ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2022 року м.Дніпро Справа № 908/3511/21

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Антоніка С.Г.(доповідач),

суддів: Дарміна М.О., Березкіної О.В.

секретар судового засідання: Грачов А.С.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Заступника керівника Запорізької обласної прокуратури на рішення Господарського суду Запорізької області від 07.09.2022 (суддя О.С.Боєва, повне рішення складено 19.09.2022 ) у справі №908/3511/21

за позовом: Першого заступника керівника Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя (69050, м. Запоріжжя, вул.Космічна, 118а; адреса для листування: 69068 м.Запоріжжя, вул. Кругова, 152) в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах:

позивач: Національне агентство з питань запобігання корупції, (01103, м. Київ, бульвар Дружби Народів, буд. 28)

до відповідачів: 1. Комунального закладу «Запорізький обласний ліцей-інтернат з посиленою військово-фізичною підготовкою «Захисник» Запорізької обласної ради, (69013, м. Запоріжжя, вул. Військбуд, буд 570)

відповідача 2. Фізичної особи - підприємця Лапіної Анни Миколаївни

про визнання недійсним договору та стягнення грошових коштів у дохід держави

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Запорізької області звернувся Перший заступник керівника Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя в інтересах держави в особі органу, уповноваженого представляти інтереси держави Національного агентства з питань запобігання корупції до: 1.Комунального закладу Запорізький обласний ліцей-інтернат з посиленою військово-фізичною підготовкою Захисник Запорізької обласної ради, 2.Фізичної особи підприємця Лапіної Анни Миколаївни, з позовними вимогами про визнання недійсним договору на постачання продуктів харчування № 24/30 від 12.03.2019, укладеного між відповідачами; стягнення з Фізичної особи підприємця Лапіної Анни Миколаївни отриманих на підставі договору коштів в сумі 8400,00 грн. у дохід держави; стягнення з Комунального закладу Запорізький обласний ліцей-інтернат з посиленою військово-фізичною підготовкою Захисник ЗОР вартості поставленого на підставі договору в розмірі 8400,00 грн. у дохід держави.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 07.09.2022 позов задоволено частково.

Визнано недійсним договір на постачання продуктів харчування № 24/30 від 12.03.2019, укладеного між Комунальним закладом «Запорізький обласний ліцей-інтернат з посиленою військово-фізичною підготовкою «Захисник» Запорізької обласної ради та Фізичною особою підприємцем Лапіною Анною Миколаївною.

У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Стягнуто з Комунального закладу «Запорізький обласний ліцей-інтернат з посиленою військово-фізичною підготовкою «Захисник» Запорізької обласної ради, на користь Запорізької обласної прокуратури в особі Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя суму 1135, 00 грн. витрат зі сплати судового збору.

Стягнуто з Фізичної особи підприємця Лапіної Анни Миколаївни на користь Запорізької обласної прокуратури в особі Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя суму 1135, 00 грн. витрат зі сплати судового збору.

Ршення суду мотивоване тим, що договір на постачання продуктів харчування № 24/30 від 12.03.2019 суперечить вимогам Закону України «Про запобігання корупції», що є порушенням ч. 1 ст. 203 ЦК України і вказані обставини згідно зі ст. 215 ЦК України та ст. 67 Закону України «Про запобігання корупції» є підставами для визнання договору недійсним.

Висновки суду про незастосування правових наслідків недійсності правочину зроблені на підставі Закону України «Про запобігання корупції», ст. 228 ЦК України, Бюджетного кодексу України.

Не погодившись із зазначеною ухвалою суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернувся заступника керівника Запорізької обласної прокуратури.

Апеляційна скарга обгрунтована наступним.

Судом першої інстанції зроблено висновки, що договір від 12.03.2019 № 24/30 суперечить вимогам Закону України «Про запобігання корупції», що є порушенням ч. 1 ст. 203 ЦК України і вказані обставини згідно зі ст. 215 ЦК України та ст. 67 Закону України «Про запобігання корупції» є підставами для визнання договору недійсним.

Однак, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині, які стосуються правових наслідків недійсності правочину, задоволенню не підлягають.

