ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" грудня 2022 р. м. Житомир Справа № 906/745/22

Господарський суд Житомирської області у складі судді Прядко О.В.,

секретар судового засідання: Рисухін Д.Б.,

за участю представників сторін:

від позивача: Соломонюк І.В. - адвокат, ордер серії АМ №1036667 від 11.11.2022,

від відповідача: не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Державного підприємства "Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№4)"

до Дочірнього підприємства "Пулинський лісгосп АПК" Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства "Житомироблагроліс" Житомирської обласної ради

про стягнення 69529,46 грн

Процесуальні дії по справі.

Державне підприємство "Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№4)" звернулось до Господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з Дочірнього підприємства "Пулинський лісгосп АПК" Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства "Житомироблагроліс" Житомирської обласної ради заборгованості за договором про надання послуг по розпилюванню давальницької сировини №5 від 04.01.2021 у розмірі 75747,31 грн, з яких 64566,12 грн основного боргу, 9398,11 грн інфляційних втрат та 1783,08 грн 3% річних.

Ухвалою господарського суду від 23.09.2022 позовну заяву залишено без руху та встановлено строк для усунення виявлених недоліків.

04.10.2022 до суду від позивача надійшла уточнена позовна заява вих.№5/н/1-241 від 03.10.2022 (з додатками), відповідно до якої останній просить стягнути з відповідача заборгованість за договором про надання послуг по розпилюванню давальницької сировини №5 від 04.01.2021 у розмірі 69529,46 грн, з яких 64566,12 грн основного боргу, 710,23 грн інфляційних втрат, 271,00 грн 3% річних та 3982,11 грн пені (а.с.55-66).

Ухвалою суду від 07.10.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін; судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 07.11.2022.

07.11.2022 на адресу суду від представника відповідача надійшла заява від 07.11.2022 про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю прибути до суду через зайнятість в іншому судовому засіданні у справі №759/13902/22, яка розглядається Святошинським районним судом м.Києва (а.с.70-73).

Ухвалою суду від 07.11.2022 відкладено судове засідання на 14.11.2022.

Ухвалою суду від 14.11.2022 продовжено строк розгляду справи по суті на підставі ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та відкладено судове засідання на 19.12.2022.

Відповідач уповноваженого представника у засідання не направив, хоча про дату, час та місце його проведення повідомлений належним чином (а.с.85-86), відзиву на позовну заяву до суду не подав.

Частиною 1 ст.43 ГПК України передбачено, що учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України»).

Оскільки судом було вчинено всі необхідні дії для належного повідомлення відповідача про розгляд справи та відповідач не скористався своїм правом участі у судових засіданнях і подання відзиву на позовну заяву, справа розглядається за відсутності представника відповідача за наявними матеріалами, відповідно до приписів ч.9 ст.165 та ст.202 ГПК України.

Представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх у повному обсязі. Також вказав, що докази на підтвердження витрат на правову допомогу адвоката будуть подані до суду додатково.

У засіданні 19.12.2022 проголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до ст.240 ГПК України.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору про надання послуг по розпилюванню давальницької сировини №5 від 04.01.2021 в частині повної та своєчасної оплати за виконані роботи (надані послуги).

В якості правових підстав позову зазначено положення ст.193 ГК України та ст.ст.530, 610, 612, 901, 903 ЦК України.

Відповідач письмового відзиву на позовну заяву до суду не подав, будь-яких заперечень чи відомостей щодо викладених у позовній заяві обставин не повідомив, власного контррозрахунку не надав.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

04.01.2021 між Державним підприємством "Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№4)" (далі - виконавець) та Дочірнім підприємством "Пулинський лісгосп АПК" Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства "Житомироблагроліс" Житомирської обласної ради (далі замовник) укладено договір №5 про надання послуг по розпилюванню давальницької сировини (далі договір) (а.с.5-6), відповідно до п.1.1 якого, замовник доручає, а виконавець зобов`язується на свій ризик виконати відповідно до умов цього договору послуги по розпилюванню давальницької сировини (лісоматеріали круглі породи сосна Pinus sylvestrus, класу якості D) на пиломатеріали (якість виготовленої продукції повинна відповідати ГОСТ 8486-86) з сортуванням, пакуванням та завантаженням готової продукції в транспорт замовника (пиломатеріали обрізні соснові 35*85*2950 мм), та зберіганням готової продукції на складі виконавця, а замовник зобов`язується прийняти продукцію переробки і оплатити вартість виконаних робіт.

