ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"15" грудня 2022 р. м. Рівне Справа № 918/846/22

Господарський суд Рівненської області у складі судді Романюк Ю.Г., розглянувши заяву представника позивача адвоката Михайлова Володимира Олександровича про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОЛЯ ПОЛІССЯ" (вул. Б.Хмельницького, 6, Людинь, Дубровицький район, Рівненська область, 34123, ), третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Державний реєстратор виконавчого комітету Корнинської сільської ради Дітчук Ярослав Михайлович (вул. Центральна, 41 б, Корнин, Рівненський район, Рівненська область, 35304, ) про визнання права власності на частку статутного капіталу

без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

13.10.2022 ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Рівненської області з позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОЛЯ ПОЛІССЯ", третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Державний реєстратор виконавчого комітету Корнинської сільської ради Дітчук Ярослав Михайлович, у якому позивач просить суд відносити позбавлене право власності як добросовісного набувача на корпоративні права, а саме визнати право власності на частку статутного капіталу (корпоративні права) Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОЛЯ ПОЛІССЯ" у розмірі 80 %. У позовній заяві позивач також просить суд встановити, що ОСОБА_1 може звернутись до державного реєстратора для внесення запису до відповідного реєстру про право власності на частку статутного капіталу (корпоративні права) Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОЛЯ ПОЛІССЯ" у розмірі 80 % статутного капіталу.

Разом із позовною заявою ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення позову, в якій заявник просить суд забезпечити позов, шляхом накладання арешту на частки статутного капіталу та заборонити будь якому державному реєстратору, нотаріусу, іншим посадовим особам вчиняти будь-які реєстраційні дії, вносити будь які інші записи у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відносно ТОВ "Доля Полісся" , окрім заяв, документів які подаються заявником ОСОБА_1 .

За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями 13.10.2022 справу № 918/846/22 розподілено судді Торчинюку В.Г.

Ухвалою від 17.10.2022 (суддя Торчинюк В.Г.) прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі 918/846/22, постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 08.11.2022.

Ухвалою від 17.10.2022 заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено частково. Забезпечено позов шляхом накладання арешту на частки статутного капіталу (корпоративні права) ТОВ "Доля Полісся" (). Забезпечено позов, заборонити будь якому державному реєстратору, нотаріусу, іншим посадовим особам вчиняти будь-які реєстраційні дії, вносити будь які інші записи у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відносно ТОВ "Доля Полісся" ().

08.11.2022 від позивача надійшло клопотання про розгляд даної справи без його участі.

08.11.2022 від відповідача надійшла заява про скасування заходів забезпечення позову.

Ухвалою від 08.11.2022 відкладено розгляд справи на 22.11.2022, призначено до розгляду у судовому засіданні на 22.11.2022 заяву ТОВ "ДОЛЯ ПОЛІССЯ" про скасування заходів забезпечення позову. Витребувано у ОСОБА_1 у строк до 21.11.2022 належним чином засвідчені копії:

- Договору №22-02 від 22.02.2022, купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ "ДОЛЯ ПОЛІССЯ";

- копію Наказу Міністерства юстиції України №4188/5 від 30.09.2022;

- копію Статуту ТОВ "ДОЛЯ ПОЛІССЯ".

Запропоновано сторонам виконати вимоги ухвали суду від 17.10.2022 та надати суду докази на підтвердження або заперечення позову.

Ухвалою від 22.11.2022 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОЛЯ ПОЛІССЯ" № б/н від 08.11.2022 про скасування заходів забезпечення позову - задоволено. Скасовано вжиті ухвалою Господарського суду Рівненської області від 17.10.2022 у справі № 918/846/22 заходи забезпечення позову та зняти арешти і заборони встановлені останньою.

Ухвалою від 22.11.2022 відкладено підготовче засідання на 13.12.2022. Витребувано у ОСОБА_1 у строк до 12.12.2022 належним чином засвідчені копії:

- Договору №22-02 від 22.02.2022, купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ "ДОЛЯ ПОЛІССЯ";

- копію Наказу Міністерства юстиції України №4188/5 від 30.09.2022;

- копію Статуту ТОВ "ДОЛЯ ПОЛІССЯ";

- оригінали вказаних документів надати для огляду у судове засідання.