Висновки суду про незастосування правових наслідків недійсності правочину зроблені внаслідок неправильного застосування норм матеріального права, а саме Закону України «Про запобігання корупції», ст. 228 ЦК України, Бюджетного кодексу України та з порушенням норм процесуального права, а саме ст.ст. 236, 238 П ІК України з огляду на наступне.

Одночасно в результаті визнання недійсним договору на постачання продуктів харчування № 24/30 від 12.03.2019 мають бути засновані правові наслідки, передбачені ч. 3 ст. 228 ЦК України, ч. 1 ст. 208 ГК України. Наявність умислу на вчинення правочину, що суперечить інтересам держави та моральним засадам суспільства Комунальним закладом ЗОЛ Захисник ЗОР, від імені якого договір підписано уповноваженою посадовою особою Стрельниковим М.В., встановлено у постанові Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 04.08.2020 у справі № 336/3340/20 та не підлягає доказуванню. Відповідачу-2, що є іншою стороною правочину, достовірно було відомо, що вона є рідною донькою ОСОБА_1 та відповідно вона не могла не розуміти наявність конфлікту інтересів та того, що укладений договір суперечить вимогам антикорупційного законодавства, інтересам держави та моральним засадам суспільства. На підставі оспорюваного правочину ФОП Лапіною А.М. отримано грошові кошти в сумі 8399,55 грн., що підтверджується відповідними платіжними дорученнями, які підлягають стягненню в дохід держави. КЗ ЗОЛ Захисник ЗОР отримано товар на суму 8399,55 грн., що підтверджується накладними, який не можливо повернути, тому стягненню в дохід держави підлягають грошові кошти в розмірі 8399,55 грн.

Просить рішення суду скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі.

Національне агенство з питань запобігання корупції просить апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Відповідач-1 - Комунальний заклад «Запорізький обласний ліцей-інтернат з посиленою військово-фізичною підготовкою «Захисник» Запорізької обласної ради у відзиві на апеляційну скаргу просить залишити рішення господарського суду Запорізької області від 07.09.2022 без змін.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.10.2022 для розгляду справи №908/3511/21 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Антонік С.Г., (доповідач), судді - Березкіна О.В., Дармін М.О.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 08.11.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Заступника керівника Запорізької обласної прокуратури на рішення Господарського суду Запорізької області від 07.09.2022, розгляд справи призначено у судовому засіданні.

Згідно зі ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, що стосуються фактів, викладених в апеляційній скарзі, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного висновку.

Як встановлено господарським судом та вбачається з матеріалів справи, Розпорядженням Запорізької обласної ради № 195-св від 09.10.2015 ОСОБА_1 призначено виконуючим обов`язки начальника Комунального закладу Запорізький обласний ліцей-інтернат з посиленою військово-фізичною підготовкою Захисник Запорізької обласної ради з 12 жовтня 2015 року до затвердження його на посаді начальника або прийняття рішення обласної ради про призначення начальника цього закладу.

12.03.2019 між Комунальним закладом Запорізький обласний ліцей-інтернат з посиленою військово-фізичною підготовкою Захисник Запорізької обласної ради (Покупець, відповідач-1 у справі) в особі начальника ліцею Стрельникова Миколи Васильовича, діючого на підставі Статуту, та Фізичною особою-підприємцем Лапіною Анною Миколаївною (Постачальник, відповідач-2 у справі) укладено договір на постачання продуктів харчування № 24/30.

Відповідно до п. 1.1 цього договору встановлено, що Постачальник передає у власність Покупця: продукти харчування та сушені продукти різні код ДК 021:2015-1589 (а саме: дріжджі), Покупець сплачує товар, визначений в асортименті, кількості та за цінами, які зазначені у специфікації (додаток № 1), що додається до договору і є його невід`ємною частиною.

Відповідно до п.п.2.2. 2.3, 2.4, 3.3 ціни на товар встановлюються в національній валюті. Ціна на товари визначається у специфікації. Загальна сума договору складає 8400,00 грн. без ПДВ. Всі розрахунки за договором проводяться у гривнях.

Договір набирає чинності з дня підписання його сторонами і діє до 31 грудня 2019 (п. 10.1).

