ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2022 року Справа № 902/1262/21

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Павлюк І.Ю., суддя Дужич С.П. , суддя Савченко Г.І.

без виклику сторін у справі

розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Мільченка Олександра Олеговича

на рішення Господарського суду Вінницької області, ухваленого 22.09.22р. суддею Матвійчуком В.В. у м.Вінниці, повний текст складено 22.09.22р.

та на додаткове рішення Господарського суду Вінницької області, ухваленого 07.10.22р. суддею Матвійчуком В.В. у м.Вінниці, повний текст складено 14.10.22р.

у справі № 902/1262/21

за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Баукрафт Україна"

до Фізичної особи-підприємця Мільченка Олександра Олеговича

про стягнення 125 000,00грн.

та зустрічним позовом Фізичної особи-підприємця Мільченка Олександра Олеговича

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Баукрафт Україна"

про стягнення 123576,71грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Вінницької області від 22.09.2022р. у справі №902/1262/21 первісний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Баукрафт Україна" до Фізичної особи-підприємця Мільченка Олександра Олеговича про стягнення 125000,00грн. задоволено.

Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Мільченка Олександра Олеговича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Баукрафт Україна" 125000,00грн. - боргу та 2270,00грн. - витрат і сплати судового збору.

В задоволенні зустрічного позову Фізичної особи-підприємця Мільченка Олександра Олеговича до Товариства з обмеженою відповідальністю "Баукрафт Україна" про стягнення 123576,71грн. відмовлено.

Також, додатковим рішенням Господарського суду Вінницької області від 07.1.2022р. у справі №902/1262/21 витрати позивача за зустрічним позовом по сплаті судового збору та професійну правничу допомогу покладено на Фізичну особу-підприємця Мільченка Олександра Олеговича.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням та додатковим рішенням, Фізична особа-підприємець Мільченко Олександр Олегович звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржене рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні первісного позову та задовільнити зустрічний позов. Також, просить скасувати додаткове рішення у даній справі та здійснити новий розподіл судових витрат понесених у зв`язку з розглядом справи першої інстанції, зокрема, покласти на ТОВ "Баукрафт Україна" витрати по сплаті судового збору за подання зустрічного позову, апеляційної скарги та витрат на професійну правничу допомогу.

Мотивуючи апеляційну скаргу, скаржник зазначає, зокрема, наступне:

- вважає, що рішення місцевого господарського суду ухвалене з порушенням норм чинного законодавства;

- вказує на те, що з матеріалів справи вбачається, що в обґрунтуваннях своєї позовної вимоги позивач за первісним позовом зазначив, що скаржником порушено вимоги договору підряду щодо виконання робіт (відповідач вказані роботи не виконував та до їх виконання не приступив), тобто фактично в якості підстав для відмови від договору підряду №25/07-19 та стягнення грошових коштів мали слугувати положення ч.2 ст.849 ЦК України;

- зазначає, що водночас такої вимоги (про розірвання укладеного договору підряду) позивач за первісним позовом не заявляв та вона не була предметом судового розгляду. Разом з тим, встановлюючи факт невиконання ФОП Мільченко О.О. умов договору та виконання цих робіт ТОВ "Баукрафт Україна", стягуючи при цьому суму коштів за виконані роботи, суд не застосовує до спірних правовідносин положення закону, що регулюють односторонню відмову від договору підряду;

- додає, що судом також не досліджено та не встановлено, чи наявні взагалі підстави для такої відмови, на противагу цьому матеріали справи не містять в собі вимоги (претензії, листа) ТОВ "Баукрафт Україна" із повідомленням про розірвання договору підряду;

- вважає, що судом першої інстанції встановлюючи факти не виконання відповідачем умов договору не перевірено та не встановлено чи доведено позивачем за первісним позовом наявність підстав для односторонньої відмови від укладеного договору підряду і, як наслідок, не застосовано норми матеріального права, що регулюють питання односторонньої відмови, хоча фактично така має місце, що відповідно до ст.277 ГПК України є підставою для скасування судового рішення;

- стверджує, що стягнення суми коштів на тій підставі, що вони фактично на думку суду першої інстанції були авансом (хоча призначення платежу стверджує про протилежне) не відповідає вимогам Закону та дослідженим матеріалам справи;

- додає, що судом також проігноровано те, що у позовній заяві, позивач посилається на правовідносини, які взагалі між собою не пов`язані, що підтверджується різними по своїй суті документами, зокрема рахунком на оплату №1-2103/18 від 21.03.2019р. (рахунок на оплату) та договором виконання робіт №25/07-19 від 25.07.2019р. (договір);

- звертає увагу суду апеляційної інстанції на той факт, що ці правовідносини не пов`язані між собою, виставлений рахунок не встановлює виконання робіт з виїмки та переміщення ґрунту в військовому містечку №74, що розташоване в с.Гущинці, Вінницької області, між договором та цими роботами є проміжок часу в чотири місяці та вони повністю виконані та оплачені ТОВ "Баукрафт Україна";

- зазначає, що суд першої інстанції, стверджуючи та підтримуючи при цьому позицію ТОВ "Баукрафт Україна" щодо невиконання ФОП Мільченко О.О. робіт з виїмки та переміщення ґрунту, не звертає увагу на той факт, що якщо б такі роботи справді мною не виконувались, то з якою метою позивачу укладати зі мною договір підряду на виконання більш ємних робіт через чотири місяці потому. Однак, саме те, що ФОП Мільченко О.О. повно та належно виконані свої зобов`язання в березні 2019 року і стало підставою майбутніх правовідносин з ТОВ "Баукрафт Україна". Більш того, у випадку не оплати цих робіт або часткової оплати, такий договір зі сторони ФОП Мільченко О.О. теж не був би підписаний;

- констатує, що позиція суду про те, що роботи вказані в рахунку на оплату виконані не були, є хибною і спростовується фактом їх оплати, а доводи про те, що гроші в сумі 25000,00грн. є авансовим платежем по договору виконання робіт №25/07-19 від 25.07.2019р. не відповідає дійсності та суперечить положенням цього договору і ст.854 ЦК України, в розумінні якої, попередня оплата має бути передбачена договором. Разом з тим, в цьому випадку сторони окремого договору не укладали;

- щодо зустрічного позову зазначає те, що судом не взято до уваги той факт, що ні договором, ні законом, не встановлено особливостей повідомлення замовника про прийняття виконаних робіт (етапу робіт), непередбачено і надсилання відповідних актів замовнику з метою їх підписання, не визначено яким саме видом кореспонденції має бути надіслано такі акти, а лише зазначено, що підрядник не повинен вчиняти жодних дій щодо спонукання замовника до підписання акта виконаних робіт, а має лише констатувати факт відмови замовника від підписання акта та скріпити запис про це своїм підписом;

- також, суд не приймає до уваги укладений скаржником договір субпідряду №1/01-2019 від 25.07.2019р. із субпідрядником ТОВ "МП "Юлія" та копію підписаного акту виконаних робіт №1/19 від 29.07.2019р. на суму 163965,00грн.;

- вважає, що твердження суду про необхідність складання більш ємних документів зі сторони виконавця, зокрема передбачених "Правилами технічної експлуатації систем водопостачання та водовідведення населених пунктів України", затверджених Наказом Держжитлокомунгоспу України від 05.07.1995р. №30 - не відповідають виконаним роботам (копанню та засипці) та досягнутим згідно договору домовленостям;

- покликається на те, що в матеріалах справи відсутнє підтвердження виконання робіт ТОВ "Баукрафт України" самотужки, оскільки їх виконання мало відбутись не раніше ніж в 2019 році, тобто через два роки після скасування ДБН на підставі яких були складені акти на закриття прихованих робіт, а тому надані акти не можуть бути належними та допустимими доказами в розумінні положень господарсько-процесуального кодексу України;

- також вказує, що додатковим рішенням господарського суду Вінницької області від 07.10.2022р. у даній справі витрати ФОП Мільченко О.О. по сплаті судового збору та на професійну правничу допомогу, у зв`язку з відмовою в задоволенні зустрічного позову, покладено на скаржника. Вважає, що за результатами розгляду справи в суді апеляційної інстанції необхідно здійснити новий розподіл судових витрат понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції.

Листом Північно-західного апеляційного господарського суду №902/1262/21/5781/22 від 26.10.2022р. матеріали справи №902/1262/21 витребувано з Господарського суду Вінницької області.

07.11.2022р. до Північно-західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №902/1262/21.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 08.11.2022р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Мільченка Олександра Олеговича на рішення Господарського суду Вінницької області від 22.09.22р. у справі №902/1262/21 та на додаткове рішення Господарського суду Вінницької області від 07.10.22р. у справі №902/1262/21. Ухвалено розглянути апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Мільченка Олександра Олеговича на рішення Господарського суду Вінницької області від 22.09.2022р. у справі №902/1262/21 та на додаткове рішення Господарського суду Вінницької області від 07.10.2022р. у справі №902/1262/21 без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження. Також, запропоновано позивачу за первісним позовом у справі подати до суду апеляційної інстанції відзиви на апеляційну скаргу в порядку ст.263 ГПК України протягом 10 днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

23.11.2022р. на поштову адресу Північно-західного апеляційного господарського суду від ТОВ "Баукрафт Україна" надійшов письмовий відзив від 19.11.2022р. на апеляційну скаргу, в якому просить суд рішення Господарського суду Вінницької області від 22.09.2022р. у справі №902/1262/21 залишити без змін, а апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Мільченка Олександра Олеговича - без задоволення. Зокрема, обґрунтовуючи поданий відзив позивач за первісним позовом покликається на те, що доводи відповідача за первісним позовом про те, що предметом судового дослідження у справі мала бути обставина, чи мала місце одностороння відмова замовника від договору, чи був повідомлений підрядник про цю відмову, та чи оплачена замовником виконана підрядником частина робіт, є хибною та не підтверджується предметом спору. Також, зазначає, що відповідач за первісним позовом в апеляційній скарзі безпідставно вказує на те, що висновки суду першої інстанції про те, що оплата згідно платіжного доручення №1418 від 30.07.2019р. була авансовим платежем, оскільки призначення платежу не містить посилання на те, що оплата є авансом. Крім того, відповідач за первісним позовом хибно зазначає, що проведення оплати на п`ятий день після укладення договору свідчить про схвалення зі сторони позивача проведення відповідачем робіт, відсутності зауважень та/або претензій.

