул. Електриків) в Оболонському районі м. Києва; передати товариству з обмеженою відповідальністю "Антел-Стандарт" в короткострокову оренду на 5 років земельну ділянку площею 0,26 га (в тому числі 0,05 га в межах червоних ліній) для будівництва, експлуатації та обслуговування автозаправної станції з кафе-магазином на просп. Московському (після з`їзду на вул. Електриків) в Оболонському районі м. Києва за рахунок міських земель, не наданих у власність чи користування.

На виконання вищезазначеного рішення, 19.12.2013 між Київською міською радою (орендодавець) та товариством з обмеженою відповідальністю "Антел-Стандарт" (орендар) укладено договір оренди земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пасічник С.Г. та зареєстровано в реєстрі за №502.

Пунктом 1.1 договору передбачено, що орендодавець на підставі рішення Київської міської ради від 20.09.2012 №152/8436, за актом приймання-передачі передає, а орендар приймає в оренду (строкове платне користування) земельну ділянку (далі - об`єкт оренди або земельна ділянка), визначену цим договором.

Згідно пункту 2.1 договору об`єктом оренди відповідно до цього договору є земельна ділянка з наступними характеристиками:

місце розташування - просп. Московський (після з`їзду на вул. Електриків) в Оболонському районі м. Києва;

розмір - 0,2601 га, в тому числі 0,0454 га в межах червоних ліній;

цільове призначення - для будівництва, експлуатації та обслуговування автозаправної станції з кафе-магазином;

кадастровий номер - :78:194:0021.

Земельна ділянка, яка передається в оренду, не має недоліків, що можуть перешкоджати її ефективному використанню (п. 2.3 договору).

Договір укладено на 5 (п`ять) років (п. 3.1 договору).

На підставі протоколу постійної комісії Київської міської ради з питань земельних відносин, містобудування та архітектури від 11.12.2018 №08/281-1457к поновлено договір оренди земельної ділянки на 5 років на підтвердження чого між сторонами укладено договір про поновлення договору оренди земельної ділянки від 24.05.2019, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дем`яненко Т.М. та зареєстровано в реєстрі за №331. Термін дії договору до 24.05.2024.

Звертаючись з даним позовом Оболонською окружною прокуратурою м. Києва зазначено, що орендар зобов`язаний приступити до використання земельної ділянки в строк, встановлений цим договором, та після підписання цього договору і акту приймання-передачі земельної ділянки та державної реєстрації договору, а також виконувати встановлені цим договором обмеження.

Тому, ТОВ "Антел-Стандарт" мало завершити забудову спірної земельної ділянки відповідно до умов договору оренди до 19.12.2016. Разом з тим, встановлено, що відповідачем протягом тривалого часу (більше 5 років) допускається порушення умов договору оренди в частині обов`язку завершити забудову земельної ділянки не пізніше, ніж через три роки з моменту державної реєстрації договору.

Так, Департаментом земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації проведено перевірку дотримання вимог земельного законодавства під час використання земельної ділянки площею 0,2601 га, кадастровий номер :78:194:0021, на просп. Степана Бандери (після з`їзду на вул. Електриків) у Оболонському районі м. Києва та складено акт від 13.12.2021 №21-0052-05. За результатами проведеної перевірки встановлено, що земельна ділянка площею 0,2601 га (кадастровий номер :78:194:0021) не огороджена, на ділянці ростуть зелені насадження. Земельна ділянка вільна від будь-яких будівель і споруд. Будь-які особи на ділянці були відсутні, земельна ділянка ніким не використовується.

ТОВ "Антел-Стандарт" як орендар земельної ділянки :78:194:0021, дозвільні документи на будівництво не отримувало, документи, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів по просп. Московському (біля з`їзду на вул. Електриків) в Оболонському районі міста Києва не реєструвались та не видавались, що підтверджується листами Державної інспекції архітектури та містобудування (ДІАМ) України від 06.12.2021, 12.07.2022).