Запропоновано сторонам виконати вимоги ухвали суду від 17.10.2022 та надати суду докази на підтвердження або заперечення позову.

06.12.2022 до Господарського суду Рівненської області від представника позивача адвоката Михайлова Володимира Олександровича надійшла заява про забезпечення позову у цій справі.

У зв`язку з перебуванням судді Торчинюка В.Г. з 30.11.2022 по 12.12.2022 у відпустці 07.12.2022 відповідно до пунктів 2.3.3, 2.3.49 - 2.3.52 Положення про автоматизовану систему документообігу суду розпорядженням керівника апарату Бабича І.В. № 03-04/77/2022 призначено повторний автоматизований розподіл справи № 918/846/22.

07.12.2022 за результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 918/846/22 розподілено судді Романюк Ю.Г.

Ухвалою від 08.12.2022 (суддя Романюк Ю.Г.) справу № 918/846/22 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОЛЯ ПОЛІССЯ", третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Державний реєстратор виконавчого комітету Корнинської сільської ради Дітчук Ярослав Михайлович про визнання права власності на частку статутного капіталу прийнято до свого провадження.

09.12.2022 представник відповідача ознайомився з матеріалами справи, про що свідчить особиста відмітка адвоката Басюка О.П. на відповідній заяві від 08.12.2022.

Ухвалою від 09.12.2022 заяву представника ОСОБА_1 адвоката Михайлова Володимира Олександровича про забезпечення позову у справі № 918/846/22 з додатками - повернуто заявнику.

12.12.2022 від позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів, а саме належним чином засвідчених копій:

- Договору №22-02 купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ "ДОЛЯ ПОЛІССЯ" від 22.02.2022;

- Акту від 22.02.2022;

- Протоколу № 22-02 від 22.02.2022;

- копію Наказу Міністерства юстиції України №4188/5 від 30.09.2022.

У судовому засіданні 13.12.2022 судом встановлено, що позивач не виконав вимоги ухвали суду від 08.11.2022, а саме: не надав копію Статуту ТОВ "ДОЛЯ ПОЛІССЯ".

Окрім того, позивач не виконав вимоги ухвали суду від 22.11.2022, а саме: не надав копію Статуту ТОВ "ДОЛЯ ПОЛІССЯ" та оригінали Договору №22-02 від 22.02.2022, купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ "ДОЛЯ ПОЛІССЯ"; Наказу Міністерства юстиції України №4188/5 від 30.09.2022, Статуту ТОВ "ДОЛЯ ПОЛІССЯ" - для огляду у судове засідання.

Ухвалою від 13.12.2022 відкладено підготовче засідання в межах визначеного ГПК України строку підготовчого провадження на 10.01.2022. Повторно витребувано у ОСОБА_1 у строк до 27.12.2022 року належним чином засвідчену копію Статуту ТОВ "ДОЛЯ ПОЛІССЯ". Зобов`язано ОСОБА_1 надати для огляду у судове засідання 10.01.2022 оригінали наступних документів:

- Договору №22-02 купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ "ДОЛЯ ПОЛІССЯ" від 22.02.2022;

- Акту від 22.02.2022;

- Протоколу № 22-02 від 22.02.2022;

- Наказу Міністерства юстиції України №4188/5 від 30.09.2022 року;

- Статуту ТОВ "ДОЛЯ ПОЛІССЯ".

13.12.2022 року до Господарського суду Рівненської області від представника позивача адвоката Михайлова Володимира Олександровича надійшла заява про забезпечення позову у цій справі.

Із заяви про забезпечення позову вбачається, що представник ОСОБА_1 просить суд:

- вжити заходи забезпечення позову, шляхом накладання арешту на частку у розмірі 80 % в статутному капіталі (корпоративні права) ТОВ Доля Полісся ;

- заборонити будь якому державному реєстратору, нотаріусу, іншим посадовим особам вчиняти будь-які реєстраційні дії, вносити будь які інші записи у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо ТОВ Доля Полісся .