Вважає, що оцінуючи докази суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, що відповідач за первісним позовом на підтвердження виконання зобов`язань за договором виконання робіт №25/07-19 від 25.07.2019р. не надав належних доказів направлення позивачу актів виконаних робіт №1- 2103/19 від 30.07.2019р. на суму 100 000,00грн. та №2-2103/19 від 20.08.2019р. на суму 100 000,00грн.. Також, з огляду на сумнівність актів виконаних робіт, наданих відповідачем за первісним позовом, суд першої інстанції дійшов до правильних висновків про не підтвердження виконання робіт ФОП Мільченко О.О. належними доказами.

Крім того, відповідач за первісним позовом не надав суду жодних документів на підтвердження виконання робіт, які були витребувані судом у ФОП Мільченко О.О. на підставі клопотання судового експерта О.Кальніченка про надання додаткових матеріалів необхідних для подальшого проведення судової будівельно-технічної експертизи. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач за первісним позовом не надав суду належних доказів того, що йому було надано будівельний майданчик для виконання робіт, та, що ним було складено чи отримано проектно кошторисну документацію, згідно якої він зобов`язаний був виконувати роботи, як це зазначено в Постанові КМУ "Про затвердження Загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві". Також, відповідачем не надано жодних документів на підтвердження здійснення будівництва (проектно-кошторисна документація; загальний журнал робіт; обгрунтування, які найменування робіт та якої вартості позиції у розгорнутому вигляді загальної суми 100000,00грн., яка відображена у Акт(і) виконання робіт №1-2103/19 від 30.07.2019р., Акт(і) виконання робіт №2-2103/19 від 20.08.2019р. та обґрунтування позицій у розгорнутому вигляді Акт(у) виконання робіт №1/19 від 29.07.2019р. на загальну суму 163965,00грн.; акт виконання робіт №1-2103/19 від 30.07.2019р., акт виконання робіт №2- 2103/19 від 20.08.2019р., акт виконання робіт №1/19 від 29.07.2019р. за формою КБ-2в на програмному комплексі (п.к.) "АВК-5" (відповідної версії та зазначити, яка версія) у технічному вигляді в форматах ІМКВ; ІМД: ІМВП) на електронних носіях (диск, флешка); відомості списання матеріалів, протокол узгодження цін на матеріальні ресурси, накладні, чеки, товарні, транспортні накладні та інші первинні документи, що підтверджують вартість придбання матеріалів, калькуляцій на машини та механізми у повному обсязі). Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про невиконання робіт відповідачем за первісним позовом за договором підряду. Таким чином, доводи відповідача за первісним позовом є безпідставними, оскільки правова позиція останнього заснована на помилковому тлумаченні норм чинного законодавства та фактах, які не підтверджені документально. Також, судом першої інстанції досліджено та встановлено підстави для задоволення первісного позову та підстави для відмови у зустрічному позові.

Згідно із ст.269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Судова колегія, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні оскаржуваних рішень суду, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та свідчать матеріали справи, 21.03.2019р. ФОП Мільченком Олександром Олеговичем виставлено рахунок на оплату за №1-2103/18 на суму 25000,00грн. для сплати ТОВ "Баукрафт Україна" за виконання земляних робіт (виїмка та переміщення ґрунту).

ТОВ "Баукрафт Україна" згідно платіжного доручення №3719 від 22.03.2019р. провело оплату на суму 25000,00грн, з зазначенням призначення платежу: "Оплата за роботи згідно рах.№1-2013/18 від 21.03.2019 року без ПДВ".

Однак, вказані в рахунку роботи не було виконано відповідачем і відповідного договору укладено не було.

25.07.2019р. між ФОП Мільченко Олександром Олеговичем (виконавець) та ТОВ "Баукрафт Україна" (замовник) укладено договір виконання робіт №25/07-19 (далі - договір) за умовами якого замовник доручає, а виконавець зобов`язується на власний ризик, власними силами та засобами виконати у відповідності до умов даного договору роботу, яку замовник зобов`язується прийняти та оплатити на умовах даного договору.

Характер робіт, що виконуються: будівельні роботи по влаштуванню каналізації з очисними спорудами на об`єкті у військовому містечку №74, що розташоване в с.Гущинці Вінницької області (п.1.2 договору).

Згідно п.2.2 договору, якість виконаних виконавцем робіт повинна відповідати вимогам будівельних норм для вказаного виду робіт.

Розділом 3 договору погоджено права і обов`язки сторін.

Зокрема, замовник зобов`язався:

а) прийняти від виконавця об`єкт по Акту передачі-приймання виконаних робіт;

б) здійснювати контроль та технічний нагляд за якістю виконаних робіт виконавцем;

в) при наявності суттєвих порушень умов даного договору з боку виконавця замовник має право вимагати розірвати договір з наступним відшкодуванням нанесених збитків.

Виконавець зобов`язався:

а) приступити до виконання робіт протягом 5 (п`яти) днів з дати підписання договору;

б) виконати роботи і передати готовий об`єкт замовнику за Актом передачі- приймання не пізніше ніж чим через 30 календарних днів з дати початку робіт (за умови сприятливої для виконання даних робіт погоди);

в) при зміні вартості робіт письмово повідомити про це Замовника;

г) дотримуватись при проведенні робіт вимог протипожежної безпеки та правил охорони праці.

Відповідно до п.4.1 договору вартість виконання робіт по даному договору - згідно актів виконаних робіт.

Приймання та оплата робіт, виконаних виконавцем, здійснюється на підставі актів виконаних робіт. (п.4.2 договору)

Замовник може надати виконавцю аванс в розмірі 30% від вартості виконання робіт. виконавець зобов`язаний виконати роботи на дану суму в термін до 30-ти календарних днів (п.4.3 договору).

Договір набирає чинності з моменту підписання його обома сторонами та діє до 31.12.2019р.. (п.8.1 договору).

ТОВ "Баукрафт Україна" 30.07.2019р. згідно платіжного доручення №1418 перерахувало ФОП Мільченко О.О. грошову суму в розмірі 100000,00грн. з призначенням платежу: "Оплата за роботи по дог.№25/07-19 по влаштування каналізації з очисними спорудами на об`єкті у військовому містечку № 74, с.Гущинці, Вінницької обл. без ПДВ".

Однак, всупереч умовам договору роботи ФОП Мільченком О.О. не були виконані, з огляду на що, ТОВ "Баукрафт Україна" 12.03.2020р. адресувало ФОП Мільченку О.О. претензію з вимогами повернути грошові кошти у сумі 125000,00грн..

Проте, грошові кошти ФОП Мільченко О.О. не повернуто, на претензію не відповіді не надано.

За вказаних обставин, Товариство з обмеженою відповідальністю "Баукрафт Україна" звернулося до Господарського суду Вінницької області з позовом до Фізичної особи-підприємця Мільченка Олександра Олеговича про стягнення боргу в розмірі 125000,00грн..

Обґрунтовуючи позовну заяву, Товариство з обмеженою відповідальністю "Баукрафт Україна" посилається на те, що 21.03.2019р. Фізичною особою - підприємцем Мільченком Олександром Олеговичем було виставлено рахунок на оплату №1-2013/18 на суму 25000,00грн. для сплати ТОВ "Баукрафт Україна" авансу за виконання земляних робіт (виїмка та переміщення ґрунту), який оплачено 22.03.2019р. за платіжним дорученням №3719. Проте, вказані в рахунку роботи не було виконано відповідачем і відповідного договору укладено не було. Надалі, 25.07.2019р., між ТОВ "Баукрафт Україна" (замовник) та ФОП Мільченко О.О. (виконавець) було укладено договір виконання робіт №25/07-19, відповідно до умов якого виконавець зобов`язався власними силами та засобами виконати будівельні роботи по влаштуванню каналізації з очисними спорудами на об`єкті у військовому містечку №74, що розташоване в с.Гущинці Вінницької області, а Замовник зобов`язався прийняти і оплатити виконані роботи на умовах договору. Згідно п.4.3 договору ТОВ "Баукрафт Україна" 30.07.2019р. перерахувало ФОП Мільченку О.О. попередню оплату за роботи у розмірі 100000,00грн.. Всупереч умовам договору роботи ФОП Мільченком О.О. не були виконані, з огляду на що, ТОВ "Баукрафт Україна" 12.03.2020р. адресувало ФОП Мільченку О.О. претензію з вимогами повернути грошові кошти у сумі 125000,00грн.. Проте, грошові кошти ФОП Мільченко О.О. не повернув, на претензію не відповів, що і стало підставою звернення до суду з позовною заявою.

Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 21.12.2021р. за вказаним позовом відкрито провадження у справі №902/1262/21 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 11.01.2022р..

10.01.2022р. до Господарського суду Вінницької області від Фізичної особи-підприємця Мільченка Олександра Олеговича надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує позовні вимоги. Зокрема, покликається на те, що ним для позивача виконані земельні роботи (виїмка та переміщення ґрунту), які останнім прийняті та на наступний день після виставлення рахунку №1-2103/18 від 21.03.2019р. оплачені. Також відповідач зазначає, що на виконання зобов`язань за договором виконання робіт №25/07-19 від 25.07.2019р., ним було виконано обумовлені договором роботи, та відповідно до п.п.4.1, 4.2 договору направлено позивачу для підпису акти виконаних робіт №1-2103/19 від 30.07.2019р. на суму 100000,00грн., №2-2103/19 від 20.08.2019р. на суму 100000,00грн.. Проте, позивач відмовився від прийняття та підпису означених актів, а вартість робіт оплатив частково в сумі 100000,00грн..

10.01.2022р. до Господарського суду Вінницької області надійшла зустрічна позовна заява Фізичної особи-підприємця Мільченка Олександра Олеговича з вимогою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Баукрафт Україна" про стягнення заборгованості за договором виконання робіт №25/07-19 від 25.07.2019р. в загальному розмірі 123576,71грн., з яких: 100000,00грн. - сума основного боргу; 16500,00грн. - сума інфляційних втрат; 7076,71грн. - сума 3% річних.

