ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" грудня 2022 р. Справа № 920/437/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Попікової О.В.

суддів: Євсікова О.О.

Корсака В.А.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ЙЕ Енергія"

на рішення Господарського суду Сумської області від 19.09.2022 (повний текст складено 30.09.2022)

у справі №920/437/22 (суддя Котельницька В.Л.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЙЕ Енергія"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумигаз збут"

про стягнення 103352207,47 грн.

за участю секретаря судового засідання: Руденко Н.С.,

за участю представників сторін:

від позивача: Прокоф`єва Л.С., адвокат;

від відповідача: не з`явились, повідомлені належно;

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЙЕ Енергія" (надалі позивач/ ТОВ «ЙЕ Енергія»/ скаржник) звернулось до Господарського суду Сумської області із позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумигаз збут" (надалі відповідач/ ТОВ «Сумигаз збут») штрафу у розмірі 103 352 207,47 грн. В обґрунтування підстав позову позивач посилається на порушення відповідачем договору купівлі-продажу газу від 19.03.2019 в частині виконання обов`язку отримати та оплатити мінімальний договірний обсяг газу за період з 01.05.2021 по 30.04.2022. За таке порушення п. 7.6. договору передбачено нарахування штрафу у розмірі неприйнятого обсягу газу.

Рішенням Господарського суду Сумської області від 19.09.2022 позов задоволено частково. Стягнуто з відповідача "Сумигаз збут" на користь позивача 20 000,00 грн. штрафу за договором купівлі-продажу природного газу від 19.03.2019 №СМЗ-Н-02-2019-270/12, а також 868 350,00 грн. судового збору. В іншій частині позову відмовлено.

Не погодившись із зазначеним рішенням, позивач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою. В обґрунтування підстав апеляційної скарги позивача посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Так, скаржник зазначає, що місцевим господарським судом безпідставно зазначено про те, що позивачем не понесено збитків через порушення відповідачем умов договору купівлі-продажу газу, оскільки предметом даного спору є стягнення не збитків, а штрафу, а тому позивач не повинен був доводити понесення ним збитків внаслідок порушення відповідачем умов договору. Місцевий господарський суд, зменшуючи заявлений до стягнення розмір штрафу, безпідставно послався на військову агресію російської федерації, адже її наявність однаково впливає як на діяльність позивача, так і відповідача.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.10.2022 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Попікова О.В., судді: Євсіков О.О., Корсак В.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.10.2022 витребувано з Господарського суду Сумської області матеріали справи №920/437/22. Відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ЙЕ Енергія" на рішення Господарського суду Сумської області від 19.09.2022 у справі №920/437/22 до надходження матеріалів даної справи до Північного апеляційного господарського суду.

25.10.2022 матеріали справи №920/437/22 надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.10.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ЙЕ Енергія" на рішення Господарського суду Сумської області від 19.09.2022 у справі №920/437/22; розгляд справи призначено на 23.11.2022.

16.11.2022 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумигаз збут" надійшов відзив на апеляційну скаргу.

23.11.2022 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумигаз збут" надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

23.11.2022 від Товариства з обмеженою відповідальністю "ЙЕ Енергія" надійшла заява про відкладення розгляду справи та про участь у наступному судовому засіданні в режимі відеоконференції.

В судове засідання 23.11.2022 представники сторін не з`явились.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.11.2023 розгляд справи відкладено на 05.12.2022.

Судове засідання, призначене на 05.12.2022 не відбулось у зв`язку з перебуванням судді Попікової О.В. на лікарняному.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.12.2022, після виходу судді Попікової О.В. з лікарняного, розгляд справи призначений на 21.12.2022.

У судовому засіданні 21.12.2022 присутній представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги з підстав в ній викладених.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 19.03.2019 між ТОВ «РГК Трейдінг» (з 02.03.2020 - ТОВ «Єгаз», а з 01.10.2020 - ТОВ «ЙЕ Енергія», відповідно до рішень учасника №171 та №187, що додані до позову) та ТОВ «Сумигаз Збут» (далі - покупець, відповідач) укладено договір №СМЗ-Н-02-2019-270/12 купівлі-продажу природного газу (надалі - договір), відповідно до п. 1.1. якого продавець (позивач) зобов`язується передати покупцеві (відповідачу) у 2019 році природний газ, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити його на умовах цього договору.

Розділом 5 договору визначено ціну природного газу, розділом 6 - порядок та умови проведення розрахунків, розділом 7 - відповідальність сторін.

