ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" листопада 2022 р. Справа №910/22037/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Зубець Л.П.

суддів: Суліма В.В.

Алданової С.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Волкович С.О.

від відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Дочірнього підприємства "Аромат"

на рішення Господарського суду міста Києва

від 18.04.2022

у справі №910/22037/21 (суддя - Плотницька Н.Б.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Віп Пріоритет"

до Дочірнього підприємства "Аромат"

про стягнення 374 498,36 грн.

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Віп Пріоритет" (далі - ТОВ "Віп Пріоритет") звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Дочірнього підприємства "Аромат" (далі - ДП "Аромат") заборгованості у розмірі 374 498,36 грн., з яких: 368 000,00 грн. - основний борг, 2 051,16 грн. - три проценти річних, 4 447,20 грн. - інфляційні втрати.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором про надання охоронних послуг від 01.08.2020 №01/08/20, в частині своєчасної оплати наданих послуг.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.04.2022 у справі №910/22037/21 позов задоволено.

Присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача 368 000,00 грн. основної заборгованості, 4 447,20 грн. інфляційних втрат, 2 051,16 грн. трьох процентів річних, а також судовий збір у розмірі 5 617,48 грн.

Не погоджуючись з прийнятим судом рішенням ДП "Аромат" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 18.04.2022 у справі №910/22037/21 та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим та таким, що прийняте з порушенням норм матеріального права, а висновки місцевого господарського суду, викладені у ньому, є хибними та такими, що не відповідають обставинам справи та не мають належного правового підґрунтя.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом першої інстанції безпідставно стягнуто з відповідача кошти у розмірі 374 498,36 грн., оскільки позивачем не надавались послуги з охорони в зазначений період, підтвердженням чого є відсутність відповідних підписаних між сторонами актів про надання охоронних послуг (виконаних робіт) за цей період.

Також ставиться питання про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.06.2022 апеляційну скаргу ДП "Аромат" передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючої судді (судді-доповідача) - Зубець Л.П., суддів: Ткаченка Б.О., Гаврилюк О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2022 відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги ДП "Аромат" на рішення Господарського суду міста Києва від 18.04.2022 у справі №910/22037/21 до надходження матеріалів справи до Північного апеляційного господарського суду. Витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/22037/21.

18.07.2022 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №910/22037/21 з Господарського суду міста Києва.

У зв`язку з перебуванням судді Гаврилюка О.М., який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці, протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.08.2022, для розгляду апеляційної скарги у даній справі визначено колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуюча суддя - Зубець Л.П. (суддя-доповідач), судді: Алданова С.О., Ткаченко Б.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.08.2022 залишено без руху апеляційну скаргу ДП "Аромат" на рішення Господарського суду міста Києва від 18.04.2022 у справі №910/22037/21 та надано строк для усунення недоліків апеляційної скарги.

15.08.2022 через управління автоматизованого документообігу та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду, від ДП "Аромат" надійшло клопотання про усунення недоліків апеляційної скарги.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.08.2022 поновлено ДП "Аромат" пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 18.04.2022 у справі №910/22037/21. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ДП "Аромат" на рішення Господарського суду міста Києва від 18.04.2022 та призначено розгляд апеляційної скарги на 11.10.2022.

Роз`яснено учасникам справи право та встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, пояснень, заяв та клопотань до суду апеляційної інстанції.

Зупинено дію рішення Господарського суду міста Києва від 18.04.2022 у справі №910/22037/21 до винесення Північним апеляційним господарським судом судового рішення за результатами розгляду справи.

Позивач у порядку статті 263 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) скориставшись своїм правом, подав до Північного апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу на рішення Господарського суду міста Києва від 18.04.2022, в якому просить скаргу ДП "Аромат" залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Так, позивач у своєму відзиві зазначає, що позиція відповідача є неправдивою, так як ТОВ "Віп Пріоритет" при поданні позовної заяви до суду в додатку до неї надав копії актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) за спірний період.

У зв`язку з перебуванням судді Ткаченка Б.О., який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), на лікарняному, протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.10.2022, для розгляду апеляційної скарги у даній справі визначено колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуюча суддя - Зубець Л.П. (суддя-доповідач), судді: Алданова С.О., Сулім В.В.