Матеріали справи свідчать, що за платіжними дорученнями № 261 від 27.03.2019 на суму 555,60 грн., № 959 від 23.09.2019 на суму 1111,20 грн., № 733 від 25.06.2019 на суму 555,60 грн. та № 67 від 20.01.2020 на суму 6177,15 грн. ( а.с. 43-45) КЗ ЗОЛ Захисник ЗОР перераховано на рахунок ФОП Ліної А.М. загальну суму 8399,55 грн. за продукти харчування (дріжджі) на підставі договору від 12.03.2019 № 24/30.

За видатковими накладними № РН-0000006 від 12.03.2019 (555,60 грн.), № РН-0000012 від 11.06.2019 (555,60 грн.), № РН-0000021 від 11.009.2019 (1111,20 грн.), № РН-0000032 від 19.12.2019 (6177,15 грн.) (а.с. 88-91) КЗ ЗОЛ Захисник ЗОР отримано товар дріжджі на загальну суму 8399,55 грн. за договором № 24/30 від 12.03.2019.

Відповідно до п.п. 1.1., 1.3, 4.1, 4.5 Статуту Комунального закладу Запорізький обласний ліцей-інтернат з посиленою військово-фізичною підготовкою Захисник Запорізької обласної ради (нова редакція), затвердженого рішенням Запорізької обласної ради від 28.02.2008 №3, Ліцей є середнім загальноосвітнім навчальним закладом ІІІ ступеня з поглибленим вивченням програми допризовної підготовки юнаків; є підпорядкованим, підзвітним та підконтрольним Запорізькій обласній раді (Уповноважений орган), а також за галузевою спрямованістю підвідомчим управлінню освіти і науки Запорізької обласної державної адміністрації. Ліцей є юридичною особою, має право укладати угоди, набувати майнові та особисті немайнові права, бути позивачем і відповідачем у судових інстанціях.

За змістом п.п. 11.1, 11.5, 11.5.1, 11.5.15 Статуту Управління Ліцеєм здійснює начальник. Начальник Ліцею, зокрема, без доручення діє від імені Ліцею, представляє його інтереси у відносинах з юридичними та фізичними особами, укладає договори, тощо; розпоряджається коштами та іншими цінностями відповідно до чинного законодавства та цього Статуту; несе персональну відповідальність за дотримання фінансової дисципліни згідно з чинним законодавством України.

Контроль за фінансовою, а також за окремими сторонами діяльності ліцею здійснюється управлінням освіти і науки Запорізької обласної державної адміністрації та відповідними органами в межах їх компетенції згідно з чинним законодавством України (п.12.3 Статуту).

Постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 04.08.2020 у справі №336/3340/20 за наслідками розгляду об`єднаної справи про адміністративні правопорушення, пов`язані за корупцією, що надійшла від Управління стратегічних розслідувань в Запорізькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виконуючого обов`язки начальника Комунального закладу Запорізький обласний ліцей-інтернат з посиленою військово-фізичною підготовкою Захисник Запорізької обласної ради, на ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 3400 грн. у дохід держави.

У вказаній постанові суду у справі № 336/3340/20 встановлено, що виконуючий обов`язки начальника Комунального закладу Запорізький обласний ліцей-інтернат з посиленою військово-фізичною підготовкою Захисник Запорізької обласної ради Стрельников Микола Васильович згідно з п.п. а п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України Про запобігання корупції, приміткою до ст. 172-7 КУпАП є суб`єктом відповідальності за адміністративні правопорушення, передбачені ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП, знаходячись за місцем своєї роботи в Комунальному закладі Запорізький обласний ліцей-інтернат з посиленою військово-фізичною підготовкою Захисник Запорізької обласної ради за адресою: м. Запоріжжя, вул. Військбуд, буд. 570, в період з 28.08.2018 року по 10.09.2019 року вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів, що є порушенням п.2 ч. 1 ст. 28 Закону України Про запобігання корупції.

