ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" грудня 2022 р. Справа№ 910/18532/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ходаківської І.П.

суддів: Демидової А.М.

Владимиренко С.В.

за участю секретаря судового засідання: Зозулі Н.М.

за участю представників:

від позивача Приходько Т.П.

від відповідача: не з`явився

від третьої особи: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк"

на рішення господарського суду міста Києва від 14.09.2022 (повний текст рішення складено 26.09.2022)

у справі № 910/18532/21 (суддя Андреїшина І.О.)

за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Прінт Інжиніринг"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмета спору на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю "Вєнтурє Інвест"

про стягнення 21 393, 60 доларів США

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог.

В листопаді 2021 року Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк "Укргазбанк" звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Прінт Інжиніринг" про стягнення 21 393,60 доларів США, з яких: 15 595,72 дол. США основного боргу по кредиту, 5 706,52 дол. США заборгованості по процентах та 91,36 дол. США трьох відсотків річних.

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором № 4/2017-КЛ-Ю від 18.09.2017 про надання кредиту у формі відновлювальної кредитної лінії.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням господарського суду міста Києва від 14.09.2022 у справі №910/18532/21 позов задоволено частково та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Прінт Інжиніринг" на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" прострочену заборгованість по кредиту у розмірі 15 595 доларів 72 центів США та 6 150 грн 27 коп. витрат на сплату судового збору. В решті позовних вимог відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем в сумі 15 595,72 доларів США, належним чином доведений. В частині позовних вимог про стягнення заборгованості по процентах та трьох відсотків річних судов враховано, що матеріали справи не містять чітко визначеного періоду та розрахунку, з якого вбачалась би заборгованість відповідача по процентах в розмірі 5 706,52 дол. США. Крім того, судом встановлено, що у період з 14.06.2019 до 30.12.2020 грошові кошти перебували у розпорядженні банку, а не відповідача чи заставодержателя, а тому, суд дійшов висновку про відмову у позові в частині стягнення 3% річних у розмірі 91,36 дол. США та заборгованості по процентах в розмірі 5 706,52 дол. США.

Короткий зміст апеляційної скарги, її доводів та заперечень на неї.

Частково не погоджуючись з ухваленим рішенням, Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк "Укргазбанк" звернулося до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 14.09.2022 у справі № 910/18532/21 в частині відмови в задоволенні позвоних вимог про стягнення 5706, 52 доларів США процентів та 91, 36 доларів США 3 % річних як таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального (ст. 625 ЦК України) та процесуального права (ст.ст. 76, 77, 77, 78, 79, 86, 236 ГПК України) та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позов задовольнити. В решті - судове рішення залишити без змін.

Апеляційна скарга обгрунтована посиланням на те, що разом з позовною заявою ним було подано розрахунок заборгованості станом на 28.09.2021, в якому чітко відображено дати та суми нарахувань простроченої заборгованості по процентах та заборгованість за несвоєчасне погашення процентів (3% річних).

Відзиви на апеляційну скаргу від відповідача та третьої особи до суду не надходили.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.10.2022 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" у справі № 910/18532/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Ходаківська І.П., судді: Демидова А.М., Владимиренко С.В.

Після виходу суддів Ходаківської І.П. (головуючий) та Демидової А.М., Владимиренко С.В. з відпусток, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.11.2022 витребувано з господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/18532/21 та відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" на рішення господарського суду міста Києва від 14.09.2022 у справі № 910/18532/21 до надходження матеріалів із суду першої інстанції.

Після надходження до суду матеріалів справи, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.11.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" на рішення господарського суду міста Києва від 14.09.2022 у справі № 910/18532/21 та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 07.12.2022.

У судовому засіданні 07.12.2022 взяв участь представник позивача, який в судових дебатах просив апеляційну скаргу задовольнити, оскаржене судове рішення скасувати в частині відмови в задоволенні вимог про стягнення процентів у розмірі 5 706, 52 доларів США та 3 % річних за прострочення погашення процентів у розмірі 91, 36 доларів США та ухвалити в цій частині нове рішення, яким вказані вимоги здовольнити.