У зв`язку з посиленою небезпекою через ймовірні провокації з боку російської федерації для запобігання загрози життю та здоров`ю суддів, працівників апарату суду та учасників судового процесу у період дії воєнного стану, колегія суддів дійшла висновку про перенесення розгляду справи №910/22037/21 за апеляційною скаргою ДП "Аромат" на рішення Господарського суду міста Києва від 18.04.2022, розгляд якої призначено на 11.10.2022.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.10.2022, колегією суддів в зазначеному складі, прийнято до свого провадження апеляційну скаргу ДП "Аромат" на рішення Господарського суду міста Києва від 18.04.2022 у справі №910/22037/21, розгляд апеляційної скарги призначено на 29.11.2022.

У судове засідання 29.11.2022 з`явився представник позивача, відповідач представника не направив, проте до початку судового засідання до суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі його представника

Відповідно до частини 12 статті 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи те, що в матеріалах справи мають місце докази належного повідомлення всіх учасників справи про час та місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги, а також клопотання представника відповідача про розгляд справи без його участі, колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку рішення суду першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представника відповідача.

Так, представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечував з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу, просив суд залишити оскаржуване судове рішення без змін.

Згідно зі статтею 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

У судовому засіданні 29.11.2022 оголошено вступну та резолютивну частини постанови суду.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Північний апеляційний господарський суд дійшов наступних висновків.

Як встановлено судом першої інстанції та перевірено судом апеляційної інстанції, 01.08.2020 між ТОВ "Віп Пріоритет" (охорона) та ДП "Аромат" (замовник) укладено договір про надання охоронних послуг №01/08/20, за умовами якого замовник передає, а охорона приймає під охорону об`єкт: нежитлові будівля та споруди філії "Сумський молочний завод" ДП "Аромат", що розташовані за адресою: Сумська область, місто Суми, вулиця Білопільський шлях, будинок 15.

Зазначений договір підписаний уповноваженими представниками його сторін, а також скріплений печатками цих суб`єктів господарювання.

Згідно з пунктом 2.2 договору вид охорони визначається як інспекторсько-сторожова служба охорони.

Охорона здійснюється 3 (трьома) цілодобовими постами охорони. Замовник має право коригувати кількість постів охорони. Коригування кількості постів охорони визначається в актах про надання охоронних послуг (виконаних робіт) щомісячно.

Відповідно до пункту 2.5 договору охорона об`єкта здійснюється у дні і години, вказані у дислокації (додаток №3 до договору), що є невід`ємною частиною даного договору, та згідно регламенту несення служби. Система охорони об`єкта та дислокація постів визначається охороною та узгоджується замовником.

За умовами пункту 8.1 договору загальна вартість послуг за даним договором складає 68 000,00 грн. на місяць в тому числі ПДВ, виходячи з розрахунку місячної вартості одного цілодобового поста охорони, яка становить 22 666,67 грн.

У пункті 8.2 договору сторони визначили, що за охорону об`єкта замовник виплачує охороні грошові кошти, згідно виставлених рахунків не пізніше 25 числа місяця, що йде за місяцем в якому надавались послуги. При наявності претензій до охорони з приводу отриманих послуг, замовник має право призупинити оплату по рахунку до остаточного вирішення спірного питання.

Відповідно до пункту 8.3 договору оплата може здійснюватись як безпосередньо замовником так і його філіями (відокремленими підрозділами; при наявності), що зазначені у даному договорі як "об`єкт охорони".

За змістом пункту 8.4 договору щомісяця між сторонами підписується акт про надання охоронних послуг (виконаних робіт). Даний акт підписується в останній день місяця. У разі дострокового розірвання даного договору акт про надання охоронних послуг (виконаних робіт) підписується сторонами в останній день дії даного договору. Проте, при наявності претензій до охорони з приводу отриманих послуг, замовник має право відкласти підписання акту до остаточного вирішення спірного питання.

У пункті 10.1 договору сторони погодили, що дія даного договору може бути припинена достроково за згодою сторін або за ініціативою однієї із сторін.