Обґрунтовуючи зустрічну позовну заяву, Фізична особа-підприємець Мільченк Олександр Олегович посилається на те, що на виконання взятих на себе за договором зобов`язань, ним було виконано роботи на загальну суму 200 000,00грн.. Факт виконання робіт підтверджується актами виконаних робіт за №1-2103/19 від 30.07.2019р. на загальну суму 100000,00грн. та №2-2103/19 від 20.08.2019р. на загальну суму 100000,00грн.. Однак, в порушення умов договору замовником було проведено лише частковий розрахунок за актом №1-2103/19 від 30.07.2019р. на суму 100000,00грн., у зв`язку з чим утворилась заборгованість на загальну суму 100000,00грн. За наведеного, ФОП Мільченко О.О. вважає, що ним було повно та належно виконані взяті за договором зобов`язання та виконано робіт на загальну суму в 200000,00грн., однак замовник відмовився від підписання означених актів, про що ним, з урахуванням положення ч.4 ст.882 ЦК України, здійснено запис в останніх. Керуючись п.7.1 договору та з метою врегулювання спору, ще в 2019 році на адресу ТОВ "Баукрафт Україна" було направлено акти та вимогу щодо проведення остаточних розрахунків. У 2021 році на адресу ТОВ "Баукрафт Україна" повторно направлені акти з супровідним листом, на що останній не відреагував та не провів остаточної оплати.

За наслідками судового засідання 11.01.2022р. Господарський суд Вінницької області, без виходу до нарадчої кімнати, постановив ухвалу із занесенням її до протоколу судового засідання від 11.01.2022р. про оголошення перерви в підготовчому засіданні до 08.02.2022р..

Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 13.01.2022р. прийнято зустрічну позовну заяву Фізичної особи-підприємця Мільченка Олександра Олеговича до Товариства з обмеженою відповідальністю "Баукрафт Україна" про стягнення заборгованості за договором виконання робіт №25/07-19 від 25.07.2019р. в загальному розмірі 123576,71грн. та об`єднано в одне провадження з первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Баукрафт Україна" до Фізичної особи-підприємця Мільченка Олександра Олеговича про стягнення боргу в розмірі 125000,00грн..

01.02.2022р. до Господарського суду Вінницької області від ТОВ "Баукрафт Україна" надійшла відповідь б/н від 28.01.2022р. на відзив за первісним позовом, у якому вказує, що на підтвердження доводів щодо виконання земельних робіт на суму 25000,00грн. ФОП Мільченком О.О. не надано жодного доказу виконання саме ним таких робіт. Також, останнім не надано виконавчі геодезичні схеми земляних робіт по влаштуванню траншей та котлованів, що підтверджують фактичні обсяги виконаних робіт. При цьому ТОВ "Баукрафт Україна" стверджує про виконання земляних робіт самотужки, на підтвердження чого надав відповідні докази. Щодо виконання ФОП Мільченком О.О. зобов`язань за договором №25/07-19, ТОВ "Баукрафт Україна" зазначає, що акти виконаних робіт на які посилається ФОП Мільченко О.О., товариство отримало вперше 26.12.2021р., і такі акти, на його переконання, були складені після отримання позовної заяви з метою формування доказової бази та для надання суду. На переконання ТОВ "Баукрафт Україна", факт ненадання послуг за актами, у тому числі, свідчить спосіб їх оформлення, а саме: акти складені не у відповідності до вимог "Правил визначення вартості будівництва ДБН Д.1.1-1-2000", оскільки роботи з будівництва, що здійснюються за кошти державного та місцевих бюджетів складаються згідно з типовими формами №КБ-2в "Акт приймання виконаних підрядних робіт" та №КБ-3 "Довідка про вартість виконаних підрядних робіт". В Актах міститься інформація про види та вартість виконаних будівельно-монтажних робіт, зданих замовнику, а також про витрати, пов`язані з виконанням цього обсягу робіт. У довідці визначається вартість таких робіт. На підставі зазначених документів замовник робить розрахунки за виконаний підрядником обсяг робіт. Отже, неможливо прийняти та перевірити обсяг, вартість та якість виконаних робіт без детального переліку таких робіт. Сама форма наданих ФОП Мільченком О.О. актів свідчить про відсутність виконання робіт, оскільки такі акти не містять жодної деталізації, що унеможливлює прийняття робіт Замовником та свідчить про фіктивність самих актів. ТОВ "Баукрафт Україна" зазначає, що 29.12.2021р. відмовився від підписання актів у своїй відповіді на лист ФОП Мільченка О.О. з причини того, що роботи ним не виконувались. ТОВ "Баукрафт Україна" зауважує, що роботи по влаштуванню каналізації з очисними спорудами - це дуже об`ємний та трудомісткий процес, його неможливо було виконати за декілька днів чи за один місяць, як це зазначено в актах виконаних робіт ФОП Мільченком О.О.. Крім того, в актах взагалі не зрозуміло, які саме роботи було виконано. До того ж, ФОП Мільченко О.О. не надав достатніх доказів по-перше безпосереднього виконання робіт, а по-друге, доказів про надіслання актів чи повідомлення ТОВ "Баукрафт Україна" про виконання.

Протокольною ухвалою від 08.02.2022р. Господарським судом Вінницької області оголошено перерву в судовому засіданні до 16.02.2022р..

16.02.2022р. через систему "Електронний суд" надійшло клопотання №б/н від 15.02.2022р. скріплене електронним цифровим підписом представника позивача за первісним позовом - адвоката Бородіною М.І. про призначення у справі судової будівельно-технічної експертизи.

При розгляді справи 16.02.2022 Господарський суд Вінницької області, без виходу до нарадчої кімнати, постановив ухвалу із занесенням її до протоколу судового засідання від 16.02.2022р. про оголошення перерви в підготовчому засіданні до 21.02.2022р..

Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 21.02.2022р. у справі призначено судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено Вінницькому відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, провадження у справі зупинено до отримання висновку судової експертизи.

21.02.2022р., по закриттю судового підготовчого засідання, до Господарського суду Вінницької області надійшла заява №б/н від 14.02.2022р. за підписом представника ТОВ "Баукрафт Україна" про поновлення пропущеного строку на подання відзиву на зустрічну позовну заяву та доказів, до якої долучено відзив на зустрічну позовну заяву №б/н від 14.02.2022р. та засвідчені копії актів на закриття прихованих робіт і виконавчі схеми робіт.

Зокрема, обґрунтовуючи поданий відзив на зустрічну позовну заяву ТОВ "Баукрафт Україна" покликається на те, що договір виконання робіт №25/07-19 було укладено сторонами 25.07.2019р., акт виконаних робіт №1-2103/19 позивач за зустрічним позовом датує 30.07.2019р. та стверджує, що станом на цю дату роботи були виконані. Другий акт виконаних робіт №2- 2103/19 датовано 20.08.2019р.. При цьому, ці акти є ідентичними, різними є лише дати складення. Отже, не зрозуміло, які саме роботи були виконані, та чи були виконані взагалі. В п.1.2 договору №25/07-19 зазначено, що будівельні роботи по влаштуванню каналізації з очисними спорудами виконуються на об`єкті у військовому містечку №74, що розташоване в с.Гущинці, Вінницької області. Отже, позивач за зустрічним позовом був обізнаний, що будівництво здійснюється за рахунок державних коштів та зобов`язаний був скласти акти у відповідності до вимог "Правил визначення вартості будівництва ДБН Д.1.1-1- 2000" згідно з типовими формами №КБ-2в "Акт приймання виконаних підрядних робіт" та №КБ-3 "Довідка про вартість виконаних підрядних робіт". Однак, форма наданих позивачем за зустрічним позовом актів свідчить про відсутність виконання робіт, оскільки такі акти не містять жодної деталізації досить складних будівельних робіт, що унеможливлює прийняття робіт замовником та свідчить про фіктивність самих актів. Щодо долученого до зустрічного позову копії договору субпідряду №1/01-2019 від 25.07.2019р. із субпідрядником ТОВ "МП "ЮЛІЯ" та копію підписаного акту виконаних робіт №1/19 від 29.07.2019р. на суму 163965,00грн., як додаткового підтвердження виконання робіт, ТОВ "Баукрафт Україна" вважає, що ці документи були складені з метою підтвердження факту виконання робіт ФОП Мільченко О.О., а не на підтвердження їх безпосереднього виконання ТОВ "МП "Юлія". Зазначені в акті будівельні роботи не могли бути виконаними у строки, зазначені в акті між ФОП Мільченко О.О. та ТОВ "МП "Юлія", з огляду на об`єми та строки їх виконання. Так, в акті виконаних робіт №1/19 від 29.07.2019р. зазначено, що ТОВ "МП "Юлія" були виконані підсобні роботи у кількості 165 людино-днів. Оскільки договір було укладено 25 липня, а акт підписано 29.07.2019р., то максимальна кількість днів виконання робіт - це п`ять днів, при умові, що роботи виконувались у вихідні дні - 27 та 28 липня. Отже, 165л/д/5 днів роботи = 33 людини. Тобто, виходячи із даних, зазначених в акті, на об`єкті працювало 33 людини, що не може бути правдою, оскільки допуск працівників ТОВ "МП "Юлія" на будівельний майданчик не здійснювався. До того ж, виходячи з робіт, зазначених в акті, позивач за зустрічним позовом замовив у ТОВ "МП "ЮЛІЯ" розкриття траншей та їх закопування без влаштування комунікацій, що взагалі не має ніякого сенсу та суперечить умовам договору виконання робіт №25/07-19 від 25.07.2019р.. Крім того, ТОВ "Баукрафт Україна" наголошує на тому, що всупереч діючим будівельним нормам позивачем за зустрічним позовом на підтвердження виконання робіт не надано суду належним чином оформленої виконавчої документації, яка є обов`язковою при виконанні будівельних робіт.

Водночас, з метою розгляду вказаної вище заяви ТОВ "Баукрафт Україна" ухвалою Господарського суду Вінницької області від 28.02.2022р. провадження у справі поновлено.

Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 28.02.2022р. задоволено заяву ТОВ "Баукрафт Україна" №б/н від 14.02.2022р. (вх.№01-34/1719/22), поновлено строк для подання відзиву на зустрічну позовну заяву №б/н від 14.02.2022р. і доказів, та прийнято їх до розгляду. Провадження у справі № 902/1262/21 зупинено до отримання висновку судової експертизи.

11.04.2022р., листами №1904/1905/22-21/344 від 05.04.2022р. та №1904/1905/22-21/345 від 05.04.2022р., до Господарського суду Вінницької області надійшло клопотання експертної установи про погодження термінів виконання експертизи та клопотання судового експерта О.Кальніченка про надання додаткових матеріалів необхідних для подальшого проведення судової будівельно-технічної експертизи.