Згідно з п. 11.1. договору він набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін (за їх наявності), поширює свою дію на відносини, що фактично склались між сторонами з 01 квітня 2019 року, і діє в частині продажу природного газу до 30 квітня 2019 року (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

Матеріалами справи підтверджується, що в подальшому між позивачем та відповідачем укладено ряд додаткових угод (всього 39), що є невід`ємними частинами договору, копії яких додані до позову.

Згідно з п. 1 додаткової угоди №34 від 23.04.2021 пункт 2.1.розділу 2 «Кількість та фізико-хімічні показники природного газу» договору доповнено абзацом двадцять третім в наступній редакції:

«Сторони дійшли згоди, що в період з 01 травня 2021 року по 30 квітня 2022 року включно продавець зобов`язується передати, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити природний газ в обсязі не менше 169000000 (сто шістдесят дев`ять мільйонів) куб.метрів (надалі - мінімальний договірний обсяг). Сторони визначили наступні планові обсяги, які в сукупності становлять не менше мінімального договірного обсягу, у наступних періодах, а саме тис.куб.м.: травень 2021 року - 9000, червень 2021 року - 5000, липень 2021 року - 5000, серпень 2021 року 5000, вересень 2021 року 7000, жовтень 2021 року 15000, листопад 2021 року 20000, грудень 2021 року 25000, січень 2022 року 30000, лютий 2022 року 23000, березень 2022 року 16000, квітень 2022 року 9000. Покупець зобов`язується замовити, прийняти природний газ в обсязі, не менше Мінімального договірного обсягу за цим договором. У разі дострокового припинення сторонами дії даного договору покупець зобов`язаний у будь-якому випадку прийняти і оплатити Мінімальний договірний обсяг до дати припинення дії даного договору.».

Пунктом 2 додаткової угоди №34 від 23.04.2021 доповнено пункт 5.1. Розділу 5. «Ціна природного газу» договору підпунктом 5.1.28, який викладений в наступній редакції:

« 5.1.28. Фактична (остаточна) ціна за 1 куб.м. природного газу з 01 травня 2021 року по 31 травня 2021 року (включно) становить 6,3212800 гри., крім того ПДБ 20% 1,2642560 гри., всього з ПДВ 7,5855360 грн.».

Зокрема, пунктом 4 додаткової угоди №34 від 23.04.2021 Розділ 7 «Відповідальність сторін» договору доповнено пунктом 7.6., а саме: «п. 7.6. У випадку, якщо покупець в період з 01 травня 2021 року но 30 квітня 2022 року включно або до дати припинення дії договору замовив та/або прийняв обсяг природного газу менше мінімального договірного обсягу природного газу, визначеного в абз. 23 п. 2.1. договору, покупець зобов`язаний сплатити на користь продавця штраф у розмірі 10% від договірної вартості неприйнятої частини мінімального договірного обсягу природного газу за вказаний період поставки. У такому випадку договірна вартість неприйнятої частини мінімального договірного обсягу природного газу за вказаний період поставки розраховується як добуток такої неприйнятої частини мінімального договірного обсягу природного газу за період з 01 травня 2021 року по 30 квітня 2022 року включно та ціни газу за цей період, визначеної відповідно до Розділу 5 Договору. В разі неприйняття покупцем договірних обсягів природного газу за окремі періоди поставки (місяці), що призводить до неможливості відбору мінімального договірного обсягу природного газу до 30 квітня 2022 року або до дати припинення дії договору, продавець має право в будь-який момент вимагати сплати штрафу в розмірі, зазначеному в цьому пункті Договору.».

Пунктом 5 додаткової угоди №34 договір доповнено пунктом 7.7. наступного змісту: « 7.7. Сторони дійшли згоди, що припинення дії або розірвання цього Договору до 30 квітня 2022 року не є підставою для звільнення сторін від відповідальності встановленої Розділом 7 цього Договору».

Пунктом 6 додаткової угоди №34 від 23.04.2021 викладено пункт 11.1. Розділу 11 «Строк дії договору» в наступній редакції: « 11.1. Цей договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін (за їх наявності), поширює свою дію на відносини, що фактично склались між сторонами з 01 квітня 2019 року, і діє в частині продажу природного газу до 30 квітня 2022 року (включно), а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення.».