Представники відповідача та третьої особи у судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи (ч. 12 ст. 270 ГПК України).

Обставини справи, встановлені судом першої та перевірені судом апеляційної інстанції, визначення відповідно до них правовідносин.

Як встановлено судом першої та перевірено судом апеляційної інстанції, відповідно до умов кредитного договору про надання кредиту у формі невідновлювальної кредитної лінії від 18.09.2017 №4/2017- КЛ-Ю, укладеного між Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк "Укргазбанк" та Товариством "Прінт Інжінірінг", останньому було відкрито відновлювальну відкличну кредитну лінію з загальним лімітом в сумі 95 000,00 доларів США 00 центів, а позичальник зобов`язується повернути кредит в межах строку кредитування, встановленого в п. 1.3 договору, та сплатити плату за кредит на умовах та в строки (терміни), визначені цим договором (п.1.1. договору).

Згідно з п. 1.2. кредитного договору, цільове використання (мета) кредиту для поповнення обігових коштів.

Пунктом 1.3.1. кредитного договору (в редакції додаткової угоди № 1 від 26.07.2018) встановлено, що кредитна лінія відкривається з 18 вересня 2017 року по 18 липня 2019 року (включно).

Пунктом 1.3.2. кредитного договору, ( в редакції додаткової угоди №1 від 26.07.2018) передбачено зобов`язання позичальника у будь-якому випадку повернути кредит у повному обсязі у термін по 18 липня 2019 року (включно).

Згідно з п. 2.1. кредитного договору у забезпечення зобов`язань за кредитним договором прийнято заставу майнових прав на грошові кошти (банківські метали), які належать заставодавцю - Товариству з обмеженою відповідальністю «ВЕНТУРЄІНВЕСТ», , що розміщені на вкладному (депозитному) рахунку № НОМЕР_1 в банку, код банку 320478, у відповідності з умовами договору банківського строкового вкладу №1036 від 03.08.2017 року, укладеного між банком та заставодавцем ТОВ «ВЕНТУРЄ ІНВЕСТ».

За положеннями п. 3.1. кредитного договору кредитні кошти надаються банком позичальнику окремими траншами, шляхом:

- оплати в межах сум та відповідно до строків, визначених у п.1.3. договору (строк кредитування) розрахункових документів позичальника безпосередньо з позичкового рахунку;

- перерахування на поточний рахунок позичальника, відкритий в банку. При цьому, за згодою банку допускається часткове або повне конвертування кредитних коштів у відповідну валюту, згідно з умовами та на цілі, передбачені договором, для подальшого використання за цільовим призначенням. Надання банком кредитних коштів здійснюється за умови отримання банком, у строк не менше як за один банківський день до дати видачі коштів в межах ліміту кредитної лінії, письмової заяви позичальника за формою, наведеною в додатку 2 до договору, та підтвердження банком намірів про видачу кредитних коштів в межах ліміту кредитної лінії згідно з зазначеною заявою позичальника.

Пунктом 3.3 договору визначено, що базовий розмір процентів за користування кредитними коштами в межах строку кредитування на строкову заборгованість встановлюється у розмірі 6,8 процентів річних.

Проценти сплачуються позичальником щомісячно, не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем користування кредитом, а також в день закінчення строку, на який надано кредит, відповідно до пункту 1.3 договору та в день дострокового розірвання договору на рахунок, відкритий у банку, код банку 320478. У разі якщо останній день для сплати (погашення) процентів припадає на вихідний або святковий день, то така сплата здійснюється у день, що передує такому вихідному або святковому дню (пункт 3.5 договору).