Замовнику будівництва ТОВ "Антел-Стандарт" надано містобудівні умови і обмеження забудови земельної ділянки для будівництва автозаправної станції з кафе-магазином на просп. Московському (після з`їзду на вул. Електриків) в Оболонському районі м. Києва від 31.07.2014 № 193/14/12/009-14. Також згідно з електронною базою даних Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної ідміністрації) наявні відомості про реєстрацію в містобудівному кадастрі дроєктної документації на об`єкт: «Будівництво автозаправної станції з кафе-магазином по просп. Московському (після з`їзду на вул. Електриків) в Оболонському районі м. Києва від 17.06.2018 №56.

При цьому, в реєстрі адрес, який розроблений відповідно до Положення про реєстр адрес у місті Києві, затвердженого рішенням Київської міської ради від 22.05.2013 № 337/9394 та Тимчасового порядку присвоєння поштових адрес об`єктам нерухомості у місті Києві, затвердженого розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради Київської міської державної адміністрації від 25.06.2011 №1094, відсутні відомості про документи щодо присвоєння поштової адреси будь-яким об`єктам нерухомості, розташованим на земельній ділянці з кадастровим номером :78:194:0021, яка знаходиться на просп. Степана Бандери (колишній Московський), після з`їзду на вул. Електриків в Оболонському районі м. Києва.

Прокуратурою зазначено, що ТОВ "Антел-Стандарт" з 2013 року по теперішній час в порушення умов договору оренди землі та вимог чинного законодавства не приступило до використання земельної ділянки та не тільки не завершило, а навіть не розпочало будівництво автозаправної станції з кафе-магазином на спірній земельній ділянці. У зв`язку з чим прокуратура звернулася до суду.

Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звертатися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення правовідношення, зокрема шляхом розірвання договору.

За приписами статей 525, 526, 629 Цивільного кодексу України та статті 193 Господарського кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог зазначених кодексів, інших актів цивільного законодавства.

За приписами частини 2 статті 792 Цивільного кодексу України відносини щодо оренди земельної ділянки регулюються законом.

Згідно до статті 1 Закону України "Про оренду землі" орендою землі є засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Частиною 1 статті 2 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Статтею 13 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Пунктом 8.4 договору серед обов`язків орендаря передбачено, що останній зобов`язаний завершити забудову земельної ділянки в строки, встановлені проектною документацією на будівництво, затвердженою в установленому порядку, але не пізніше ніж через три роки з моменту державної реєстрації цього договору.

У пункті 11.4 договору сторонами договору було погоджено, що договір може бути розірваним: в односторонньому порядку за ініціативою орендодавця із звільненням орендодавця від відповідальності, зокрема, в разі, порушення строків завершення забудови земельної ділянки, встановлених п.8.4 договору.

Пунктом 11.5 договору передбачено, договір може бути достроково розірваний у разі невиконання або неналежного виконання орендарем обов`язків, визначених у пунктах 5.1 та 8.4 цього договору.

За загальним правилом, закріпленим у ст. 651 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Тобто йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору.

Оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття - "значної міри" позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Істотність порушення визначається виключно за об`єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. В такому випадку вина (як суб`єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі частини 2 статті 651 Цивільного кодексу України.

Іншим критерієм істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. При цьому йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору.

Вирішальне значення для застосування зазначеного положення закону має співвідношення шкоди з тим, що могла очікувати від виконання договору сторона.

Аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного суду від 13.02.2018 у справі №925/1074/17.

Відповідно до ч. ст. 188 Господарського кодексу України розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Згідно з ч. 4 ст. 31 Закону України «Про оренду землі» розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

При цьому, частиною 1 статтею 32 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 (права та обов`язки орендодавця) і 25 (права та обов`язки орендаря) цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Отже, нормами законодавства чітко регламентовано підстави припинення договору оренди шляхом його розірвання.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.

Проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: отримання замовником або проектувальником вихідних даних; розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; затвердження проектної документації; виконання підготовчих та будівельних робіт; прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів; реєстрація права власності на об`єкт містобудування.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» основними складовими вихідних даних є: 1) містобудівні умови та обмеження; 2) технічні умови; 3) завдання на проектування.

Таким чином, відповідач відповідно до вимог Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» не може розпочати будівельні роботи за відсутності містобудівної документації.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ "Антел-Стандарт" у період 2014-2021 роки було отримано дозвільну документацію та розроблено проектну документацію, що надає право у подальшому приступити безпосередньо до забудови, а саме:

- отримано містобудівні умови і обмеження забудови земельної ділянки для будівництва автозаправної станції з кафе-магазином на просп. Московському (після з`їзду на вул. Електриків) в Оболонському районі м. Києва від 31.07.2014 року № 193/14/12/009-14.

Дотримуючись містобудівних умов ТОВ "Антел-Стандарт" звернулось до відповідних служб за технічними умовами до забудови та були отримані останні:

- Технічні умови № 93-3 на проектування електромереж зовнішнього освітлення від 18.08.014 року;

- Завдання на розроблення інженерно-технічних заходів цивільного захисту у складі проектної документації об`єкта «Будівництво автозаправної станції з кафе-магазином на просп. Московському (після з`їзду на вул. Електриків) в Оболонському районі м. Києва від 09.09.2014 року;

- Технічні умови до проектної документації об`єкта «Будівництво автозаправної станції з кафе-магазином на проси. Московському (після з`їзду на вул. Електриків) в Оболонському районі м. Києва від 21.10.2014 року Управління державної автомобільної інспекції МВС України;

- Технічні умови на телефонізацію об`єкта «Будівництво автозаправної станції з кафе- магазином на просп. Московському (після з`їзду на вул. Електриків) в Оболонському районі м. Києва від 08.04.2015 року;

- укладено договір з ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» від 25.05.2015 року № НП-370-15/38686 про приєднання, яке не є стандартним, та отримано технічні умови щодо приєднання об`єкта «Будівництво автозаправної станції з кафе-магазином на просп. Московському (після з`їзду на вул. Електриків) в Оболонському районі м. Києва;

- Технічні умови на каналізування об`єкта № 10348 від 02.10.2015 року, які були поновлені 26.04.2018 року;

- Технічні умови на водопостачання об`єкта № 10326 від 02.10.2015 року, які були поновлені 26.04.2018 року;

- Технічні умови на підключення до мережі дощової каналізації та влаштування автопід`їзду № 33-5-16 від 17.06.16 року;

- отримано погодження з Управлінням привінтивної діяльності ГУНП України в місті Києві «Схему організації дорожнього руху (№8339) 12.09.2017 року.

З метою здійснення забудови земельної ділянки відповідачем було замовлено проект «Будівництво автозаправної станції з кафе-магазином на просп. Московському (після з`їзду на вул. Електриків) в Оболонському районі м. Києва. Даний проект пройшов експертизу. Товариством з обмеженою відповідальністю «Українська будівельно-технічна експертиза» було підготовлено позитивний експертний звіт за № 7-111-15ЕП-КО від 14.07.2016 року, щодо розгляду проектної документації за проектом "Будівництво автозаправної станції з кафе-магазином на просп. Московському (після з`їзду на вул. Електриків) в Оболонському районі м. Києва". За результатами розгляду проектної документації та внесення до неї змін згідно із зауваженнями та пропозиціями зазначена проектна документація рекомендована до затвердження в установленому порядку.

07.06.2018 року Департаментом містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) зареєстровано в містобудівному кадастрі проектну документацію на об`єкт: «Будівництво автозаправної станції з кафе-магазином по просп. Московському (після з`їзду на вул. Електриків) в "Оболонському районі м. Києва (№ 56).