В обґрунтування поданої заяви про забезпечення позову заявнику вказує, що 22.02.2022 між ОСОБА_2 , який володіє 80% статутного капіталу ТОВ Доля Полісся та фізичною особою ОСОБА_1 було укладено договір №22-02 купівлі-продажу частки у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю Доля Полісся.

Відповідно до умов п. 1.1 договору №22-02 від 22.02.2022 купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю Доля Полісся продавець передає покупцю свою частку у розмірі 80% в статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю Доля Полісся, що еквівалентно у грошовому виразі 8000 грн. 00 коп., а покупець приймає частку відповідно до умов цього договору.

Предметом спору у справі № 918/846/22 є визнання права власності на частку статутного капіталу.

Основним видом господарської діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю Доля Полісся є вирощування сільськогосподарської продукції (зернових культур) (код КВЕД 01.11).

З цією метою, ТОВ Доля Полісся було укладено 996 договорів оренди земельних ділянок (паїв) з фізичними особами.

Після скасування попередніх заходів забезпечення позову, з 22.11.2022 посадовими особами ТОВ Доля Полісся здійснюється розірвання договорів оренди земельних ділянок (паїв), а також виведення земельних ділянок із банку землі Товариства, що в подальшому може завдати Товариству значних матеріальних збитків. Зокрема, з 996 укладених договорів оренди земельний ділянок (паїв) лишилося діючими станом на 05.12.2022 - 632 договори, а станом на 06.12.2022- 603 договори (про що свідчать дані сервісу Опендатабот).

Більш того, невжиття заходів до забезпечення позову надасть можливість відповідачу здійснити відчуження корпоративних на користь третіх осіб в будь-який час, навіть після ухвалення судом першої інстанції рішення на користь позивача, яке в період часу коли ще не набуде законної сили, надасть можливість відповідачам відчужити їх і як наслідок призведе до неможливості позивачем поновити порушені права відповідача.

Оскільки виникає реальна вірогідність, що відповідач може вчинити дії, що майбутнє рішення суду не буде виконане, а саме: відчужити корпоративні права, подарувати, продати чи реалізувати його якимсь іншим чином, і у випадку невжиття заходів забезпечення позову унеможливить в подальшому виконання рішення суду та завдасть шкоди позивачу.

Позивач вказує, що з врахуванням п. 6 ч. 1 ст. 139 ГПК України вважає, що застосування заходів зустрічного забезпечення не є доцільним, а запропонований захід забезпечення позову буде співмірним з правами учасників справи. Разом із тим, обраний заявником (позивачем) вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових та немайнових прав учасників справи (зазначений правовий висновок викладений у постанові КЦС ВС від 09.06.2022 у справі № 369/16176/20).

Розглянувши заяву представника позивача адвоката Михайлова Володимира Олександровича про забезпечення позову, дослідивши матеріали справи, господарський суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Інститут вжиття заходів забезпечення позову є одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту.

Тобто, забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Зазначені висновки щодо застосування ст. ст. 136, 137 ГПК України узгоджуються з правовою позицією, викладеною у постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 910/19256/16, від 14.05.2018 у справі № 910/20479/17, від 14.06.2018 у справі № 916/10/18, від 23.06.2018 у справі № 916/2026/17, від 16.08.2018 у справі № 910/5916/18, від 11.09.2018 у справі № 922/1605/18, від 14.01.2019 у справі № 909/526/18, від 21.01.2019 у справі № 916/1278/18, від 25.01.2019 у справі № 925/288/17, від 26.09.2019 у справі № 904/1417/19.

При вирішенні питання про забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.

Положення ст. 136 ГПК України пов`язують вирішення питання про забезпечення позову з обґрунтуванням обставин необхідності такого забезпечення у контексті положень ст. 73 ГПК України, яке (забезпечення) застосовується як гарантія задоволення вимог позивача.