Відповідно до п. 3.4. кредитного договору базовий розмір процентів за користування кредитними коштами в межах строку кредитування на строкову заборгованість, збільшується на: - 3 процентних пункти у разі невиконання позичальником умов п. 4.1. договору. Збільшення базового розміру процентів встановлюється на квартал, наступний за останнім звітним кварталом, у якому позичальник не виконав вимоги п.4.1. договору. Період протягом якого діє умова щодо збільшення базового розміру процентів, зазначена у цьому пункті, закінчується останнім днем кварталу, в якому позичальник виконав зазначені зобов`язання. За невиконання вимог п.4.1. договору у четвертому кварталі календарного року, збільшення базового розміру процентів встановлюється з першого лютого по тридцять перше березня наступного календарного року, при цьому на січень місяць поширюється процентна ставка, яка діяла у четвертому кварталі попереднього року.

Вищезазначена умова про збільшення базового розміру процентів за користування кредитом застосовується за взаємним волевиявленням та згодою сторін, що виражено шляхом укладання цього договору та не потребує укладання будь-яких договорів про внесення змін до цього договору.

При повторному порушенні позичальником зобов`язань, визначених в п.4.1. цього договору, підвищений розмір процентів за користування кредитом повторно не застосовується у разі дії на дату застосування підвищеного розміру процентів за користування кредитом за невиконання відповідного зобов`язання.

Нарахування процентів по договору здійснюється на суму фактичного щоденного залишку заборгованості за отриманими коштами, виходячи з процентної ставки у розмірі базової або підвищеної базової відповідно до абзацу першого цього пункту договору, або процентної ставки на прострочену заборгованість, визначеному в п. 3.8 договору. При розрахунку процентів використовується метод «факт/360», виходячи із фактичної кількості днів у місяці та 360 днів у році, враховуючи перший день та не враховуючи останній день користування кредитними коштами.

Проценти нараховуються банком щомісячно, не пізніше останнього банківського дня місяця, за період з дати надання кредиту по останній календарний день місяця, в якому наданий кредит, та надалі з першого дня по останній календарний день місяця, в день дострокового розірвання договору, а також в день закінчення строку, на який надано кредит, у відповідності з п.1.3. договору, за період з першого календарного дня місяця, в якому відбувається погашення кредиту, по день, що передує дню погашення кредиту.

Згідно з п. 3.5. кредитного договору проценти сплачуються позичальником щомісячно, не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем користування кредитом, а також в день закінчення строку, на який надано кредит, у відповідності з п. 1.3. договору, та в день дострокового розірвання договору на рахунок, відкритий в банку, код банку 320478. У разі якщо останній день для сплати (погашення) процентів припадає на вихідний або святковий день, то така сплата здійснюється у день, що передує такому вихідному або святковому дню.

Пунктом 3.8. кредитного договору передбачено, що за користування кредитними коштами, що не повернуті в строки/терміни, передбачені договором (прострочена заборгованість), процентна ставка встановлюється в розмірі 11,8% (одинадцять цілих вісім десятих) процентів річних.

Нарахування процентів за користування кредитними коштами, що не повернуті в строки/терміни, передбачені договором (прострочена заборгованість), здійснюється на суму фактичного щоденного залишку простроченої заборгованості по кредиту, виходячи з процентної ставки, зазначеної в першому абзаці цього пункту договору.

Проценти нараховуються банком щомісячно не пізніше останнього банківського дня місяця за період з дати виникнення простроченої заборгованості по останній календарний день місяця, в якому виникла така заборгованість (або до дня погашення простроченої заборгованості), та надалі з першого дня по останній календарний день місяця, в якому існує така прострочена заборгованість, та з першого календарного дня місяця до дня погашення простроченої заборгованості в місяці, в якому відбулось таке погашення.

У випадку, якщо банком застосовані до позичальника штрафні санкції у вигляді пені, остання розраховується банком з дати виникнення обставин, що є підставою для застосування пені, по дату припинення цих обставин включно (пункт 3.9 кредитного договору).

Згідно з пп. 5.2.2. п. 5.2. кредитного договору позичальник зобов`язується своєчасно сплачувати плату за кредит на умовах і в порядку, передбачених договором, а також суми передбачених договором штрафів/пені.

