ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" грудня 2022 р. м. Ужгород Справа № 907/529/22

Суддя Господарського суду Закарпатської області Андрейчук Л.В., розглянувши матеріали справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», м. Київ, Київська область

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «БАЗА», м. Ужгород

третя особа, що не заявляє вимог щодо предмету спору на стороні позивача приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Ярошевський Дмитро Андрійович, м Мукачево

третя особа, що не заявляє вимог щодо предмету спору на стороні відповідача фізична особа ОСОБА_1 , с. Оріховиця Ужгородський район Закарпатська область

про стягнення 13 400,00 грн,

Секретар судового засідання Соханич В.М.

Сторони не викликались

СУДОВІ ПРОЦЕДУРИ:

Позивач, заявив позов до товариства з обмеженою відповідальністю «БАЗА», яким просить стягнути з відповідача відшкодування завданої майнової шкоди у розмірі 13 400,00 грн. Позов заявлено з посиланням на статті 525, 1049, 1054 Цивільного кодексу України та статті 229, 230 Господарського кодексу України. Позивач у позовній заяві визначив третьою стороною яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_1 .

В ході вирішення питання прийняття заяви до розгляду, оскільки третьою особою є фізична особа, ухвалою суду від 01.08.2022 в порядку ст. 176 ГПК України постановлено звернутися із запитом щодо доступу до персональних даних та вимогою надати інформацію про її місце проживання (перебування).

На виконання вказаної ухвали суду Виконавчий комітет Оноківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області надіслав лист вх.№ 02.3.1-02/4276/22. яким повідомив суд про місце реєстрації вказаної фізичної особи.

Ухвалою від 03.10.2022 позовна заява була залишена без руху.

На адресу Господарського суду Закарпатської області 20.10.2022 надійшла заява вх. №02.3.1-02/5596/22, за наслідками розгляду якої суд дійшов висновку, що позивач усунув виявленні у позовній заяві недоліки.

Ухвалою суду від 01.11.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розглянути спір за правилами спрощеного позовного провадження, встановлено сторонам процесуальні строки для подання заяв по суті спору. Крім того, вказаною ухвалою постановлено залучити до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Ярошевського Дмитра Андрійовича (м. Мукачево, вул. Садова, 25А, посвідчення № 0133 від 27.11.2017) та третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача фізичну ОСОБА_1 , а також надано їм строк для надання пояснень у справі.

17.11.2022 представник відповідача подав до суду заяву про ознайомлення з матеріалами справи в підсистемі «Електронний суд».

23.11.2022 від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, який прийнятий судом до розгляду.

Відтак, відповідно до положень ч. ч. 8, 9 ст. 165, ч. 1 ст. 251 ГПК України у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

АРГУМЕНТИ СТОРІН.

Правова позиція позивача.

Позивач стверджує, що неналежні дії відповідача спричинили йому майнову шкоду у вигляді неотриманих коштів у сумі 13 400,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на заподіяння йому шкоди внаслідок невиконання постанови приватного виконавця від 09.02.2021 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Вимоги Позивача про відшкодування завданих збитків у добровільному порядку Відповідач ігнорує.

Заперечення відповідача

Відповідач подав відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що вимоги позивача, викладені в позовній заяві, ним не визнаються повністю так як такі є безпідставними. Відповідач стверджує, що у період з березня по червень місяць 2021 року, ТОВ "База" здійснювало відрахування із заробітної плати ОСОБА_1 згідно постанови ВП 61430329 приватного виконавця Ярошевського Д.А., звіт про виконання постанови направлявся виконавцю. Згідно наказу ТОВ «База» №217 від 29.09.2021, ОСОБА_1 з 29.09.2021 по 06.07.2024 перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3- х років без збереження заробітної плати. Вважає, що таким чином, ТОВ "База" у повному обсязі виконало вимоги Постанови приватного виконавця Ярошевського Д.А. щодо стягнення із заробітної плати у період її нарахування та виплати.

Треті особи

Треті особи жодних пояснень по суті спору не подали.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ.

09.02.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Закарпатської області Ярошевським Дмитром Андрійовичем, в рамках виконавчого провадження №61430329, при примусовому виконанні виконавчого листа №2п-769 виданого 31.03.2010 на підставі рішення від 09.02.2010 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості, було винесено та направлено, для виконання, за місцем роботи Боржника, до ТОВ «База» за адресою: вул. Перемоги, буд. 91, м. Ужгород Закарпатська обл., постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Як зазначає позивач, станом на 01.02.2022 відповідач на виконання Постанови не здійснював відрахувань із доходів боржника, жодного платежу на користь позивача не перерахував.

Вимоги Позивача про відшкодування завданих збитків у добровільному порядку Відповідач ігнорує, відтак позивач був змушений звернутися до суду із позовом про примусове стягнення збитків.

ПРАВОВЕ ОБГРУНТУВАННЯ І ОЦІНКА СУДУ.

Спір у справі стосується стягнення збитків, заподіяних внаслідок неналежного виконання зобов`язань.

Відповідно до приписів ч. 1, 2 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, установлених статтею 11 цього Кодексу, в тому числі внаслідок завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі.

Згідно із ч. 1-3 статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Під збитками розуміють: втрати, яких особа зазнала, у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються в повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування в меншому або більшому розмірі.

Аналогічна за змістом норма закріплена в статті 224 ГК України.