Також суд зазначає, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

З урахуванням загальних вимог, передбачених положеннями статей 73, 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову та їх оцінка судами з належним відображенням у судових рішеннях висновків здійсненої оцінки.

Отже, у кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів наявні підстави вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника. Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеною Верховним Судом у постановах від 21.01.2019 у справі № 902/483/18, від 28.08.2019 у справі № 910/4491/19, від 12.05.2020 у справі № 910/14149/19, від 13.01.2020 у справі № 922/2163/17.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 137 ГПК України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову.

З позовної заяви вбачається, що Наказом Міністерства юстиції України № 4188/5 від 30.09.2022 було скасовано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань реєстраційні дії від 21.02.2022 № 006000757 "Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу", № 007000757 "Державна реєстрація переходу юридичної особи на діяльність на підставі власного установчого документа або модельного статуту" та від 23.02.2022 № 008000757 "Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу", проведені державним реєстратором Виконавчого комітету Корнинської сільської ради Дітчуком Ярославом Михайловичем щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОЛЯ ПОЛІССЯ" (ідентифікаційний код юридичної особи 41891544), за наслідками розгляду центральної Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції перебували скарги за номерами № СК-921-22 та №СК-935-22 щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОЛЯ ПОЛІССЯ" (ідентифікаційний код юридичної особи 41891544). Суб`єкт оскарження: державний реєстратор Виконавчого комітету Корнинської сільської ради Дітчук Ярослав Михайлович.

Позивач вказує, що в результаті прийняття Наказу Міністерства юстиції України № 4188/5 від 30.09.2022 було позбавлено позивача права власності на частку статутного капіталу (корпоративні права) ТОВ "Доля Полісся" , у розмірі 80 % статутного капіталу, яку останній купив як добросовісний набувач у ОСОБА_2 .

Позивач вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може унеможливити ефективний захист порушених корпоративних прав заявника, за захистом яких він звернувся до суду.

Суд зазначає, що звертаючись до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою, та надати суду докази існування фактичних обставин, що пов`язані з необхідністю вжиття таких заходів саме на забезпечення позовних вимог в межах порушеного права, яке позивач намагається захистити поданням відповідного позову, а не будь-яких інших порушених прав позивача.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Оскільки у цій справі позивач звернувся до суду з позовними вимогами немайнового характеру, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, то в цьому випадку така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, не підлягає дослідженню, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Подібна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі №910/1040/18, постановах Верховного Суду від 19.11.2020 у справі №910/8225/20, від 13.01.2021 у справі №910/9855/20, від 07.10.2021 у справі №910/2287/21.

З матеріалів справи вбачається, що заявлені у заяві про забезпечення позову вимоги позивача, полягають у накладенні арешту на частку у розмірі 80 % в статутному капіталі ТОВ "ДОЛЯ ПОЛІССЯ" та забороні будь-якому державному реєстратору, нотаріусу, іншим посадовим особам вчиняти будь-які реєстраційні дії, вносити будь які інші записи у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо ТОВ Доля Полісся.

Так, одним із заходів забезпечення позову, згідно з п.1 ч.1 ст. 137 ГПК України, є накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Завданням накладення арешту на майно в господарському процесі як заходу забезпечення позову є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. А тому, ухвала господарського суду про забезпечення позову як виконавчий документ містить усі заходи, що їх зобов`язаний застосувати виконавець на виконання цієї ухвали. Вказаної позиції притримується також Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у справі № 910/608/19 від 04.10.2019.

При цьому суд зауважує, що такий захід забезпечення позову як накладення арешту на майно обмежує право особи користуватися та розпоряджатися майном, тому може застосуватися у справі, в якій заявлено майнову вимогу.

Положення Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" передбачають вчинення такої реєстраційної дії як накладення/зняття арешту корпоративних прав (абз. 5 п. 2 ч. 1 ст. 25).