За результатами розгляду зазначених клопотань, Господарський суд Вінницької області ухвалою від 13.04.2022р. погодив початок проведення судової будівельно-технічної експертизи, призначеної ухвалою від 21.02.2022р. у справі №902/1262/21 у термін понад 90 календарних днів та зобов`язав учасників справи на підставі ст.ст.81, 102 ГПК України у строк до 26.04.2022р. (включно) надати через канцелярію суду додаткові матеріали необхідні для подальшого проведення судової будівельно-технічної експертизи.

01.07.2022р. матеріали господарської справи №902/1262/21 повернуто до суду Вінницьким відділенням Київського науково-дослідного інституту судових експертиз з повідомленням №527/1904/1905/22-21/21 від 17.06.2022р. про залишення без виконання ухвали суду від 21.02.2022р. про призначення судової будівельно-технічної експертизи з підстав неможливості надання висновку, у зв`язку з ненаданням визначених ухвалою суду від 13.04.2022р. додаткових матеріалів.

Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 06.07.2022р. провадження у справі поновлено, продовжено строк підготовчого провадження по справі на 30 днів, підготовче засідання призначено на 28.07.2022р..

Виконавши завдання підготовчого провадження, Господарським судом Вінницької області 28.07.2022р. закрито підготовче провадження та призначив розгляд справи по суті на 06.09.2022р., про що постановив ухвалу у протокольній формі.

Протокольною ухвалою Господарського суду Вінницької області від 06.09.2022р. в судовому засіданні по розгляду справи по суті оголошено перерву до 22.09.2022р..

12.09.2020р. до Господарського суду Вінницької області надійшла заява №б/н від 12.09.2022р. за підписом представника відповідача за первісним позовом адвоката Гребенюка В.О. про вирішення питання щодо судових витрат у зв`язку з розглядом справи після ухвалення рішення в даній справі.

Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 19.09.2022р. судове засідання 22.09.2022р. у справі постановлено провести в режимі відеоконференції в приміщенні Господарського суду Вінницької області. Забезпечено участь представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Баукрафт Україна" - адвоката Бородіної М.І. у розгляді справи у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, за поштовою адресою для реєстрації в EASYCON - ІНФОРМАЦІЯ_1

21.09.2022р. до Господарського суду Вінницької області надійшла заява №б/н від 21.09.2022р. за підписом представника відповідача за первісним позовом адвоката Мєнкова Є.П. про вирішення питання щодо судових витрат, пов`язаних з розглядом справи після ухвалення судом рішення в даній справі.

22.09.2022р. через систему "Електронний суд" надійшли додаткові пояснення №б/н від 21.09.2022р. представника позивача за первісним позовом адвоката Бородіної М.І. щодо недопуску до об`єкту дослідження та ненадання договору генпідряду.

Як вже зазначалося, рішенням Господарського суду Вінницької області від 22.09.2022р. у справі №902/1262/21 первісний позов задоволено, а у задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Також, 27.09.2022р. до Господарського суду Вінницької області надійшов лист №б/н від 26.09.2022р. за підписом представника позивача за зустрічним позовом - адвоката Гребенюка В.О. до якого долучено докази понесення судових витрат ФОП Мільченко О.О. на професійну правничу допомогу, а саме: копію договору про надання правової допомоги №28/12-21 від 28.12.2021р.; копію квитанції №36-21 від 28.12.2021р.; копія квитанції №25-22 від 23.09.2022р.; опис робіт (надання послуг); копія акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 23.09.2022р.; докази направлення копій зазначених документів відповідачу за зустрічним позовом.

27.09.2022р. до Господарського суду Вінницької області надійшов лист №б/н від 26.09.2022р. за підписом представника позивача за зустрічним позовом - адвоката Мєнкова Є.П. до якого долучено докази понесення судових витрат ФОП Мільченко О.О. на професійну правничу допомогу, а саме: копію договору про надання правової допомоги №22/01-21 від 28.12.2021р.; копію квитанції № 18/21 від 28.12.2021р.; копія квитанції №15/22 від 23.09.2022р.; опис робіт (надання послуг); копія акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 23.09.2022р.; докази направлення копій зазначених документів відповідачу за зустрічним позовом.

Додатковим рішенням Господарського суду Вінницької області від 07.10.2022р. у справі №902/1262/21 витрати позивача за зустрічним позовом по сплаті судового збору та професійну правничу допомогу покладено на Фізичну особу-підприємця Мільченка Олександра Олеговича.

Колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

В силу ст.124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Здійснюючи правосуддя, суд забезпечує захист гарантованих Конституцією України та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави.

Гарантуючи судовий захист з боку держави, Конституція України, водночас, визнає право кожного будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань і це конституційне право не може бути скасоване або обмежене (ч.5 ст.55 Конституції України).

Конституція України визначає Україну як правову державу, в якій визнається і діє принцип верховенства права. Одним з основних фундаментальних елементів цього принципу є юридична визначеність (legal certainty). Юридичні норми мають бути чіткими, ясними і недвозначними, оскільки інше не може забезпечити їх однакове застосування.

За змістом п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997р. №475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №.№2, 4, 7 та 11 до Конвенції" кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Отже, висловлювання "судом, встановленим законом" зводиться не лише до правової основи самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини" від 12.07.2001р. зазначено, що право на доступ до суду, гарантоване п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним і може підлягати обмеженню; такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави. Суд повинен переконатися, що застосовані обмеження не звужують чи не зменшують залишені особі можливості доступу до суду в такий спосіб або до такої міри, що це вже спотворює саму суть цього права.

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ст.2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

У відповідності до ст.7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону. Іноземці, особи без громадянства та іноземні юридичні особи мають право на судовий захист в Україні нарівні з громадянами і юридичними особами України. Судова система забезпечує доступність правосуддя для кожної особи відповідно до Конституції та в порядку, встановленому законами України. кожному гарантується захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно до закону. Кожен має право на участь у розгляді своєї справи у визначеному процесуальним законом порядку в суді будь-якої інстанції.

Таким чином, конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких встановлена в належній судовій процедурі і формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному об`ємі і забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також зі ст.13 Конвенції про захист прав людини і основних свобод.

Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

При цьому захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду.

Позивачем є особа, яка подала позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. При цьому позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві, у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи, і залежно від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту. Вирішуючи спір, суд надає об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначає, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Наведена позиція ґрунтується на тому, що під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Згідно ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

У відповідності до п.1 ст.12 ЦК України, особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Як встановлено ст.67 Господарського кодексу України, відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів. Підприємства вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов`язань, інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України.

У статтях 3 6, 203, 626, 627 ЦК України визначено загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору, та сформульовано загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину).

Згідно ст.174 ГК України, господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Загальні умови укладання договорів, що породжують господарські зобов`язання, наведені в ст.179 ГК України, згідно з якою майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями. Кабінет Міністрів України, уповноважені ним або законом органи виконавчої влади можуть рекомендувати суб`єктам господарювання орієнтовні умови господарських договорів (примірні договори), а у визначених законом випадках - затверджувати типові договори. Укладення господарського договору є обов`язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов`язком для суб`єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов`язковості укладення договору для певних категорій суб`єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування. При укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі: вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству; примірного договору, рекомендованого органом управління суб`єктам господарювання для використання при укладенні ними договорів, коли сторони мають право за взаємною згодою змінювати окремі умови, передбачені примірним договором, або доповнювати його зміст; типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови; договору приєднання, запропонованого однією стороною для інших можливих суб`єктів, коли ці суб`єкти у разі вступу в договір не мають права наполягати на зміні його змісту. Зміст договору, що укладається на підставі державного замовлення, повинен відповідати цьому замовленню. Суб`єкти господарювання, які забезпечують споживачів, зазначених у частині першій цієї статті, електроенергією, зв`язком, послугами залізничного та інших видів транспорту, а у випадках, передбачених законом, також інші суб`єкти зобов`язані укладати договори з усіма споживачами їхньої продукції (послуг). Законодавством можуть бути передбачені обов`язкові умови таких договорів. Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Відповідно до ч.2 ст.180 ГК України, господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частина 1 ст.628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

В силу ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Статтею 837 ЦК України встановлено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Для виконання окремих видів робіт, встановлених законом, підрядник (субпідрядник) зобов`язаний одержати спеціальний дозвіл. До окремих видів договорів підряду, встановлених параграфами 2-4 цієї глави, положення цього параграфа застосовуються, якщо інше не встановлено положеннями цього Кодексу про ці види договорів.

Згідно ст.839 ЦК України, підрядник зобов`язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором. Підрядник відповідає за неналежну якість наданих ним матеріалу і устаткування, а також за надання матеріалу або устаткування, обтяженого правами третіх осіб.

Відповідно до ст.875 ЦК України, за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта. До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

У відповідності до ч.ч.1, 3 ст.843 ЦК України, у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

За приписами ч.ч.1-3 ст.844 ЦК України, ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі. Якщо робота виконується відповідно до кошторису, складеного підрядником, кошторис набирає чинності та стає частиною договору підряду з моменту підтвердження його замовником. Кошторис на виконання робіт може бути приблизним або твердим. Кошторис є твердим, якщо інше не встановлено договором. Зміни до твердого кошторису можуть вноситися лише за погодженням сторін.

Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково (ч.1 ст.854 ЦК України).

Згідно ч.4 ст.879 ЦК України, оплата робіт провадиться після прийняття замовником збудованого об`єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.

Передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами (ч.4 ст.882 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи,21.03.2019р. ФОП Мільченком Олександром Олеговичем виставлено рахунок на оплату за №1-2103/18 на суму 25000,00грн. для сплати ТОВ "Баукрафт Україна" за виконання земляних робіт (виїмка та переміщення ґрунту).

ТОВ "Баукрафт Україна" згідно платіжного доручення №3719 від 22.03.2019р. провело оплату на суму 25000,00грн., з зазначенням призначення платежу: "Оплата за роботи згідно рах.№1-2013/18 від 21.03.2019р. без ПДВ".

25.07.2019р. між ФОП Мільченко Олександром Олеговичем (Виконавець) та ТОВ "Баукрафт Україна" (замовник) укладено договір виконання робіт №25/07-19 (договір) за умовами якого замовник доручає, а виконавець зобов`язується на власний ризик, власними силами та засобами виконати у відповідності до умов даного договору роботу, яку замовник зобов`язується прийняти та оплатити на умовах даного договору.

Також, як встановлено судом, що за своєю правовою природою укладений між cторонами договір про виконання робіт №25/07-19 від 25.07.2019р. є договором підряду, до регулювання правовідносин якого застосовуються положення глави 61 ЦК України (підряд).