Пунктом 5.3.3 кредитного договору встановлено, що банк має право відмовитися від надання позичальнику передбаченого договором кредиту частково або в повному обсязі, а також вимагати дострокового повного виконання позичальником своїх зобов`язань по договору, включаючи нараховані проценти за користування кредитними коштами, комісії та штрафні санкції, у випадках, зокрема, несвоєчасної сплати плати за кредит на умовах і в порядку, передбачених договором.

На виконання умов кредитного договору позивачем було надано відповідачу кредитні кошти у сумі 95 000,00 доларів США 00 центів, що підтверджується заявою позичальника на отримання кредитних коштів №1 від 03.10.2017 року, меморіальним ордером № TR.3663963.8599.11687 від 03.10.2017 року, а також випискою по рахунку відповідача за період з 18.09.2017 по 28.09.2021.

В той же час відповідачем зобов`язання за кредитним договором щодо повернення кредиту та сплати процентів у визначений пунктами 3.2 та 3.5 кредитного договору строк належним чином не виконано.

У зв`язку з невиконанням позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором щодо повернення кредиту та сплати процентів у визначений п.3.2 та п. 3.5, кредитного договору строк Банк звертався до відповідача з листами - вимогами №172/74352/2019 від 10.05.2019 та №172/251/2021 від 06.01.2021, в яких він вимагав від нього виконати порушене зобов`язання та повністю повернути всю суму кредиту за кредитним договором, протягом 30- ти календарних днів.

Також, 31.03.2021 Банком було надіслано відповідачу повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання №110/11046/2021, в якому зазначалось про необхідність виконати порушене зобов`язання та повністю повернути суму заборгованості.

13.05.2021 Банком в позасудовому порядку було звернуто стягнення на предмет застави, визначений в п. 2.1. кредитного договору, за рахунок чого було здійснено погашення заборгованості за кредитним договором розмірі 1 327,89 доларів США 89 центів - погашення прострочених відсотків та 79 404,28 доларів США 28 центів - погашення простроченого кредиту, що підтверджується звітом про отримані платежі за правом грошової вимоги №172/18684/2021 від 20.05.2021 року та виписками по рахункам.

Залишок заборгованості, а також нараховані позивачем проценти та 3% річних є предметом стягнення у даній сраві.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників справи.

За змістом ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Згідно із ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї ж статті).

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із ст.ст. 525, 526 ЦК України, ч. 1 ст. 193 ГК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За положеннями ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу .

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

За приписами ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Матеріалами справи підтверджено, що згідно з укладеним кредитним договором позивачем було надано відповідачу кредитні кошти у сумі 95 000,00 доларів США 00 центів, що підтверджується заявою позичальника на отримання кредитних коштів №1 від 03.10.2017 року, меморіальним ордером № TR.3663963.8599.11687 від 03.10.2017 року, а також випискою по рахунку відповідача за період з 18.09.2017 по 28.09.2021.

Відповідно до ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, а також в інших випадках, встановлених законом, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Пунктом 2.1. кредитного договору передбачено, що у забезпечення зобов`язань за договором прийнято заставу майнових прав на грошові кошти (банківські метали), які належать заставодавцю - Товариству з обмеженою відповідальністю «Вентурє Інвест», , що розміщені на вкладному (депозитному) рахунку в банку, код банку 320478 у відповідності з умовами договору банківського строкового вкладу №1036 від 03.08.2017 року, укладеного між банком та заставодавцем ТОВ «Вентурє Інвест».

14.06.2019 у зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за кредитом, банк звернув стягнення на предмет забезпечення - грошові кошти в сумі 520 000 доларів США на депозитному рахунку ТОВ "Вентурє Інвест", оскільки валюта грошових коштів, розміщених на вкладному (депозитному) рахунку не відрізнялась від валюти зобов`язань за кредитним договором, 13 427,42 доларів США з яких згодом було повернуто у зв`язку з перерахуванням відсотків за кредитними договорами.