Решта умов договору залишається незмінною і обов`язковою для виконання сторонами. Дана додаткова угода складена у двох примірниках, по одному для кожної із сторін, які мають однакову юридичну силу, набуває чинності з дати її підписання сторонами (пункти 7 та 8 додаткової угоди №34 від 23.04.2021).

Матеріалами справи, зокрема, наявними в них актами приймання-передачі природного газу, підтверджується, що за період з 01.05.2021 по 30.09.2021 включно відповідач прийняв від позивача 32 750 949,870 куб. метрів газу.

30.09.2021 листом №407007-Ск-17081-0921 відповідач повідомив позивача про дострокове розірвання договору, про що 01.11.2021 сторони підписали додаткову угоду №39, відповідно до якої сторони дійшли згоди з 01.11.2021 достроково припинити дію договору купівлі-продажу природного газу. Решта умов договору залишаються незмінними і обов`язковими для виконання сторонами. Дана додаткова угода складена у двох примірниках по одному для кожної із сторін, які мають однакову юридичну силу, набирає чинності з моменту підписання сторонами та скріплення печатками (за наявності) сторін і діє протягом дії договору.

17.11.2021 позивач надіслав відповідачу претензію №167-СЛ-1576-1121 в якій зазначив, що впродовж періоду з 01.05.2021 по 30.09.2021 відповідач прийняв лише 32 750 949,870 куб.метрів газу, тобто менше мінімального договірного обсягу природного газу, визначеного в абз.23 п. 2.1. договору, а тому, відповідно до п. 7.6. договору у позивача виникло право вимагати від відповідача сплати штрафу у розмірі 10% від договірної вартості неприйнятої частини мінімального договірного обсягу природного газу за вказаний період поставки, що становить 103 352 207,47 грн.

Вказана претензія залишилась з боку відповідача незадоволеною, що слугувало підставою для звернення позивача до суду із даним позовом про стягнення штрафу у розмірі 103 352 207,47 грн.

У відповідності з п. 1 ч. 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1 статті 509 ЦК України).

За визначенням ч. 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (статті 6, 627, 628 ЦК України).

Частинами 1, 2 статті 180 ГК України в свою чергу встановлено, що зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. Господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа підписаного сторонами та скріпленого печатками.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).

Згідно зі статтею 526 ЦК України, яка кореспондуються зі статтею 193 ГК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов`язання у відповідності до статті 610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Правові наслідки порушення зобов`язання встановлені в статті 611 ЦК України, у відповідності до якої такими, зокрема, є: сплата неустойки.

Згідно зі статтею 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Так, відповідно до статті 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно з ч. 3 статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

При цьому за положенням ч.1 статті 550 Цивільного кодексу України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Разом з цим, наявність у кредитора можливості стягувати із покупця надмірні грошові суми як неустойку змінює її дійсне правове призначення. Неустойка має на меті, насамперед, стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не може становити непомірний тягар для покупця і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора. Таку правову позицію викладено і в рішенні Конституційного Суду України від 11.07.2013 №7-рп/2013.

Вирішуючи питання про зменшення розміру штрафних санкцій, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру штрафних санкцій наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків. Майновий стан сторін та соціальна значущість підприємства мають значення для вирішення питання про зменшення штрафних санкцій.

Також при вирішенні питання про можливість зменшення неустойки суд повинен брати до уваги не лише майновий стан боржника, але й майновий стан стягувача, тобто, врахувати інтереси обох сторін.

При цьому зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, і за відсутності у законі переліку обставин, які мають істотне значення, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Разом з тим приймаючи рішення про зменшення неустойки, суд також повинен виходити із того, що одним з завдань неустойки є стимулювання належного виконання договірних зобов`язань, при цьому надмірне зменшення розміру штрафних санкцій фактично нівелює мету існування неустойки як цивільної відповідальності за порушення зобов`язання, що, у свою чергу, може розцінюватися як спосіб уникнення відповідальності та призведе до порушення балансу інтересів сторін.

Загальними засадами цивільного законодавства згідно зі статтею 3 Цивільного кодексу України є не тільки судовий захист цивільного права та інтересу; свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом, а й справедливість, добросовісність та розумність.

Господарський суд об`єктивно повинен комплексно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання) тощо.

При цьому реалізуючи свої дискреційні повноваження, передбачені статтею 551 Цивільного кодексу України та статтею 233 Господарського кодексу України щодо права зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій, суд повинен забезпечити баланс інтересів сторін справи з урахуванням встановлених обстави справи та не допускати фактичного звільнення від їх сплати без належних правових підстав.