Згідно з п.2.1 договору, вартість виконаних робіт по розпилюванню лісопродукції та зберігання готової продукції за цим договором становить 360,00 грн (з ПДВ) за 1 м3 давальницької сировини (лісоматеріали круглі). Вартість сортування, пакування, навантаження готової продукції (пиломатеріали обрізні соснові 35*85*2950 мм) на транспорт замовника становить 96,00 грн/м3 (з ПДВ) готової продукції.

Підставою для оплати є акт здавання-приймання виконаних послуг та акт приймання на відповідальне збереження продукції розпилювання (п.2.2 договору).

За змістом пп.3.2.2, 3.2.3 п.3.2 договору, замовник зобов`язаний у разі якісного та повного виконання робіт здійснювати оплату згідно виставлених виконавцем рахунків; прийняти пиломатеріали та оплатити належним чином та у строки, передбачені даним договором, послуги.

Виконавець зобов`язаний приступити до виконання послуг своєчасно після завезення лісопродукції (п.4.1 договору).

У розділі 5 договору сторони погодили порядок проведення та приймання робіт.

Так, п.п.5.1, 5.3 договору передбачено, що приймання давальницької сировини виконавцем здійснюється на основі накладної та оформлюється актом приймання давальницької сировини на розпилювання (форма ЛГ-13). Про виконані послуги щомісячно, станом на останнє число кожного місяця, або після виконання робіт сторони складають акт здавання-приймання виконаних послуг та акт здавання-приймання продукції, отриманої від розпилювання круглого лісу.

Відповідно до п.п.6.2, 6.3 договору, у випадку несвоєчасної оплати за надані послуги замовник сплачує виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу. В разі невиконання замовником умов договору по оплаті виконавець має право в будь-який час відмовитись від надання послуг з розпилювання до моменту погашення замовником заборгованості в повному розмірі. Відшкодування збитків і сплата штрафних санкцій не звільняють сторони від виконання зобов`язань за цим договором.

Цей договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2021, але у будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором (п.8.1 договору).

Договір підписано уповноваженими представниками сторін та скріплено їх печатками.

Сторонами погоджено та підписано середньозважений баланс витрат сировини при розпиловці лісоматеріалів круглих хвойних порід (PINS) класу якості D.D від 19 і > на виготовлення пиломатеріалів на пилорамі Державне підприємство "Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№4)" на давальницьких умовах (а.с.6 на звороті).

На виконання умов договору замовник (відповідач) передав, а виконавець (позивач) прийняв лісопродукцію для переробки, що підтверджується актами приймання давальницької деревини на розпилювання (а.с.30-41).

Позивач виконав роботи (надав відповідачу послуги) по розпилюванню давальницької сировини на пиломатеріали із сортуванням, пакуванням та завантаженням готової продукції на загальну суму 335337,36 грн, про що свідчать підписані сторонами акти надання послуг з переробки (а.с.7-14), та виставив рахунки на їх оплату (а.с.15-21).

Як встановлено судом, вказані акти та рахунки містять посилання на договір №Г-5/Г18 від 04.01.2021. Представник позивача у судовому засіданні 19.12.2022 повідомив, що у даному випадку має місце подвійна реєстрація, тобто на підприємстві позивача у відповідних журналах договір №5 від 04.01.2021 зареєстровано як договір №Г-5/Г18 від 04.01.2021, будь-яких інших договорів між сторонами не укладалося і не існує.

Згідно наявних у справі платіжних доручень (а.с.22-29), відповідач здійснив оплату за виконані позивачем роботи частково, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість на суму 64566,12 грн.

Позивач надіслав відповідачу претензію №5/4/1-169 від 20.07.2022 з проханням виконати умови договору від 04.01.2021 та сплатити заборгованість у розмірі 64566,12 грн до 13.08.2022 (а.с.41-44).