Крім того, як свідчать матеріали справи та не заперечується сторонами, ТОВ "Баукрафт Україна" 30.07.2019р. згідно платіжного доручення №1418 перерахувало ФОП Мільченко О.О. грошову суму в розмірі 100000,00грн. з призначенням платежу: "Оплата за роботи по дог.№25/07-19 по влаштування каналізації з очисними спорудами на об`єкті у військовому містечку №74, с.Гущинці, Вінницької обл. без ПДВ".

ТОВ "Баукрафт Україна" вказує на те, що ФОП Мільченко О.О. всупереч умовам договору та позадоговірним зобов`язанням будівельні роботи по влаштуванню каналізації з очисними спорудами та роботи по виїмці та переміщенні ґрунту згідно рахунку на оплату №1-2103/18 від 21.03.2019р. не виконав, у зв`язку з чим 12.03.2020р. на його адресу цінним листом з описом направлено претензію з вимогами повернути грошові кошти у сумі 125000,00грн..

Водночас, ФОП Мільченко О.О. зазначає про те, що за договором виконання робіт №25/07-19 від 25.07.2019р., ним було виконано обумовлені договором роботи, та відповідно до п.п.4.1, 4.2 договору направлено ТОВ "Баукрафт Україна" для підпису акти виконаних робіт №1-2103/19 від 30.07.2019р. на суму 100000,00грн., №2-2103/19 від 20.08.2019р. на суму 100000,00грн..

Однак, ТОВ "Баукрафт Україна" відмовився від прийняття та підпису означених актів, а вартість робіт оплатив частково в сумі 100000,00грн..

Також, на підтвердження виконання робіт за договором виконання робіт №25/07-19 від 25.07.2019р. ФОП Мільченко О.О. посилається на договір субпідряду №1/01-2019 від 25.07.2019р., укладений між ФОП Мільченко О.О. та ТОВ "МП "Юлія", за яким ТОВ "МП "Юлія" виконано будівельні роботи по влаштуванню каналізації з очисними спорудами на об`єкті у військовому містечку №74, що розташоване у с.Гущенці Вінницької області, про що складено та підписано акт виконаних робіт №1/19 від 29.07.2019р..

При цьому, ТОВ "Баукрафт Україна" заперечує доводи ФОП Мільченко О.О. та звертає увагу на те, що форма наданих останнім актів та спосіб оформлення не відповідає вимогам Правил визначення вартості будівництва ДБН Д.1.1-1-2000, позаяк акти не містять жодної деталізації, що унеможливлює прийняття робіт замовником. ТОВ "Баукрафт Україна" вказує, що роботи за договором №25/07-19 від 25.07.2019р. виконані ним самотужки, на підтвердження чого надає засвідчені копії актів на закриття прихованих робіт та схеми реконструкції очисних споруд.

В ході розгляду справи, приймаючи до уваги предмет та підстави первісних та зустрічних позовних вимог, з метою доведення або спростування обставин виконання ФОП Мільченко О.О. робіт за договором №25/07-19 від 25.07.2019р. Господарським судом Вінницької області ухвалою від 21.02.2022р. призначено у справі судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено Вінницькому відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

11.04.2022р. до Господарського суду Вінницької області надійшов лист №1904/1905/22-21/345 від 05.04.2022р. за підписом в.о. завідувача Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз А.Лозінської з клопотанням судового експерта О.Кальніченка про надання додаткових матеріалів необхідних для подальшого проведення судової будівельно-технічної експертизи.

За результатами розгляду клопотання судового експерта, Господарський суд Вінницької області ухвалою від 13.04.2022р. зобов`язав сторін надати наступні докази:

- ТОВ "Баукрафт Україна" - оригінал проектно-кошторисної документації (ПКД) у повному обсязі до Договору виконання робіт №25/07-19 від 25.07.2019р. по об`єкту: "будівельні роботи по влаштуванню каналізації з очисними спорудами на об`єкті у військовому містечку №74, що розташоване в с.Гущинці Вінницької області";

- ФОП Мільченка О.О. - оригінал проектно-кошторисної документації (ПКД) у повному обсязі до договору субпідряду №1/01-2019 від 25.07.2019р. по об`єкту: "будівельні роботи по влаштуванню каналізації з очисними спорудами на об`єкті у військовому містечку №74, що - розташоване в с.Гущинці Вінницької області"; загальний журнал робіт до договору виконання робіт №25/07-19 від 25.07.2019р. та договору субпідряду №1/01-2019 від 25.07.2019р. по об`єкту: "будівельні роботи по влаштуванню каналізації з очисними спорудами на об`єкті у військовому містечку №74, що розташоване в с.Гущинці Вінницької області"; обґрунтування /які найменування робіт та якої вартості /позиції/ у розгорнутому вигляді/ загальної суми 100000,00грн., яка відображена у Акт(і) виконання робіт №1-2103/19 від 30.07.2019р., Акт(і) виконання робіт №2-2103/19 від 20.08.2019р. до договору виконання робіт №25/07-19 від 25.07.2019р. та обґрунтування позицій /у розгорнутому вигляді/ Акт(у) виконання робіт №1/19 від 29.07.2019р. на загальну суму 163965,00грн. до договору субпідряду №1/01- 2019 від 25.07.2019р. по об`єкту: "будівельні роботи по влаштуванню каналізації з очисними спорудами на об`єкті у військовому містечку № 74, що розташоване в с.Гущинці Вінницької області"; - акт виконання робіт №1-2103/19 від 30.07.2019р., акт виконання робіт №2- 2103/19 від 20.08.2019р. до договору виконання робіт №25/07-19 від 25.07.2019р. та акт виконання робіт №1/19 від 29.07.2019р. на загальну суму 163965,00грн. до договору субпідряду №1/01-2019 від 25.07.2019р. по об`єкту: "будівельні роботи по влаштуванню каналізації з очисними спорудами на об`єкті у військовому містечку № 74, що розташоване в с.Гущинці Вінницької області" за формою КБ-2в на програмному комплексі (п.к.) "АВК-5" (відповідної версії та зазначити, яка версія) у технічному вигляді в форматах ІМКВ; ІМД: ІМВП) на електронних носіях (диск, флешка); відомості списання матеріалів, протокол узгодження цін на матеріальні ресурси, накладні, чеки, товарні, транспортні накладні та інші первинні документи, що підтверджують вартість придбання матеріалів, калькуляцій на машини та механізми у повному обсязі та інше..., зазначених у: акті виконання робіт №1-2103/19 від 30.07.2019р., акті виконання робіт №2-2103/19 від 20.08.2019р. до договору виконання робіт №25/07-19 від 25.07.2019р. та акті виконання робіт №1/19 від 29.07.2019р. на загальну суму 163965,00грн. до договору субпідряду №1/01-2019 від 25.07.2019р. по об`єкту: "будівельні роботи по влаштуванню каналізації з очисними спорудами на об`єкті у військовому містечку №74, що розташоване в с.Гущинці Вінницької області".

На виконання ухвали суду від 13.04.2022р. у листі, що надійшов до суду 22.04.2022р. ФОП Мільченко О.О. пояснив, що проектно-кошторисної документації не була передбачена договором на виконання робіт за №25/07-19 від 25.07.2019р. і відповідно надана замовником, тому такої ПКД не було передбачено (передано) і договором субпідряду №1/01-2019 від 25.07.2019р., укладеного між ФОП Мільченко О.О. та ТОВ "МП "Юлія", а отже надати її на виконання ухвали не можливо.

Щодо загального журналу робіт до договору виконання робіт №25/07-19 від 25.07.2019р., то враховуючи рекомендації Міністерства регіонального розвитку, будівництва України від 16.03.2010р. за №12/19-3-9-14-295 заповнення даного журналу є не обов`язковим, а тому надати його на виконання ухвали не можливо, оскільки останнього не існувало. Також, ФОП Мільченко О.О. зазначив, що йому не відомо чи складався такий журнал Субпідрядником - ТОВ "МП "Юлія" за наслідками виконання договору субпідряду №1/01-2019 від 25.07.2019р., оскільки такий журнал йому не передавався, а тому надання його на виконання ухвали не є можливим.

Стосовно надання обґрунтування (найменування робіт та якої вартості, позиції) у розгорнутому вигляді загальної суми 100000,00грн., яка відображена у акті виконаних робіт №1-2103/19 від 30.07.2019р., акті виконаних робіт №2-2103/19 від 20.08.2019р. до договору виконання робіт №25/07-19, ФОП Мільченко О.О. повідомив про неможливість такого обґрунтування, посилаючись на те, що вказані акти які містяться в матеріалах справи як первинні документи, були складені в простій письмовій довільній формі, що повністю узгоджується з його юридичним статусом, а саме фізичною-особою підприємцем, що знаходиться на спрощеній системі оподаткування та веде відповідно спрощену звітність і як наслідок спрощений облік.

Відносно надання значених в ухвалі суду від 13.04.2022р. актів виконаних робіт на програмному комплексі (п.к) "АВК-5" (відповідної версії та зазначити яка версія) у технічному вигляді в формах ІМКВ:ІМД:ІМВП) на електронних носіях (диск, флешка), за поясненнями ФОП Мільченко О.О., є неможливим у зв`язку з відсутністю у нього відповідного програмного комплексу.

Щодо надання відомостей списання матеріалів, протокол узгодження цін на матеріальні ресурси тощо, ФОП Мільченко О.О. вказав про їх відсутність, оскільки жодного списання матеріалів, узгодження протоколів та інше не було, так як ТОВ "МП "Юлія" в основному виконувались послуги з копання траншей і котлованів, що не передбачає вчинення таких дій.

Також, ТОВ "Баукрафт Україна" у додаткових письмових поясненнях, що надійшли до суду 13.05.2022р., повідомило, що не має можливості надати витребувані судом документи з огляду на те, що 08.10.2018 між ТОВ "Баукрафт Україна" та Державною організацією "Південне територіальне квартирно-експлуатаційне управління" було укладено договір генерального підряду №237/18 на закупівлю робіт із реконструкції очисних споруд по ГП №34 у військовому містечку №74, с.Гущинці, Вінницької області, Шифр - 74/ОС. Для здійснення будівельних робіт за вказаним договором, "Південне територіальне квартирно-експлуатаційне управління" передало ТОВ "Баукрафт Україна" погоджену проектну документацію.