Так зокрема, 12.03.2019 року ОСОБА_1 , діючи в умовах реального конфлікту інтересів, уклав між Комунальним закладом Запорізький обласний ліцей-інтернат з посиленою військово-фізичною підготовкою Захисник Запорізької обласної ради та ФОП Лапіною Анною Миколаївною, яка є його близькою особою - донькою, договір № 24/30 поставки товару - продуктів харчування (дріжджі) на суму 8400 грн. 00 коп., а також, достовірно знаючи про наявність в його діях реального конфлікту інтересів, а саме: наявність суперечності між його приватним інтересом та службовими повноваженнями, що впливає на об`єктивність та неупередженість прийняття рішень, не повідомив Запорізьку обласну раду про наявність реального конфлікту інтересів при укладанні цього договору (протоколи №317, 318 про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією від 25.06.2020 року за ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП).

Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень постанова Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 04.08.2020 у справі №336/3340/20 набрала законної сили.

Відповідно до ч.ч. 4, 6 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Обвинувальний вирок суду в кримінальному провадженні або постанова суду, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Перший заступник керівника Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя звернувся до Господарського суду Запорізької області з позовом в порядку ст. 53 ГПК України в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах позивач: Національне агентство з питань запобігання корупції, за яким відкрито провадження у даній справі № 908/3511/21.

У позовній заяві прокурор зазначив, що з огляду на обставини, встановлені судом у справі № 336/3340/20 щодо порушення ОСОБА_1 вимог ч. 1 ст. 28 Закону України Про запобігання корупції при укладенні від імені КЗ ЗОЛ Захисник ЗОР договору від 12.03.2019 № 24/30 з ФЛП Лапіною А.М., такий правочин на підставі ч. 2 ст. 67 вказаного Закону, ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦК України підлягає визнанню недійсним в судовому порядку. Одночасно в результаті визнання його недійсним мають бути застосовані правові наслідки, передбачені ч. 3 ст. 228 ЦК України.

Переглядаючи справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Підставою недійсності правочину, відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України, є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави та суспільства, його моральним засадам (ч. 1 ст. 203); особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності (ч. 2 ст. 203); волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (ч. 3 ст. 203); правочин має вчинятись у формі, встановленій законом (ч. 4 ст. 203); правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним (ч. 5 ст. 203).

За змістом ч.3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно з ч. 1 ст. 207 ГК України, господарське зобов`язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб`єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Закон України "Про запобігання корупції" визначає правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень.

Так, відповідно до ст. 67 Закону України "Про запобігання корупції", нормативно-правові акти, рішення, видані (прийняті) з порушенням вимог цього Закону, підлягають скасуванню органом або посадовою особою, уповноваженою на прийняття чи скасування відповідних актів, рішень, або можуть бути визнані незаконними в судовому порядку за заявою заінтересованої фізичної особи, об`єднання громадян, юридичної особи, прокурора, органу державної влади, зокрема Національного агентства, органу місцевого самоврядування.

Статтею 228 Цивільного кодексу України визначено правові наслідки вчинення правочину, який порушує публічний порядок, вчинений з метою, що суперечить інтересам держави і суспільства.

Частиною 3 статті 228 ЦК України встановлено, що у разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання правочину обома сторонами - в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне - з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 20.10.2021 у справі № 910/4089/20 зазначив, що ознаками недійсності господарського договору, що суперечить інтересам держави і суспільства, є спрямованість цього правочину на порушення правового господарського порядку. І метою такого правочину є мета, що завідомо суперечить інтересам держави та суспільства.

Згідно ч.3 ст.5 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники відносин у сфері господарювання здійснюють свою діяльність у межах встановленого правового господарського порядку, додержуючись вимог законодавства.

Порушення норм Закону України «Про запобігання корупції» під час укладання оспорюваного договору, що встановлено постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 04.08.2020 у справі № 336/3340/20 є порушенням правового господарського порядку. Отже укладений між відповідачами оспорюваний договір суперечить інтересам держави і суспільства, що є підставою для визнання його недійсним.

При цьому колегія зазначає, що матеріали справи не містять доказів прийняття будь-яких дій ФОП Лапіною А.М. або Стрельниковим М.В. з метою врегулювання конфлікту інтересів.

ФОП Лапіна А.М., укладаючи оспорюваний договір, усвідомлювала, що від імені покупця діє її батько, який є керівником КЗ "Запорізький обласний ліцей-інтернат з посиленою військово-фізичною підготовкою "Захисник" ЗОР.