Кожна із сторін має право в односторонньому порядку відмовитися від виконання даного договору у випадку істотного порушення іншою стороною взятих на себе зобов`язань. Також замовник має право відмовитись від даного договору при зміні його фінансового становища, втрати необхідності в охороні об`єкту, закінчення терміну дії ліцензії на надання послуг пов`язаних з охороною державної та іншої власності та не надання охороною ліцензії на новий термін дії, з інших причин, які на погляд замовника є поважними (пункт 10.2 договору).

Відповідно до пункту 10.3 договору сторона, яка має намір відмовитися від даного договору в односторонньому порядку, зобов`язана повідомити про це іншу сторону не менше, як за 3 (три) доби. Договір вважається розірваним у день, визначений у відповідному повідомленні про відмову від договору.

Згідно з пунктом 11.1 договору, даний договір набирає чинності з 01.08.2020 і діє до 31.12.2020 включно. Якщо будь-яка із сторін протягом одного місяця до терміну закінчення дії договору письмово не повідомить іншу сторону про закінчення дії договору в термін, зазначений в пункті 11.1, договір вважається пролонгованим на 1 (один) рік.

У додатку №3 до договору між сторонами було підписано дислокацію постів охорони ТОВ "Віп Пріоритет".

На підтвердження нарахування охоронних послуг, позивачем надано:

- рахунки-фактури на оплату: від 30.06.2021 №СФ-0000041 на суму 68 000,00 грн., від 31.07.2021 №СФ-0000048 на суму 68 000,00 грн., від 31.08.2021 №СФ-0000056 на суму 68 000,00 грн., від 30.09.2021 №СФ-0000066 на суму 68 000,00 грн., від 31.10.2021 №СФ-0000074 на суму 68 000,00 грн., від 30.11.2021 №СФ-0000082 на суму 68 000,00 грн.

Крім того, в матеріалах справи наявні складені на виконання пункту 8.4 договору про надання охоронних послуг від 01.08.2020 №01/08/20 та надані відповідачу акти здачі-прийняття робіт (надання послуг): від 30.06.2021 №ОУ-0000041 на суму 68 000,00 грн. - за червень 2021 року, від 31.07.2021 №ОУ-0000048 на суму 68 000,00 грн. - за липень 2021 року, від 31.08.2021 №ОУ-0000056 на суму 68 000,00 грн. - за серпень 2021 року, від 30.09.2021 №ОУ-0000066 на суму 68 000,00 грн. - за вересень 2021 року, від 31.10.2021 №ОУ-0000074 на суму 68 000,00 грн. - за жовтень 2021 року, від 30.11.2021 №ОУ-0000082 на суму 68 000,00 грн. - за листопад 2021 року.

У зв`язку з не підписанням та не поверненням відповідачем акта здачі-прийняття робіт (надання послуг) за листопад 2021 року від 30.11.2021 №ОУ-0000082 на суму 68 000,00 грн., позивачем було повторно направлено на адресу відповідача вказаний акт, що підтверджується наявними в матеріалах справи описами вкладення у цінні листи та фіскальними чеками.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що обов`язок позивача щодо надання актів здачі-приймання наданих послуг відповідачеві виконано належним чином.

Враховуючи вищевикладені обставини та з огляду на умови договору за відсутності претензій відповідача з приводу отриманих послуг, заперечень щодо результатів наданих послуг та відмов від підписання акту за листопад 2021 року, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) за листопад 2021 року від 30.11.2021 №ОУ-0000082 на суму 68 000,00 грн., що підписаний в односторонньому порядку ТОВ "Віп Пріоритет" є таким, що погоджений відповідачем, та є доказом належного виконання позивачем своїх зобов`язань щодо надання охоронних послуг у спірний період. Отже вказані в цих актах послуги є такими, що надані позивачем в повному обсязі та відповідно до умов договору.

Згідно з листом від 25.11.2021 №25/11 відповідачем було повідомлено позивача про дострокове розірвання договору №01/08/20 про надання охоронних послуг від 01.08.2020, у зв`язку з виробничою необхідністю замовника.

Відповідно до додаткової угоди від 30.11.2021 до договору про надання охоронних послуг від 01.08.2020 №01/08/20 сторони дійшли згоди розірвати даний договір.