В подальшому, відповідач звернувсь до Державної інспекції архітектури та містобудування з заявою про видачу дозволу на виконання будівельних робіт. Однак 09.12.2021 року рішенням ІУ15 Державна інспекція архітектури та містобудування відмовила товариству у видачі дозволу вказавши підставою «не надання необхідних документів для прийняття рішення, а саме: результати оцінки впливу на довкілля, що передбачена ст. З ЗУ "Про оцінку впливу на довкілля".

Враховуючи зауваження ДІАМ зазначене в рішенні про відмову, відповідачем 04.02.2022 року було укладено договір № 05/2022 на екологічні послуги, предметом якого є розроблення проекту з Оцінки впливу на довкілля та отримання Висновку з ОВД для об`єкта «Будівництво автозаправної станції з кафе-магазином на просп. Московському (після з`їзду на вул. Електриків) в Оболонському районі м. Києва».

Таким чином, на думку суду, за період перебування земельної ділянки в користуванні відповідача останній дотримувався містобудівного, земельного та податкового законодавства, оскільки автозаправна станція є об`єктом підвищеної небезпеки, тому будівництво не розпочиналось без отримання всіх необхідних дозволів та погоджень. Товариством організовано проектно-вишукувальиі роботи, розроблялась проектна документація на будівництво, вирішувалося питання про отримання необхідних дозволів на будівництво об`єкту підвищеної небезпеки та вчинялися інші дії, які с невід`ємними складовими процесу будівництва АЗС, без яких неможливо розпочати таке будівництво.

Таким чином, враховуючи викладене, а також дії відповідача, спрямовані на отримання необхідної документація для здійснення подальшої забудови земельної ділянки, свідчить про відсутність вини відповідача щодо належного виконання п. 8.4 договору оренди.

Враховуючи вищезазначене, підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки з причин незабудови земельної ділянки відсутні.

Відповідно до п.8.4 договору орендар зобов`язаний повернути земельну ділянку орендодавцю у стані, придатному для її подальшого використання після припинення дії цього договору.

Беручи до уваги те, що судом відмовлено в задоволенні вимоги в частині розірвання договору, тому вимога керівника Оболонської окружної прокуратури м. Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради в частині зобов`язання товариства з обмеженою відповідальністю "Антел-Стандарт" повернути Київській міській раді земельну ділянку площею 0,2601 га (кадастровий номер :78:194:0021), яка розташована на просп. Степана Бандери, після з`їзду на вул. Електриків в Оболонському районі м. Києва у стані, придатному для її подальшого використання, яка є похідною, також не підлягає задоволенню.

Також, суд вважає безпідставними твердження прокурора про врегулювання спірних правовідносин сторін нормами ст. 416 ЦК України та ст. 102-1 ЗК України, якими встановлено автоматичне припинення права користування земельною ділянкою під забудову. Так, суперфіцій і оренда є окремими правовими інститутами, які регламентуються різними главами Земельного кодексу України, Цивільного кодексу України і Закону України "Про оренду землі"(аналогічна правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду, у постанові від 28.03.2018 у справі № 923/474/17).

А тому, вимога прокурора в частині визнання припиненим право товариства з обмеженою відповідальністю "Антел-Стандарт" на користування для забудови земельною ділянкою площею 0,2601 га (кадастровий номер :78:194:0021), яка розташована на просп. Степана Бандери, після з`їзду на вул. Електриків в Оболонському районі м. Києва є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Частинами 3, 4 статті 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 статті 76 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до положень ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень ст. 74 ГПК України.

Згідно зі ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 N475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 №3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

З приводу висвітлення всіх доводів сторін суд враховує практику Європейського суду з прав людини, який у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України №4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

Судовий збір згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на прокуратуру.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3,4 ст. 13, ч.1 ст. 73, ч.1 ст. 74, ч.1 ст. 77, ч.1 ст. 79, ст.ст. 129, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата підписання рішення: 15.12.2022 року.

Суддя С. М. Мудрий