Під час укладення договору виконання робіт №25/07-19 від 25.07.2019р. проектна документація не розроблялась, а ФОП Мільченко О.О. була надана копія проектної документації, яку ТОВ "Баукрафт Україна" отримав від "Південне територіальне квартирно-експлуатаційне управління", а саме: Том 1 "Зовнішні мережі каналізації" для підготовки та узгодження кошторису робіт. Кошторис ФОП Мільченко О.О. для узгодження ТОВ "Баукрафт Україна" так і не надав, а тому він не був підписаний сторонами.

Оскільки роботи не виконувались ФОП Мільченко О.О., ТОВ "Баукрафт Україна" не наполягало на підписанні кошторису до договору.

11.11.2019р. оригінал проектної документації Том 1 "Зовнішні мережі каналізації" було передано замовнику будівництва - "Південне територіальне квартирно-експлуатаційне управління" для внесення коригувань (копія акту приймання-передачі долучено до пояснень).

Враховуючи викладене, ТОВ "Баукрафт Україна" повідомило про те, що оригінал проектної документації по об`єкту: "будівельні роботи по влаштуванню каналізації з очисними спорудами на об`єкті у військовому містечку № 74, що - розташоване в с.Гущинці Вінницької області" у ТОВ "Баукрафт Україна" відсутній, а кошторисна документація не була підписана сторонами договору виконання робіт №25/07-19 від 25.07.2019р..

Таким чином, з огляду на викладене та у зв`язку з ненаданням визначених ухвалою суду від 13.04.2022р. додаткових матеріалів Вінницьким відділенням Київського науково-дослідного інституту судових експертиз 01.07.2022р. матеріали господарської справи повернуто до суду першої інстанції з повідомленням №527/1904/1905/22-21/21 від 17.06.2022р. про залишення без виконання ухвали суду від 21.02.2022р. про призначення судової будівельно-технічної експертизи.

Отже, зважаючи на залишення ухвали суду про призначення судової будівельно-технічної експертизи без виконання, з огляду на пояснення сторін, справу було вирішено за наявними у ній матеріалами.

Зокрема, як встановлено судом першої інстанції та свідчать матеріали справи, на підтвердження виконання зобов`язань за договором виконання робіт №25/07-19 від 25.07.2019р. ФОП Мільченко О.О. надав засвідчені копії актів виконаних робіт №1-2103/19 від 30.07.2019р. на суму 100000,00грн. та №2-2103/19 від 20.08.2019р. на суму 100000,00грн..

ФОП Мільченко О.О. вказує на те, що зазначені акти разом з вимогою направлені ТОВ "Баукрафт Україна" у відповідності з положеннями п.7.1 договору ще в 2019 році.

Також, у 2021 році на адресу ТОВ "Баукрафт Україна" повторно направлені акти з супровідним листом. Проте, замовник відмовився від підписання актів, що було зафіксовано в актах за участі представників виконавця.

Слід зазначити, що відповідно до п.3.1 договору замовник зобов`язується прийняти від Виконавця об`єкт по акту передачі-приймання виконаних робіт.

За приписами ч.1 ст.882 ЦК України, замовник, який одержав повідомлення підрядника про готовність до передання робіт, виконаних за договором будівельного підряду, або, якщо це передбачено договором, - етапу робіт, зобов`язаний негайно розпочати їх прийняття.

В силу ч.4 ст.882 ЦК України, передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Отже, передання і прийняття робіт на підставі підписаного в односторонньому порядку акта і виникнення за таким актом прав та обов`язків можливе за наявності реального виконання робіт за договором у разі неотримання обґрунтованої відмови про причини неприйняття робіт у строк, визначений договором.

Як встановлено судом, надані ФОП Мільченко О.О. акти засвідчені копії актів виконаних робіт №1-2103/19 від 30.07.2019р. на суму 100000,00грн. та №2-2103/19 від 20.08.2019р. на суму 100000,00грн. підписані зі сторони виконавця, тобто ФОП Мільченко О.О.. Однак, підпису замовника ТОВ "Баукрафт Україна" останні не містять.

При цьому містять напис, вчинений ФОП Мільченко О.О., за змістом якого, представник замовника від прийняття акту та підпису відмовився.

Слід зазначити, що ФОП Мільченко О.О. не надано належних доказів направлення (вручення) актів виконаних робіт ТОВ "Баукрафт Україна" у 2019 році, позаяк засвідчена копія конверту про поштове відправлення на адресу замовника, не доводить направлення йому саме означених актів. Таке поштове відправлення не містить опису вкладення, що виключає можливість встановити перелік документів, вкладених до поштового відправлення.

Водночас, слід зазначити, що правом на підписання актів в односторонньому порядку виконавець наділений у випадку, по-перше, фактичного виконання робіт, по-друге, повідомлення замовника про готовність до передання робіт.

Однак, як свідчать матеріали справи ФОП Мільченко О.О не надано доказів про повідомлення ТОВ "Баукрафт Україна" про готовність робіт до передання.

Також, за наявними матеріалами справи та встановлено судом, що акти виконаних робіт разом із супровідним листом від 21.12.2021р. ФОП Мільченко О.О. направлено на адресу ТОВ "Баукрафт Україна" 22.12.2021р., тобто після відкриття провадження в даній справі.

Як пояснило ТОВ "Баукрафт Україна", акти виконаних робіт отримані замовником 26.12.2021р., на що 29.12.2021р. направлено виконавцю відмову від підписання актів з причини того, що роботи за договором виконання робіт №25/07-19 від 25.07.2019р. не виконувались виконавцем.

В ході розгулу справи судом також встановлено, що акти виконаних робіт №1-2103/19 та №2-2103/19 є ідентичними за змістом, відмінною є лише дата їх складання: акт №1-2103/19 датовано 30.07.2019р., акт №2-2103/19 датовано 20.08.2019р..

Так, за змістом вказаних актів виконавцем виконано будівельні роботи по влаштуванню каналізації з очисними спорудами на об`єкті у військовому містечку №74, що розташоване в с.Гущинці Вінницької області на загальну суму 100000,00грн., тобто, загальна вартість робіт за актами склала 200000,00грн..

Водночас, як встановлено судом, вказані акти не містять жодної деталізації будівельних робіт, тоді як роботи по влаштуванню каналізації з очисними спорудами це об`ємний та трудомісткий процес.

Приймання в експлуатацію систем водопосточання, трубопроводів та очисних споруд регулюється "Правилами технічної експлуатації систем водопостачання та водовідведення населених пунктів України", затверджених Наказом Держжитлокомунгоспу України від 05.07.1995р. №30 (надалі - Наказ)

Згідно п.6.2.1 Наказу, приймання в експлуатацію побудованих чи реконструйованих очисних споруд здійснюється згідно з вимогами державних будівельних норм ДБН В.2.5-64:2012 "Внутрішній водопровід та каналізація", ДБН В.2.5-75:2013 "Каналізація. Основні положення проектування" та ДСТУ-Н Б В.2.5-68:2012 "Настанова з будівництва, монтажу та контролю якості трубопроводів зовнішніх мереж водопостачання та каналізації".

Відповідно до п.6.2.4 Наказу, пробну експлуатацію очисних споруд проводять у режимі, передбаченому проектом (за витратою та технологією очищення води). У процесі пробної експлуатації перевіряють працездатність всіх очисних споруд, їх елементів, комунікацій, запірно-розподільного та контрольно-вимірювального обладнання. Тривалість пробної експлуатації визначають залежно від часу досягнення якості води, що відповідає вимогам державних санітарних норм та правил.

При прихованому прокладанні трубопроводів борозни, канали тощо слід закривати після гідравлічного випробування трубопроводів із складанням акта огляду прихованих робіт згідно з обов`язковим додатком К ДБН А.3.1-5.

Приймання будівельних робіт по влаштуванню каналізації та очисних споруд (напірних та безнапірних трубопроводів) може здійснюватися лише у разі позитивного результату попереднього випробування відповідно до вимог ДСТУ-Н Б В.2.5-68:2012 "Настанова з будівництва, монтажу та контролю якості трубопроводів зовнішніх мереж водопостачання та каналізації".

У відповідності до п.10.1.1 розділу 10 "ВИПРОБУВАННЯ ТРУБОПРОВОДІВ І СПОРУД" передбачено, що за відсутності в проекті вказівки щодо способу випробування напірні трубопроводи підлягають випробуванню на міцність і герметичність, як правило, гідравлічним способом. Пунктом 10.2.1. встановлено, що безнапірний трубопровід слід випробовувати на герметичність двічі: попереднє випробування - до засипання і приймальне (остаточне) після засипання. Пункти 10.2.5 та 10.2.6 містять вимоги щодо попереднього та приймального випробування трубопроводів на герметичність.

Попереднє випробування трубопроводів на герметичність проводиться при неприсипаному землею трубопроводі протягом 30 хв. Величину випробувального тиску необхідно підтримувати додаванням води в стояк або в колодязь, не допускаючи зниження рівня води в них більше ніж на 20см.

Трубопровід і колодязь визнаються такими, що витримали попереднє випробування, якщо при їх огляді не буде виявлено витоків води. За відсутності в проекті підвищених вимог до герметичності трубопроводу на поверхні труб і стиків допускається випотівання з утворенням крапель, які не зливаються в один струмінь при кількості запотівання не більше ніж на 5 % труб на випробовуваній ділянці. (п.10.2.5)

Приймальне випробування на герметичність слід починати після витримування в заповненому водою стані залізобетонного трубопроводу і колодязів, що мають гідроізоляцію з внутрішнього боку чи водонепроникні за проектом стінки, - протягом 72год. і трубопроводів та колодязів з інших матеріалів - 24год. (п.10.2.6)

Відповідно до п.8.4.3.4 ДБН А.3.1-5:2016 в усіх випадках забороняється виконання наступних робіт до підтвердження відповідної якості виконання попередніх прихованих робіт та відповідальних конструкцій.

З огляду на викладене, роботи по влаштуванню каналізації з очисними спорудами потребують попереднього випробування, що унеможливлює приймання робіт до їх проведення відповідно до вимог ч.5 ст.882 ЦК України.

Окрім цього, відповідно до наведених будівельних норм, виконавець не мав права здійснювати виконання робіт без підписання актів огляду прихованих робіт, а отже, зобов`язаний був повідомити про неможливість виконання робіт при відсутності підписання таких актів з боку замовника.