За приписами пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно з частиною 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 901 ЦК України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до частини 1 статті 903 ЦК України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі статтями 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За приписами статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Предметом спору у справі є стягнення з відповідача заборгованості за охоронні послуги за період з червня 2021 року по листопад 2021 року, нарахованих на суму боргу трьох процентів річних та інфляційних втрат, підставою позову неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором.

Як зазначалось вище, пунктами 8.1, 8.2 спірного договору передбачено, що загальна вартість послуг за даним договором складає 68 000,00 грн. на місяць в тому числі ПДВ, виходячи з розрахунку місячної вартості одного цілодобового поста охорони, яка становить 22 666,67 грн. За охорону об`єкта замовник виплачує охороні грошові кошти, згідно виставлених рахунків не пізніше 25 числа місяця, що йде за місяцем в якому надавались послуги.

ТОВ "Віп Пріоритет" у позовній заяві зазначено, що враховуючи здійснену відповідачем часткову оплату сума основного боргу, за період з червня 2021 року по листопад 2021 року, становить 368 000,00 грн.

Доказів сплати заборгованості за охоронні послуги, надані у період з червня 2021 року по листопад 2021 року, в розмірі 368 000,00 грн. за спірним договором у матеріалах справи відсутні.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за охоронні послуги, надані у період з червня 2021 року по листопад 2021 року, по спірному договору підлягають задоволенню у розмірі 368 000,00 грн.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором, позивач просить суд стягнути з відповідача 4 447,20 грн. інфляційних втрат та 2 051,16 грн. трьох процентів річних.

Згідно з частиною 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Таким чином, базою для нарахування інфляційних є сума основного боргу не обтяжена додатковими нарахуваннями, що існує на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений. Періодом, за який розраховуються інфляційні втрати, є час прострочення з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція (дефляція).

Північний апеляційний господарський суд, перевіривши розрахунок трьох процентів річних та інфляційних втрат, погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо їх задоволення у повному обсязі за розрахунком позивача.

Крім того, заперечень щодо невірності розрахунків інфляційних втрат та трьох процентів річних доводи апеляційної скарги не містять.

Доводи скаржника про відсутність у матеріалах справи відповідних підписаних між сторонами актів про надання охоронних послуг (виконаних робіт) за спірний період спростовуються колегією суддів, оскільки вищевказані акти долучені ТОВ "Віп Пріоритет" до позовної заяви.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами 1-3 статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статей 76-77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням усіх фактичних обставин справи, встановлених місцевим господарським судом та судом апеляційної інстанції, інші доводи, на які посилався апелянт під час розгляду даної справи, залишені Північним апеляційним господарським судом без задоволення, як такі, що не спростовують висновків суду першої інстанції щодо задоволення позову у справі №910/22037/21.

Згідно з частиною 1 статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

При цьому, слід зазначити, що Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 09.12.1994, серія A, N303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 01.07.2003). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27.09.2001).

Аналогічна правова позиція міститься у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 13.02.2018 у справі №910/947/17.

Відповідно до статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційний господарський суд вважає, що рішення Господарського суду міста Києва від 18.04.2022 у справі №910/22037/21 прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги обґрунтованих висновків суду не спростовують, у зв`язку з чим рішення суду має бути залишеними без змін, а апеляційна скарга ДП "Аромат" - без задоволення.

Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, з огляду на відмову в задоволенні апеляційної скарги ДП "Аромат" на рішення Господарського суду міста Києва від 18.04.2022 у справі №910/22037/21, на підставі статті 129 ГПК України, покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 267-271, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "Аромат" на рішення Господарського суду міста Києва від 18.04.2022 у справі №910/22037/21 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 18.04.2022 у справі №910/22037/21 залишити без змін.

3. Судовий збір за подачу апеляційної скарги залишити за Дочірнім підприємством "Аромат".

4. Поновити дію рішення Господарського суду міста Києва від 18.04.2022 у справі №910/22037/21, зупинену ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.08.2022.

5. Матеріали справи №910/22037/21 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено - 05.12.2022.

Головуючий суддя Л.П. Зубець

Судді В.В. Сулім

С.О. Алданова