Виходячи зі змісту частин 1, 2 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (ч.ч. 1, 2 статті 614 ЦК України).

З огляду на зазначені положення ЦК України факт завдання шкоди майну потерпілого, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних відносинах з особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такої шкоди не пов`язане з виконанням цими особами обов`язків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов`язання.

Деліктне зобов`язання виникає з факту завдання шкоди та припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка її завдала, що узгоджується з приписами статті 599 ЦК України.

Так, спірні правовідносини сторін за своєю правовою природою є відносинами щодо відшкодування позадоговірної шкоди - деліктною відповідальністю. Права і обов`язки, що склалися між сторонами спору, виникли з позадоговірного зобов`язання.

Юридичною підставою відповідальності, яка виникає внаслідок заподіяння шкоди, є склад цивільного правопорушення, елементами якого є: а) протиправна поведінка особи, б) настання шкоди, в) причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою, г) вина завдавача шкоди. Наявність всіх вищезазначених умов є обов`язковою для прийняття судом рішення про відшкодування завданої шкоди.

За відсутності хоча б одного із зазначених елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Відсутність одного з елементів складу цивільного правопорушення звільняє боржника від відповідальності за заподіяну шкоду, оскільки його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.

Отже, предметом доказування у справі про стягнення шкоди є наявність усіх складових елементів правопорушення.

Обов`язок доказування та подання доказів відповідно до частини 3 статті 13, частини 1 статті 74 ГПК України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

За приписами п. 2 частини 1 статті 10 Закону України "Про виконавче провадження" одним із заходів примусового виконання рішень є звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника.

Порядок звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника врегульовано розділом ІХ Закону України "Про виконавче провадження".

У відповідності до частин 1 та 3 статті 68 Закону України "Про виконавче провадження" стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається в разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Відповідно до частини 1 статті 69 Закону України "Про виконавче провадження" підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці здійснюють відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника і перераховують кошти на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця в строк, установлений для здійснення зазначених виплат боржнику, а в разі якщо такий строк не встановлено, - до десятого числа місяця, наступного за місяцем, за який здійснюється стягнення. Такі підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці щомісяця надсилають виконавцю звіт про здійснені відрахування та виплати за формою, встановленою Міністерством юстиції України.

Як встановлено судом, в межах виконавчого провадження № 61430329 від 09.02.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Закарпатської області Ярошевським Дмитром Андрійовичем, винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника Красовської М.Ю. Стягувач за вказаним виконавчим документом - Товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал".

Окрім того, у розумінні статті 22 ЦК України та статті 224 ГК України неотримані Товариством з обмеженою відповідальністю "Вердикт капітал" як стягувачем кошти за виконавчим листом за рахунок відрахувань із заробітної плати та інших виплат боржника не підпадають під визначення збитків.

Наведене свідчить про відсутність такої складової цивільного правопорушення як майнова шкода.

Враховуючи викладене, оскільки позивачем не доведено наявність складу цивільного правопорушення, а саме протиправності дій (бездіяльності) відповідача як і факту майнової шкоди у розумінні статтей 22 ЦК України та 224 ГК України, тому відсутні підстави для притягнення відповідача до деліктної відповідальності.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 працює продавцем ТОВ "База" з 25.02.2020 на 0,5 ставки посадового окладу. З 26.05.2021 року ОСОБА_1 перебувала на лікарняному у зв`язку із вагітністю. У період з березня по червень місяць 2021 року, ТОВ "База" здійснювало відрахування із заробітної плати ОСОБА_1 згідно постанови ВП №61430329 приватного виконавця Ярошевського Д.А., звіт про виконання постанови направлявся виконавцю. Згідно наказу ТОВ "База" №217 від 29.09.2021 року, ОСОБА_1 з 29.09.2021 по 06.07.2024 перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х років без збереження заробітної плати.

Таким чином, ТОВ "База" у повному обсязі виконало вимоги Постанови приватного виконавця Ярошевського Д.А. щодо стягнення із заробітної плати у період її нарахування та виплати.

Положеннями статей 13-14 ГПК України, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В той же час, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до статей 73, 74, 76-80 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

При цьому суд наголошує, що усі інші доводи та міркування сторін, окрім зазначених у мотивувальній частині рішення, взяті судом до уваги, однак не спростовують висновків суду та не суперечать дійсним обставинам справи і положенням чинного законодавства.

Рішення суду про задоволення позову може бути прийнято виключно у тому випадку, коли подані позивачем докази дозволять суду зробити чіткий, конкретний та безумовний висновок про обґрунтованість та законність вимог позивача.

У відповідності до пункту 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 року № 6 "Про судове рішення" рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з`ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

З огляду на вищенаведене, оскільки позивач не довів в розумінні статті 74 Господарського процесуального кодексу України ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог, суд вважає за необхідне відмовити позивачу в задоволенні позову повністю з огляду на його необґрунтованість та недоведеність.

Розподіл судових витрат.

Судові витрати на підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, у зв`язку із відмовою в задоволенні позову витрати на сплату судового збору за подання позовної заяви залишаються за позивачем.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 2, 13, 73, 74, 80, 129, 236, 238, 240, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. у задоволенні позовних вимог - відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду у строк, визначений ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядаєтьсяhttp://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

Повний текст рішення складено 21.12.2022

Суддя Л.В. Андрейчук