ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" грудня 2022 р.м. ХарківСправа № 922/1875/22

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавренюк Т.А.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова компанія "Шельф" (04071, м. Київ, вул. Щекавицька, 37/48, офіс 1, )
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Північний Дім" (61038, м. Харків, вул. Камишева Івана, б.6, офіс 0-12, )
про стягнення 45 409,52грн
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача суму основного боргу в розмірі 45 409,52грн. Судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 481,00грн позивач просить суд покласти на відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач в порушення умов договору поставки № 01-10/19 від 01.10.2019 не здійснив своєчасну оплату поставленого товару, з посиланням на ст.ст.11, 525, 526, 627, 629, 638, 639 Цивільного кодексу України, ст.ст.173, 193 Господарського кодексу України.

Ухвалою суду від 24.10.2022 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова компанія "Шельф" прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, відповідачу визначено строк для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо така буде подана) - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив, позивачу визначено строк для подання відповіді на відзив протягом 5 днів з дня його отримання.

Відповідач своїм правом, наданим відповідно до ст.251 Господарського процесуального кодексу України не скористався, відзив на позов не надав. Ухвала суду про відкриття провадження у справі від 24.10.2022 направлена судом на адресу відповідача, яка збігається із адресою, зазначеною позивачем у позові та з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, як місцезнаходження відповідача.

Проте, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 24.10.2022, яка направлялась на адресу відповідача, повернута на поштову адресу суду з відміткою: адресат відсутній за вказаною адресою.

За приписами ч.3 ст.120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Згідно з ч. 5 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України учасникам, які не були присутні в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня.

Частиною 7 ст.120 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі відсутності заяви про зміну адреси ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Отже, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернуто підприємством зв`язку, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Суд зазначає, що сам лише факт неотримання відповідачем кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки зумовлений не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.

Також необхідно зазначити, що за змістом ст.2 Закону України Про доступ до судових рішень кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Ухвала Господарського суду Харківської області від 24.10.2022, якою було відкрито провадження у даній справі та запропоновано відповідачу надати до суду відзив на позов, була оприлюднена на офіційному веб-порталі судової влади України. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Отримавши позовну заяву відповідач не був позбавлений можливості дізнатися в Господарському суді Харківської області про подальший перебіг питання щодо зазначеного позову та своєчасно ознайомитись з відповідними судовими рішеннями в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Таким чином, судом всім учасникам справи надано можливість для висловлення своєї правової позиції по суті позовних вимог, а також надано сторонам достатньо часу для звернення із заявами по суті справи та з іншими заявами з процесуальних питань.

Проте, станом на день розгляду справи по суті від відповідача будь-яких заяв чи пояснень по суті спору не надходило.

За таких обставин, справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами відповідно до ч.9 ст.165 та ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

01.10.2019 між Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова компанія "Шельф" (позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Північний Дім" (відповідач) укладено договір поставки № 01-10/19 з протоколом розбіжностей, в якому сторони дійшли згоди прийняти редакцію позивача (далі - договір), відповідно до умов якого позивач зобов`язався передавати у власність відповідача, а відповідач здійснювати приймання товару та оплачувати його на умовах даного договору протягом всього строку його дії.

Під товаром у тексті цього договору, відповідно до п.1.2 договору, слід розуміти продукти харчування, назва, асортимент і кількість яких зазначаються у накладних, рахунках або специфікаціях, котрі являються невід`ємною частиною даного договору.

За умовами п.1.3 договору загальна сума договору визначається сторонами при підписанні видаткових накладних шляхом її збільшення на суму наступної, погодженої сторонами, партії товару. Партією товару вважається кількість товару, що поставлений за однією накладною.

У п.2.2 договору сторони погодили, що поставка товару здійснюється окремими партіями на підставі прийнятих позивачем до виконання замовлень відповідача.

Відповідно до п.2.5 договору датою постачання товару вважається дата підписання накладної (товарно-транспортної або товарної) обома сторонами, що засвідчує прийняття товару відповідачем від позивача. Підписання накладної (товарно-транспортної або товарної) обома сторонами свідчить, що товар поставлений в повному обсязі з усією супровідною документацією та без явних дефектів.

Право власності на товар від позивача до відповідача переходить з моменту одержання товару (підписання повноважним представником відповідача накладної) (п.2.6 договору).

У п.6.1 та п.6.2 договору сторони погодили порядок розрахунків, а саме: оплата відповідачем товару здійснюється протягом 35 робочих днів у відповідності з цінами, вказаними у накладній.

Даний договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2019, але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань. Строк дії цього договору автоматично продовжується (пролонгується) на додаткові однорічні строки у разі якщо жодна із сторін не менше ніж за 30 календарних днів до закінчення чергового строку дії цього договору, у письмовій формі не повідомить іншу сторону про своє небажання продовжувати подальшу співпрацю (п.9.1, п.9.2 договору).

На виконання умов договору поставки позивач за період із 14.10.2019 по 24.01.2022 поставив відповідачу товар за видатковими накладними, наявними в матеріалах справи, на загальну суму 620 848,08грн.

Відповідач взяті на себе зобов`язання за договором в повному обсязі не виконав, за отриманий товар розрахувався частково, також частина товару булла повернута позивачу. Всього відповідачем повернуто товару та здійснено його оплату на загальну суму 575 438,56грн.

Таким чином у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість в сумі 45 409,52грн, яка до теперішнього часу не сплачена.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають зокрема з договорів. Аналогічні положення також закріплені в ст.ст.173-175 Господарського кодексу України.

Згідно із ч.1 ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За приписами ст.ст.627,628 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, зміст договору складається з умов, які визначаються на розсуд та за погодженням сторін, та умов, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до вимог ст.ст.525, 526, 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За своєю правовою природою укладений між сторонами договір є договором поставки, за яким одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму (ч.1 ст.265 Господарського кодексу України).

До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу (ч.6 ст.265 Господарського кодексу України).

Так, відповідно до ч.1 ст.692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Як вже було встановлено судом, відповідач взяв на себе зобов`язання здійснити розрахунок за поставлений товар протягом 35 робочих днів.

Проте, відповідач поставлений позивачем товар прийняв, однак грошові кошти у повному обсязі не сплатив та не надав суду жодних доказів, які б спростовували суму заявленого боргу.

Факт отримання відповідачем товару на загальну суму 45 409,52грн підтверджується копіями видаткових накладних, наявних в матеріалах справи.

Всі видаткові накладні підписані уповноваженою особою відповідача та скріплені печаткою Товариства без будь-яких зауважень та заперечень.

Даний факт відповідачем не спростовано, в матеріалах справи такі докази також відсутні.

Відповідно до ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач в повному обсязі розрахувався за товар, поставлений позивачем за період із 14.10.2019 по 24.01.2022.

Факт отримання товару та наявність заборгованості відповідачем не спростований та не оспорюється.

Враховуючи фактичні обставини справи та наведені норми законодавства, відповідач визнається судом таким, що прострочив виконання зобов`язання з оплати поставленого товару на суму 45 409,52грн, у зв`язку з чим позовні вимоги суд вважає обґрунтованими, доведеними документально та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Витрати зі сплати судового збору, відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.129, 232, 233, 236-238, 241, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Північний Дім" (61038, м. Харків, вул. Камишева Івана, б.6, офіс 0-12, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова компанія "Шельф" (04071, м. Київ, вул. Щекавицька, 37/48, офіс 1, ) борг у розмірі 45 409,52грн та 2 481,00грн судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дане рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення шляхом подання апеляційної скарги до Східного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено "23" грудня 2022 р.

Суддя Т.А. Лавренюк