Зменшуючи розмір заявленої до стягнення суми штрафу з 103 352 207,47 грн. до 20 000,00 грн., суд першої інстанції виходив з того, що 24.02.2022 російською федерацією розпочато повномасташбні військові дії проти України, позаяк діяльність позивача та відповідача як суб`єктів підприємницької діяльності є утрудненою та на сторін однаково впливають негативні фактори, пов`язані з воєнним діями на території України.

При цьому, слід зазначити, що чинним законодавством не врегульований розмір (відсоткове співвідношення) можливого зменшення штрафних санкцій. Відповідно, таке питання вирішується господарським судом згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України, тобто за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 917/104/19, від 21.11.2019 у справі № 916/553/19, від 07.11.2019 у справі № 920/437/19, від 11.02.2020 у справі № 911/867/19, від 25.02.2020 від у справі № 904/2542/19).

Водночас, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що зменшення місцевим господарським судом з заявлених до стягнення 103 352 207,47 грн. до 20 000,00 грн. не забезпечує баланс інтересів сторін у справі та фактично нівелює мету існування неустойки як цивільної відповідальності за порушення зобов`язання. Так, дійсно, Верховний Суд неодноразово зазначав у своїх постановах про відсутність будь-якого процентного співвідношення при зменшенні штрафних санкцій, водночас, в даному випадку, зменшення місцевим господарським судом заявленого до стягнення з відповідача штрафу до 0,02% фактично звільняє відповідача від відповідальності за порушення договірного зобов`язання.

Суд апеляційної інстанції, керуючись своїм внутрішнім переконанням, з урахуванням того, що позивачем дійсно не понесено жодних матеріальних збитків у зв`язку із порушенням відповідачем умов договору, а стягнення з відповідача штрафу є мірою покарання останнього за таке порушення, а не способом збагачення іншої сторони, приходить до висновку про можливість стягнення з відповідача 1 033 552,07, що на думку суду є справедливим по відношенню до обох сторін договору, адже стягнення такої суми з відповідача є більш відчутним для бюджету останнього аніж 20 000,00 грн. та буде стимулом для нього не здійснювати в подальшому порушень договірних зобов`язань, а для позивача достатнім для компенсування його очікувань від належного виконання відповідачем своїх договірних зобов`язань.

Відповідно до ч. 1 статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, змінити рішення (п. 1 цієї статті).

Частиною 4 статті 277 ГПК України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його, зокрема, резолютивної частини.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає за необхідне змінити резолютивну частину оскаржуваного рішення.

У зв`язку з частковим задоволенням апеляційної скарги витрати за подання апеляційної скарги розподіляються у відповідності до статті 129 ГПК України.

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЙЕ Енергія" на рішення Господарського суду Сумської області від 19.09.2022 у справі №920/437/22 задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Сумської області від 19.09.2022 у справі №920/437/22 змінити, виклавши резолютивну частину в наступній редакції:

«Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумигаз збут" (вул. Олексія Береста, буд. 21, м. Суми, 40000, код за ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЙЕ Енергія" (вул. Московська, 32/2, БЦ «Сенатор», м. Київ, код за ) 1 033 552 (один мільйон тридцять три тисячі п`ятсот п`ятдесят дві) грн. 07 коп. штрафу за договором купівлі-продажу природного газу від 19.03.2019 №СМЗ-Н-02-2019-270/12.

В іншій частині в позові відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумигаз збут" (вул. Олексія Береста, буд. 21, м. Суми, 40000, код за ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЙЕ Енергія" (вул. Московська, 32/2, БЦ «Сенатор», м. Київ, код за ) 868 350 (вісімсот шістдесят вісім тисяч триста п`ятдесят) грн. 00 коп. судового збору за подання позову.».

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумигаз збут" (вул. Олексія Береста, буд. 21, м. Суми, 40000, код за ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЙЕ Енергія" (вул. Московська, 32/2, БЦ «Сенатор», м. Київ, код за ) 13 025 (тринадцять тисяч двадцять п`ять) грн. 25 коп. судового збору за подання апеляційної скарги.

Видачу наказів доручити Господарському суду Сумської області.

Справу №920/437/22 повернути до Господарського суду Сумської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено 22.12.2022.

Головуючий суддя О.В. Попікова

Судді О.О. Євсіков

В.А. Корсак