В подальшому постановою Північного апеляційного господарського суду від 13.05.2020, залишеною без змін Постановою Верховного Суду від 02.09.2020, у справі № 910/11051/19 за позовом ТОВ "Вентурє Інвест" до ТОВ "Прінт Інжинірінг", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - ПАТ АБ "Укргазбанк", про стягнення 109 826,74 доларів США, встановлено, що заставодержатель не дотримався імперативних вимог Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" та умов договору застави, які згідно зі ст. 629 ЦК України є обов`язковими для виконання сторонами. Також визначено, що ТОВ "Вентурє Інвест" у даному випадку не набуло прав кредитора по відношенню до відповідача у зв`язку з погашенням ним заборгованості за кредитними договорами за рахунок застави, оскільки дії банку, як заставодержателя, по списанню коштів з рахунку позивача вчинені з порушенням вимог законодавства та умов пунктів 4.2, 4.5 договору застави.

Наведені вище судові рішення стали підставою для того, що 30.12.2020 ПАТ АБ "Укргазбанк" відновило фінансовий актив за кредитним договором про надання кредиту у формі відновлювальної кредитної лінії №2/2017-КЛ-Ю від 15.08.2017, а також повернуто зараховані 14.06.2019 кошти (кореспондент: ТОВ "Прінт Інжинірінг).

Таким чином, місцевим господарським судом обґрунтовано встановлено, що в період з 14.06.2019 (звернення стягнення на предмет застави) до 30.12.2020 грошові кошти перебували у розпорядженні банку.

У зв`язку з подальшим невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором 13.05.2021 позивачем в позасудовому порядку звернуто стягнення на предмет застави, визначений в п. 2.1. кредитного договору, за рахунок чого погашено заборгованість за кредитним договором, прострочені відсотки, що підтверджується звітом про отримані платежі за правом грошової вимоги №172/18684/2021 від 20.05.2021 року та виписками по рахункам.

Непогашена частина заборгованості за кредитним договором була заявлена до стягнення у даній справі.

Апеляційний господарський суд погоджується з висновком місцевого господарського суду, що факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем в сумі 15 595,72 доларів США, підтверджується матеріалами справи, а позовні вимоги в цій частині є обґрунтованим та такими, що підлягають задоволенню.

В частині позовних вимог про стягнення 5 706,52 доларів США заборгованості по процентах та 91,36 доларів США трьох відсотків річних апеляційний господарський суд враховує наступне.

Частиною 1 статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитору зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом положень статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

При цьому одним з основних принципів господарського судочинства є принцип змагальності.

Названий принцип полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження чи заперечення вимог.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (близька за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 20.08.2020 у справі № 914/1680/18).

З урахуванням встановленого факту, що у період з 14.06.2019 до 30.12.2020 грошові кошти перебували у розпорядженні банку, отже, відсутні підстави для нарахування за наведений період часу процентів та 3 % відсотків річних, а відтак, наданий позивачем розрахунок позовних вимог в цій частині є безпідставним.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" (№ 4241/03, §54, ЄСПЛ, 28 жовтня 2010 року) Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Колегія суддів апеляційної інстанції з огляду на викладене зазначає, що учаснику справи надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до вимог статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно пункту 1 частини першої статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно зі статтею 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши рішення суду першої інстанції в межах вимог та доводів апеляційної скарги, встановивши, що відповідні доводи щодо наявності підстав для скасування оскаржуваного рішення не знайшли свого підтвердження, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Судові витрати.

Пунктом 12 частини третьої статті 2 ГПК України передбачено, що однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Згідно із статтею 123 зазначеного Кодексу судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частини четвертої статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, суд вирішує питання про відшкодування або оплату судових витрат на користь сторони у разі повного чи часткового задоволення її вимог.

З огляду на відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, судові витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду міста Києва від 14.09.2022 у справі №910/18532/21 залишити без змін.

Судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк "Укргазбанк".

Матеріали справи № 910/18532/21 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено - 23.12.2022 (у зв`язку з тривалими повітряними тривогами та відключеннями електроенергії).

Головуючий суддя І.П. Ходаківська

Судді А.М. Демидова

С.В. Владимиренко