У зв`язку з наведеним колегія суддів не погоджується з рішенням господарського суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст. 216 ЦК України, у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Згідно з ч. 3 ст. 228 ЦК України, якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання правочину обома сторонами - в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне - з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави.

Щодо досліджуваної справи, за поставлені ФОП Лапіною Анною Миколаївною продукти харчування КЗ "Запорізький обласний ліцей-інтернат з посиленою військово-фізичною підготовкою "Захисник" Запорізької обласної ради сплатив 8 400 грн.

Так як кошти в сумі 8 400 грн. сплачено відповідачем-1 на підставі правочину, який визнано судом недійсним на підставі того, що останній суперечить інтересам держави і суспільства, при наявності умислу у обох сторін, оскільки правочин виконано на зазначену суму обома сторонами, колегія суддів вважає, що позовна вимога про стягнення з ФОП Лапіної Анни Миколаївни та КЗ "Запорізький обласний ліцей-інтернат з посиленою військово-фізичною підготовкою "Захисник" ЗОР в дохід держави по 8 400 грн. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Оскільки продукти харчування на суму 8 400 грн., отримані відповідачем-1, неможливо повернути, так як вони були спожиті, то стягненню у дохід держави підлягає сума 8 400 грн., що й передбачено ч.1 ст.216 ЦК України.

Мотивуючи відмову у застосуванні наслідків недійсності правочину Господарський суд зазначив, що «зі змісту заявленого позову також не вбачається, що його подано на захист порушених матеріальних інтересів держави при недотриманні при вчиненні правочину визначеного законодавством принципу максимальної ефективності, невигідності його умов для держави, наявності понесених державою збитків внаслідок укладення правочину, в позові відсутнє обґрунтування неефективності використання коштів.»

Колегія суддів звертає увагу, що прокурор, обгрунтовуючи порушення інтересів держави, посилався на Закон України «Про основи національної безпеки України», відповідно до ст.1 якого боротьба з корупцією є одним із елементів національної безпеки та на Конвенцію ООН проти корупціїї від 31.10.2003р. і зазначав, що вчинення корупційних діянь шкодить не лише зовнішнім інтересам держави, підриваючи її міжнародний авторитет, а й завдає збитків її економічним інтересам, шляхом пониження інвестиційної привабливості, перевитрачання бюджетних коштів шляхом закуповування продукції за завищеними цінами, деформує моральні основи суспільства.

Колегія суддів погоджується з тим, що укладений відповідачами правочин суперечить інтересам держави і суспільства і наслідком недійсності такого правочину є вимоги ч.3 ст.228 ЦК України.

З урахуванням наведеного апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду частковому скасуванню

Витрати по сплаті судового збору покласти на відповідачів.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 276, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Заступника керівника Запорізької обласної прокуратури задовольнити.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 07.09.2022 у справі №908/3511/21 скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог. Прийняти в цій частині нове рішення.

Стягнути з Комунального закладу «Запорізький обласний ліцей-інтернат з посиленою військово-фізичною підготовкою «Захисник» (69013, м.Запоріжжя, вул. Війсьбуд, 570, ) у дохід держави 8 400 грн. вартості поставлено продукції на підставі договору № 24/30 від 12.03.2019р.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Лапіної Анни Миколаївни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )у дохід державного бюджету 8 400 грн. коштів отриманих за договором № 24/30 від 12.03.2019р.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Запорізької обласної прокуратури () в особі Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя (69050, м.Запоріжжя, вул.Космічна, 118а) 8 512 грн. 50 коп. витарт зі сплати судового збору.

Стягнути з Комунального закладу «Запорізький обласний ліцей-інтернат з посиленою військово-фізичною підготовкою «Захисник» (69013, м.Запоріжжя, вул. Війсьбуд, 570, ) на користь Запорізької обласної прокуратури () в особі Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя (69050, м.Запоріжжя, вул.Космічна, 118а) 8 512 грн. 50 коп. витарт зі сплати судового збору.

Видачу наказу доручити Господарському суду Запорізької області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 23.12.2022

Головуючий суддя С.Г. Антонік

Суддя М.О. Дармін

Суддя О.В. Березкіна