При цьому, як зазначила Велика Палати Верховного Суду у постанові від 22.10.2019 у справі № 923/8876/16, вичерпний перелік способів захисту учасників товариств з обмеженою відповідальністю або з додатковою відповідальністю міститься у ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", норми якого є спеціальними для зазначених товариств. До таких, зокрема належить: визначення розміру статутного капіталу товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю та розмірів часток учасників у такому товаристві; стягнення (витребування з володіння) з відповідача частки (частини частки) у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю.

Тобто, такий спосіб забезпечення позову як накладення арешту у корпоративному спорі може узгоджуватися, зокрема, з такою вимогою майнового характеру як стягнення (витребування з володіння) з відповідача частки (частини частки) у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю.

Заходи забезпечення позову повинні узгоджуватися з предметом та підставами позову.

Оскільки позовні вимоги, заявлені в даній справі, є вимогами немайнового характеру, то такий захід забезпечення позову як накладення арешту на частку у розмірі 80 % в статутному капіталі, яка еквівалентна у грошову вимірі, а відтак є майном - не є співмірним з предметом спору в цій справі.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що вимога про забезпечення позову у вигляді вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладання арешту на частку у розмірі 80 % в статутному капіталі (корпоративні права) ТОВ Доля Полісся не має правового зв`язку з предметом позовних вимог (визнання права власності на частку), під час розгляду яких судом буде досліджуватися саме питання щодо наявності правових підстав для визнання права власності на частку. Подібна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 19.01.2021 у справі № 902/774/20, від 25.01.2021 у справі № 902/775/20.

При цьому позивачем не наведено фактичних обставин, які б свідчили про реальну ймовірність ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту його порушених прав, за захистом яких він звернувся до суду, у разі задоволення позову та обставин, які б підтверджували, що невжиття відповідних заходів забезпечення позову ускладнить чи унеможливить ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Обґрунтування позивача про те, що після скасування попередніх заходів забезпечення позову, з 22.11.2022 посадовими особами ТОВ Доля Полісся здійснюється розірвання договорів оренди земельних ділянок (паїв), а також виведення земельних ділянок із банку землі Товариства, що в подальшому може завдати Товариству значних матеріальних збитків - не стосуються предмету спору у даній справі (про визнання права власності на частку у статутному капіталі) та не є підставою для задоволення заяви про забезпечення позову у вигляді вимог, які ставить позивач.

Тим більше, доказ, який надає позивач у вигляді скриншоту з Опендатабот не є належним у розумінні вимог ГПК України та не підтверджує інформацію щодо майна саме Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОЛЯ ПОЛІССЯ" (вул. Б. Хмельницького, 6, Людинь, Дубровицький район, Рівненська область, 34123, ), оскільки неможливо встановити джерело його походження.

Заходи забезпечення позову не повинні порушувати прав інших акціонерів (учасників) господарського товариства. Зокрема, крім випадків, передбачених частиною дев`ятою цієї статті, заборона вчиняти дії має стосуватися лише акцій або корпоративних прав, безпосередньо пов`язаних з предметом спору. Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті (ч. 10-11 ст. 137 ГПК України).

Як уже зазначалось вище, предметом спору у даній справі є визнання за позивачем права власності на часту 80 % у статутному капіталі відповідача, яку він набув на піставі Договору №22-02 купівлі-продажу частки у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю Доля Полісся від 22.02.2022 року. Відповідно до умов п. 1.1 договору №22-02 від 22.02.2022 купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю Доля Полісся продавець передає покупцю свою частку у розмірі 80% в статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю Доля Полісся, що еквівалентно у грошовому виразі 8000 грн. 00 коп., а покупець приймає частку відповідно до умов цього договору.

У той же час суд встановив, що наразі розмір статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОЛЯ ПОЛІССЯ" становить 2 000 грн 00 коп., а учасниками (засновниками) відповідача є: ОСОБА_3 (із розміром частки 1 000 грн 00 коп., право голосу - 50 %) та ОСОБА_4 (із розміром частки 1 000 грн 00 коп., право голосу - 50 %), що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осію, фізичних осіб-підприємців та громадських фомувань станом на 25.10.2022 року. Інших доказів, які б спростовували зазначене, заявником суду не надано.