Однак, як свідчать матеріали справи, ФОП Мільченко О.О. не надано доказів дотримання наведених вище положень, позаяк, за поясненнями останнього, жодних документів, окрім актів виконаних робіт, в межах договору виконання робіт №25/07-19 від 25.07.2019р. ним не складалось.

Також, додатково на підтвердження виконання робіт, ФОП Мільченко О.О. до матеріалів справи додано копію договору субпідряду №1/01-2019 від 25.07.2019р. із субпідрядником ТОВ "МП "Юлія" та копію підписаного акту виконаних робіт №1/19 від 29.07.2019 на суму 163965,00грн..

Згідно п.30 Постанови КМУ від 01.08.2005р. №668 "Про затвердження Загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві", підрядник має право залучати за згодою замовника до виконання договору підряду третіх осіб (субпідрядників).

З матеріалів справи вбачається, що виконавець не отримував згоди замовника на залучення субпідрядників. До того ж, згідно з предметом договору виконавець зобов`язався власними силами та засобами виконати обумовлену даним договору роботу.

Також, оцінивши виконані роботи за актом №1/19 від 29.07.2019 на суму 163 965,00грн., з огляду на об`єми та строки їх виконання судом встановлено, що виконання таких робіт є необґрунтованими.

Зокрема, в акті виконаних робіт №1/19 від 29.07.2019р., вказано про те. що ТОВ "МП "Юлія" були виконані підсобні роботи у кількості 165 людино-днів. Оскільки договір субпідряду №1/01-2019 було укладено 25 липня, а акт підписано 29.07.2019р., то максимальна кількість днів виконання робіт - це п`ять днів, при умові, що роботи виконувались у вихідні дні - 27 та 28 липня. Отже, 165л/д / 5 днів роботи = 33 людини. Тобто, виходячи із даних, зазначених в акті, на об`єкті працювало 33 людини, що не є можливим, позаяк допуск працівників ТОВ "МП "Юлія" на будівельний майданчик не здійснювався. Протилежного матеріали справи не містять.

Згідно ст.837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

З матеріалів справи вбачається, що виконавець не отримав завдання від замовника, оскільки для виконання робіт відповідно до ч.ч.1, 2 ст.875 ЦК України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

У відповідності до п.5 Постанови КМУ від 01.08.2005р. №668 "Про затвердження Загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві", істотними умовами договору підряду є: найменування та реквізити сторін; місце і дата укладення договору підряду; предмет договору підряду; договірна ціна; строки початку та закінчення робіт (будівництва об`єкта); права та обов`язки сторін; порядок забезпечення виконання зобов`язань за договором підряду; умови страхування ризиків випадкового знищення або пошкодження об`єкта будівництва; порядок забезпечення робіт проектною документацією, ресурсами та послугами; порядок залучення субпідрядників; вимоги до організації робіт; порядок здійснення замовником контролю за якістю ресурсів; умови здійснення авторського та технічного нагляду за виконанням робіт; джерела та порядок фінансування робіт (будівництва об`єкта); порядок розрахунків за виконані роботи; порядок здачі-приймання закінчених робіт (об`єкта будівництва); гарантійні строки якості закінчених робіт (експлуатації об`єкта будівництва), порядок усунення недоліків; відповідальність сторін за порушення умов договору підряду; порядок врегулювання спорів; порядок внесення змін до договору підряду та його розірвання.

Згідно абз.4 та 11 п.3 Постанови КМУ "Про затвердження Загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві", договірна ціна - визначена на основі кошторису, узгоджена сторонами і обумовлена у договорі підряду ціна (вартість) робіт; кошторисна документація - кошториси та інші документи, пов`язані із складанням (розрахунки, обґрунтування, пояснення, відомості про ресурси тощо), і необхідні для визначення кошторисної вартості будівництва та договірної ціни.

У відповідності до абз.1, 2 п.31 Постанови КМУ "Про затвердження Загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві", підрядник зобов`язаний виконати з використанням власних ресурсів, якщо інше не встановлено умовами договору підряду, та у встановлені строки роботи відповідно до проектної та кошторисної документації.

Відповідно до абз.1, 2 п.29 Постанови КМУ "Про затвердження Загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві", замовник зобов`язаний надати підряднику будівельний майданчик (фронт робіт), передати дозвільну та іншу договірну документацію і ресурси відповідно до договору підряду.

Згідно п.п.48-50 Постанови КМУ "Про затвердження Загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві", сторона, що забезпечує роботи (будівництво об`єкта) проектною документацією, зобов`язана протягом установленого договором підряду строку передати іншій стороні чотири примірники проектної документації у паперовій та електронній формі або у вигляді електронних документів. Передача некомплектної проектної документації, а також проектної документації, що не відповідає державним будівельним нормам та іншим нормативним документам, не дозволяється. У разі коли забезпечення робіт (будівництва об`єкта) проектною документацією здійснюється замовником, підрядник зобов`язаний до початку виконання робіт перевірити її комплектність та відповідність установленим вимогам. У разі виявлення невідповідності проектної документації установленим вимогам підрядник протягом визначеного договором підряду строку повідомляє про це замовника.

З огляду на викладене, відповідно до Постанови КМУ "Про затвердження Загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві" для належного виконання робіт виконавець повинен був отримати проектну документацію та не мав права без її отримання виконувати роботи.

Враховуючи те, що у виконавця відсутня кошторисна та проектна документація, згідно якої він зобов`язаний був виконувати роботи, як це зазначено в Постанові КМУ "Про затвердження Загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві", слід зробити висновок про неможливість виконання робіт виконавцем за договором.

Також, всупереч діючим будівельним нормам ФОП Мельніченко О.О., на підтвердження виконання робіт, не надано суду належним чином оформленої виконавчої документації, яка є обов`язковою при виконанні будівельних робіт.

Будь-яке будівництво регулюється Державними будівельними нормами України. Так, відповідно до п.8.8 Держаних будівельних норм України (ДБН А.3.1-5:2016) "Організація Будівельного Виробництва" (надалі - ДБН А.3.1-5:2016) результати контролю відповідності будівельних робіт, конструкцій, обладнання та готової будівельної продукції вимогам проекту будівництва та нормативних документів фіксуються у виконавчій документації (п.4.8).

Згідно п.4.8 ДБН А.3.1-5:2016) за результатами виконаних будівельних робіт має бути оформлена виконавча документація.

До виконавчої документації належать:

а) загальний журнал робіт (додаток А);

б) спеціальні журнали з окремих видів робіт, перелік яких встановлюється в проекті організації будівництва в залежності від видів робіт (додаток Б);

в) журнал авторського нагляду та звітна документація щодо виконання робіт з науковотехнічного супроводу (за наявності на об`єкті будівництва науково-технічного супроводу) відповідно до ДБН В.1.2-5;

г) акти на закриття прихованих робіт (додаток В);

д) акти проміжного прийняття відповідальних конструкцій (додаток Г);

е) виконавчі схеми відповідно до ДБН В.1.3-2;

ж) документи щодо випробувань та лабораторного контролю матеріалів та конструкцій;

і) акти випробування устаткування, інженерних систем, мереж та обладнання;

к) інша документація, передбачена нормативними документами на виконання конкретного виду будівельних робіт.

Згідно п.7.14 ДБН А.3.1-5:2016, на всіх етапах будівництва має бути запроваджена система контролю якості, за результатами якої встановлюється відповідність будівельної продукції вимогам проектної та нормативної документації, що має фіксуватись у виконавчій документації.

Відповідно до ч.5 ст.882 ЦК України, прийняття робіт може здійснюватися після попереднього випробування, якщо це передбачено договором будівельного підряду або випливає з характеру робіт.

У відповідності до п.8.6 ДБН А.3.1-5:2016, склад та обсяги контролю та нагляду встановлюються на підставі вимог проектної документації, нормативних документів та відповідних регламентів на конкретні види будівельних робіт.

Однак, як свідчать матеріали справи, надані ФОП Мільченком О.О. документи не відповідають будівельним нормам виконання таких робіт, суперечать реальним строкам їх виконання та є такими, що не підтверджують виконання робіт.

Водночас, як ТОВ "Баукрафт України" стверджується про виконання робіт по влаштуванню каналізації з очисними спорудами, що обумовлені договором, самотужки, на підтвердження чого останнім надано виконавчі схеми засипки щебневих фільтрів, виконавчі схеми влаштування трубопроводів, виконавчі схеми присипки дренажних трубопроводів, акти на закриття прихованих робіт по об`єкту - військове містечко № НОМЕР_1 в АДРЕСА_1

Враховуючи вище викладене в сукупності та оцінивши відповідні докази у справі, враховуючи наведені норми чинного законодавства, матеріалами справи підтверджується, що ФОП Мільченко О.О. не було надано доказів, які б дали змогу суду дійти висновку про виконання ним зобов`язань за договором виконання робіт №25/07-19 від 25.07.2019р., а наявні у матеріалах акти виконаних робіт зазначені обставини не підтверджують, отже, позовні вимоги про стягнення з ТОВ "Баукрафт Україна" суми основного боргу в розмірі 100000,00грн. не підлягають задоволенню у зв`язку із недоведеністю.

Також, враховуючи, що вимоги про стягнення 3% річних та інфляційних втрат є похідними від вимоги про стягнення основного боргу, у задоволенні позовних вимог в цій частині слід також відмовити.

Отже, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні зустрічних позовних вимог в повному обсязі.

Водночас, стосовно заявлених первісних позовних вимог ТОВ "Баукрафт Україна" до ФОП Мільченко О.О. про стягнення суми боргу в розмірі 125000,00грн., слід зазначити наступне.

Відповідно до п.4.3 договору №25/07-19 від 25.07.2019р., замовник може надати виконавцю аванс в розмірі 30% від вартості виконання робіт. Виконавець зобов`язаний виконати роботи на дану суму в термін до 30-ти календарних днів.

Як свідчать матеріали справи та встановлено судом, що ТОВ "Баукрафт Україна" згідно платіжного доручення №1418 від 30.07.2019р. перераховано ФОП Мільченко О.О. 100000,00грн. за договором №25/07-19 від 25.07.2019р..

Також, як вбачається із змісту вказано платіжного доручення, що в призначенні платежу платіжного доручення відсутнє посилання на сплату авансу.

При цьому, з огляду на те, що роботи за договором не виконані ФОП Мільченко О.О., вказана сума фактично є попередньою оплатою.

Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Згідно ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст.526 ЦК України, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно абз.1 ч.1 ст.193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч.2 ст.193 ГК України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

У відповідності до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Також, встановлено судом, у зв`язку з невиконанням ФОП Мільченком О.О. робіт за договором, 12.03.2020 на його адресу ТОВ "Баукрафт Україна" направлено вимогу про повернення грошових коштів.

Однак, вимога ТОВ "Баукрафт Україна" залишена ФОП Мільченко О.О. без належного реагування та задоволення.

З огляду на те, що ФОП Мільченко О.О., який одержав від ТОВ "Баукрафт Україна" суму попередньої оплати, не приступив до виконання обумовлених договором робіт та не повернув означені кошти, при цьому підтвердив факт перерахування ТОВ "Баукрафт Україна" грошових коштів, а тому слід діти висновку. що ТОВ "Баукрафт Україна" обґрунтовано вимагає від нього стягнення коштів в розмірі 100000,00грн..

Стосовно вимоги ТОВ "Баукрафт Україна" про стягнення з ФОП Мільченко О.О. сплачених на підставі рахунку №1-2103/18 від 21.03.2019р. грошових в розмірі 25000,00грн., слід зазначити наступне.

Як вже вказувалось вище, 21.03.2019р. ФОП Мільченко О.О. виставлено рахунок на оплату за №1-2103/18 на суму 25000,00грн. для сплати ТОВ "Баукрафт Україна" за виконання земляних робіт (виїмка та переміщення ґрунту).

Матеріали справи свідчать, що ТОВ "Баукрафт Україна" згідно платіжного доручення №3719 від 22.03.2019р. провело оплату на суму 25000,00грн., з зазначенням призначення платежу: "Оплата за роботи згідно рах.№1-2013/18 від 21.03.2019 року без ПДВ".

Таким чином, здійснення ТОВ "Баукрафт Україна" оплати рахунку на оплату №1-2103/18 від 21.03.2019р. на суму 25000,00грн. свідчить про прийняття пропозиції щодо проведення земляних робіт (виїмка та переміщення ґрунту).

Отже, вказаними обставинами підтверджується те, що між сторонами було укладено договір підряду у спрощений спосіб, що узгоджується з положеннями ч.1 ст.181 Господарського кодексу України.

Однак, як встановлено судом, ФОП Мільченко О.О. зобов`язання по проведенню земляних робіт (виїмка та переміщення ґрунту) не виконав, позаяк протилежного матеріали справи не містять та останнім не доведено.

Також, як вбачається з матеріалів справи, на вимогу ТОВ "Баукрафт Україна" від 12.03.2020р. про повернення грошових коштів ФОП Мільченко О.О. не відреагував, кошти не повернув.

Водночас, покликання ФОП Мільченка О.О. про перерахування ТОВ "Баукрафт Україна" грошових коштів вже після виконання земляних робіт свого підтвердження в матеріалах справи не знайшли.

Крім того, ФОП Мільченком О.О. не надано жодного докази який би свідчив про те, що останній приступив до виконання означених робіт, виконав їх та відповідно передав ТОВ "Баукрафт Україна", у врегульований чинним законодавством спосіб.

Таким чином, з огляду на те, що ФОП Мільченко О.О. не доведено виконання земляних робіт, при цьому підтверджено факт отримання від ТОВ "Баукрафт Україна" грошових коштів в розмірі 25000,00грн. слід дійти висновку, що вимога ТОВ "Баукрафт Україна" про їх стягнення є обґрунтованою.

Отже, враховуючи вище викладене, ТОВ "Баукрафт Україна" свої позовні вимоги доведено належними до допустимими доказами, а тому колегія суддів апеляційної інстанції вважає обґрунтованим висновок місцевого господарського суду, що первісні позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

Отже, виходячи із системного аналізу обставин встановлених при розгляді даної справи у їх сукупності та наданих доказів, виходячи із загальних засад, встановлених у ст.3 ЦК України, а саме, справедливості, добросовісності, розумності, колегія суддів погоджується з вірним висновком суду першої інстанції про те, що первісний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Баукрафт Україна" до Фізичної особи-підприємця Мільченка Олександра Олеговича про стягнення 125000,00грн. підлягає задоволенню, а в задоволенні зустрічного позову Фізичної особи-підприємця Мільченка Олександра Олеговича до Товариства з обмеженою відповідальністю "Баукрафт Україна" про стягнення 123576,71грн. слід відмовити.

Судові витрати судом розподілено з урахуванням положень ст.ст.123, 129 ГПК України.

Також, з урахуванням заявлення ФОП Мільченко О.О. витрат на професійну правничу допомогу, докази на понесення яких представники ФОП Мільченко О.О. зобов`язалися подати протягом 5 днів після ухвалення рішення, судом встановлено 5-ти денний строк позивачу за зустрічним позовом для подання суду відповідних доказів з дня проголошення вступної та резолютивної частин рішення та призначено судом першої інстанції судове засідання на 07.10.2022р. згідно із приписами ч.2 ст. 221 ГПК України.

27.09.2022р. до Господарського суду Вінницької області надійшов лист №б/н від 26.09.2022р. за підписом представника позивача за зустрічним позовом - адвоката Гребенюка В.О. до якого долучено докази понесення судових витрат ФОП Мільченко О.О. на професійну правничу допомогу, а саме: копію договору про надання правової допомоги №28/12-21 від 28.12.2021р.; копію квитанції №36-21 від 28.12.2021р.; копія квитанції №25-22 від 23.09.2022р.; опис робіт (надання послуг); копія акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 23.09.2022р.; докази направлення копій зазначених документів відповідачу за зустрічним позовом.

27.09.2022р. до Господарського суду Вінницької області надійшов лист №б/н від 26.09.2022р. за підписом представника позивача за зустрічним позовом - адвоката Мєнкова Є.П. до якого долучено докази понесення судових витрат ФОП Мільченко О.О. на професійну правничу допомогу, а саме: копію договору про надання правової допомоги №22/01-21 від 28.12.2021р.; копію квитанції №18/21 від 28.12.2021р.; копія квитанції №15/22 від 23.09.2022р.; опис робіт (надання послуг); копія акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 23.09.2022р.; докази направлення копій зазначених документів відповідачу за зустрічним позовом.

За приписами ст.123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (витрати на професійну правничу допомогу, проведенням експертизи, інше).

Відповідно до ч.1 ст.129 ГПК України, судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 4 цієї статті інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно приписів ч. 8 вказаної статті розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Такі докази подаються до судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду , за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до ч. 9 цієї статті у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Згідно ст.126 ГПК України, витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Розмір витрат визначається згідно з умовами договору та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із складністю справи, виконаних робіт, ціною позову, значенням справи для сторони. Суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У відповідності до ч.1 ст.124 ГПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Як свідчать матеріали справи, Фізичною особою-підприємця Мільченком Олександром Олеговичем у зустрічній позовній заяві визначено орієнтовний розрахунок витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10000,00грн., які останній очікує понести.

Також, за наявними матеріалами справи, на підтвердження понесення Фізичною особою-підприємцем Мільченком Олександром Олеговичем витрат на правову допомогу, представниками подано до суду наступні документи:

- копії договорів про надання правничої допомоги, (№28/12-21 від 28.12.2021р., договір укладений з адвокатом Гребенюком В.О., №22/01-21 від 28.12.2021р., договір укладений з адвокатом Мєнковим Є.П.);

- два описи робіт (надання послуг) від 23.09.2022р., за якими фактична вартість послуг з кожним з адвокатів скала по 15000,00грн.;

- два акти прийому-передачі наданих послуг від 23.09.2022р.;

- квитанції: №36-21 від 28.12.2021р. на суму 5000,00грн., №25-22 від 23.09.2022р. на суму 10000,00грн. за якими адвокатом Гребенюком В.О. прийнято від ФОП Мільченка О.О. зазначені суми грошових коштів; №18/22 від 28.12.2021р. на суму 5000,00грн., №15/22 від 23.09.2022р. на суму 10000,00грн. за якими адвокатом Мєнковим Є.П. прийнято від ФОП Мільченка О.О. зазначені суми грошових коштів.

Таким чином, загальна сума витрат ФОП Мільченка О.О. на професійну правничу допомогу, заявлена до стягнення, становить 30000,00грн., що значно перевищує попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат.

За приписами п.2 ч.4 ст.129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі відмови в позові покладаються на позивача.

Як зазначалося вище, рішенням суду в даній справі від 22.09.2022р., яке залишено без змін даною постановою, в задоволенні зустрічного позову Фізичної особи-підприємця Мільченка Олександра Олеговича відмовлено.

Отже, враховуючи вище викладене та в силу п.2 ч.4 ст.129 ГПК України, колегія суддів апеляційної інстанції вважає обґрунтованим висновок місцевого господарського суд про те, що витрати Фізичної особи-підприємця Мільченка Олександра Олеговича на професійну правничу допомогу покладаються на позивача за зустрічним позовом.

Таким чином, враховуючи вище викладене в сукупності, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що заперечення скаржника та відповідні обґрунтування в апеляційній скарзі щодо обставин справи є безпідставними та такими, що не можуть впливати на розгляд справи по суті.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію ("Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод") та практику Суду (Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини) як джерело права.

Слід також зазначити, що відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010р. у справі "Серявін та інші проти України" Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994р., серія A, №303-A, п.29).

Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказі.

В силу приписів ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Натомість, скаржником не надано достатніх належних та допустимих доказів у розумінні ст.ст.75, 76 ГПК України на підтвердження своєї правової позиції, викладеної в апеляційній скарзі.

Зважаючи на вказане, судова колегія зазначає, що доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують встановлених обставин справи, не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, а тому не приймаються судом апеляційної інстанції до уваги.

Відповідно до ст.276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За наведених обставин, рішення Господарського суду Вінницької області від 22.09.2022р. у справі №902/1262/21 та додаткове рішення Господарського суду Вінницької області від 07.1.2022р. у справі №902/1262/21 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Мільченка Олександра Олеговича - без задоволення.

Судові витрати апеляційний суд розподіляє з урахуванням положень ст.ст.123, 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст.129, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Мільченка Олександра Олеговича залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Вінницької області від 22.09.2022р. у справі №902/1262/21 та додаткове рішення Господарського суду Вінницької області від 07.1.2022р. у справі №902/1262/21 - без змін.

2. Справу №902/1262/21 повернути до Господарського суду Вінницької області.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Повний текст постанови складений "15" грудня 2022 р.

Головуючий суддя Павлюк І.Ю.

Суддя Дужич С.П.

Суддя Савченко Г.І.