Відтак, такі заходи забезпечення позову як накладання арешту на частку в статутному капіталі (корпоративні права) та /або заборона вчинення певних дій мають стосуватися лише корпоративних прав, безпосередньо пов`язаних з предметом спору.

Натомість ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не є учасниками спору, а тому не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які призведуть до обмеження їх корпоративних прав.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 138 ГПК України не допускається забезпечення позову у спорах, що виникають з корпоративних відносин, шляхом заборони, серед іншого, здійснювати органам державної влади, органам місцевого самоврядування, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб покладені на них згідно із законодавством владні повноваження, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, вчиняти конкретні дії, що прямо стосуються предмета спору.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, даний спір є корпоративним, позивачем заявлено позовні вимоги про відновлення права власності як добросовісного набувача на корпоративні права, а саме: визнати право власності на частку статутного капіталу (корпоративні права) ТОВ "Доля Полісся", у розі 80 % статутного капіталу за ОСОБА_1 .

Заходи до забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову.

У силу вимог ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтями 76 -79 ГПК України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Аналогічні приписи викладені у ч. 3 ст. 13 ГПК України, за якими кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Оцінюючи необхідність забезпечення позову для захисту ймовірно порушених інтересів позивача та співмірність наслідків вжиття/невжиття заходів забезпечення, слід враховувати ступінь доведеності позивачем зв`язку змісту порушеного права та інтересу зі способом та наслідками забезпечення позову.

Не існує універсального алгоритму застосування заходів забезпечення позову, оскільки їх вжиття (або відмова у такому) знаходиться у прямій залежності від фактичних обставин кожного конкретного господарського спору.

Достатньо обґрунтованим припущенням для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Суд зазначає, що обрання належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову сприяє дотриманню принципу співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, що зрештою дає змогу досягти: збалансованості інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичного виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Статтею 139 ГПК України встановлено вимоги до змісту і форми заяви про забезпечення позову. Зокрема, п.6 ч.1 ст.139 ГПК України передбачено, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити, серед іншого, пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду.

Обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та як наслідок ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Господарський суд дійшов висновку, що такий захід забезпечення позову як заборона будь - якому державному реєстратору, нотаріусу, іншим посадовим особам вчиняти будь-які реєстраційні дії, вносити будь які інші записи у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо ТОВ Доля Полісся - виходить за межі предмету спору, позаяк заборона, вчиняти дії може застосовуватись лише щодо конкретних дій, що прямо стосуються предмета спору. У свою чергу позивач не вказав які саме дії, які стосуються предмету спору, він просить заборонити вчиняти будь - якому державному реєстратору, нотаріусу, іншим посадовим особам.

Разом з тим, господарський суд зауважує, що заявником не наведено та не доведено належними та допустимими доказами фактичних обставин, які б свідчили про реальну ймовірність ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту порушених прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду, у разі задоволення позову та обставин, які б підтверджували, що невжиття відповідних заходів забезпечення позову ускладнить чи унеможливить ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

З урахуванням наведеного у сукупності, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Крім того, суд звертає увагу, що до поданої позивачем заяви про забезпечення позову не надано жодних доказів направлення копії цієї заяви та доданих до неї документів іншій стороні відповідачу у справі, що порушує принцип змагальності сторін.

За ч.ч. 1, 6, 8 ст. 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Відхиляючи заяву про вжиття заходів забезпечення позову слід звернути увагу позивача, що заява про забезпечення позову, яку раніше було відхилено повністю або частково, може бути подана вдруге, якщо змінились певні обставини. Тобто на заяви про забезпечення позову, в задоволенні яких було відмовлено, не поширюється заборона повторно звертатись до господарського суду.

Керуючись ст.ст. 139, 140, 234-235 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 адвоката Михайлова Володимира Олександровича про забезпечення позову у справі № 918/846/22 від 13.12.2022 року - відмовити.

Ухвала набирає законної сили 15.12.2022 в порядку, передбаченому ч. 2 ст. 235 ГПК України з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги з урахуванням п. 17.5 розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Суддя Романюк Ю.Г.