Відповідно до інформації з офіційного сайту АТ «Укрпошта» щодо відстеження пересилання поштових відправлень, трекінг №355, претензію вручено відповідачу 22.07.2022 (а.с.87), однак така залишилася без відповіді та задоволення з боку останнього, що стало підставою для звернення позивача до суду з вимогою про стягнення 64566,12 грн основного боргу, а також 3982,11 грн пені, 710,23 грн інфляційних втрат та 271,00 грн 3% річних.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, невизнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України).

Частиною 1 ст.627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.628 ЦК України).

У Цивільному кодексі України договори давальницької переробки окремо не виділяють, останні регламентовані загальними положеннями глави 61 «Підряд». Такі договори є договорами підряду з виконанням роботи з матеріалу замовника (ст.840 ЦК України). Виконавець за договором переробки давальницької сировини виконує саме роботи (а не надає послуги).

Стаття 837 ЦК України визначає, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

У ч.1 ст.843 ЦК України передбачено, що у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

Відповідно до ст.854 ЦК України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Факт виконання позивачем робіт за договором про надання послуг по розпилюванню давальницької сировини №5 від 04.01.2021 підтверджується матеріалами справи, зокрема актами приймання давальницької деревини на розпилювання та актами надання послуг з переробки, які підписані уповноваженими представниками сторін без зауважень і заперечень, та, відповідно до п.п.2.2 договору, є підставою для їх оплати відповідачем.

Жодних заперечень щодо прийняття продукції переробки та виконаних робіт, визначення їх вартості відповідач до суду не надав.

Як встановлено судом, відповідач здійснив оплату частково, внаслідок чого неоплаченими залишились роботи, виконані за актом №72 від 25.06.2021 (рахунок №112 від 25.06.2021) і актом №92 від 20.07.2021 (рахунок №144 від 20.07.2021) на загальну суму 64566,12 грн.

Відповідно до ст.193 ГК України та ст.526 ЦК України, зобов`язання мають виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускається (ст.525 ЦК України).

Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України).

Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), ст. 610 ЦК України визначає як порушення зобов`язання.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідач заявлених до нього вимог не заперечив і не спростував, доказів належного виконання зобов`язань за договором №5 від 04.01.2021 щодо оплати вартості виконаних робіт у повному обсязі до суду не подав.

Відповідно до ст.79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Враховуючи викладені обставини, приймаючи до уваги, що відповідач не спростував факт порушення взятих на себе договірних зобов`язань, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення 64566,12 грн основного боргу обґрунтованими, такими, що доведені належними й допустимими доказами і підлягають задоволенню у повному обсязі.

Окрім того, позивач за порушення відповідачем взятих на себе договірних зобов`язань заявив до стягнення 3982,11 грн пені, 710,23 грн інфляційних втрат та 271,00 грн 3% річних.

Положеннями ст.ст.216-218 ГК України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. Господарські санкції застосовуються в установленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин. Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (ч.1 ст.230 ГК України).

Згідно з ч.1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 6 ст.231 ГК України передбачено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Згідно з ч.6 ст.232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Окрім того, відповідно до ч. 2 ст.625 ЦК України, за прострочення виконання грошового зобов`язання настає відповідальність у вигляді сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачені наслідки прострочення виконання боржником грошового зобов`язання у вигляді відшкодування інфляційних втрат та 3% річних, що нараховуються на суму основного боргу, не є штрафними санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті та отриманні від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові (постанова Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань").

Як вбачається з доданого до позовної заяви розрахунку (а.с.61), позивач нарахував відповідачу 3982,11 грн пені, згідно з п.6.2 договору, та 710,23 грн інфляційних втрат та 271,00 грн 3% річних, відповідно до ст.625 ЦК України, з 13.08.2022 по 03.10.2022, допустивши при цьому помилку при визначенні вказаного періоду.

Як встановлено судом, у позивача виникає право нарахування пені, 3% річних та інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов`язання з 14.08.2022, оскільки у претензії №5/4/1-169 від 20.07.202, адресованій відповідачу, позивач встановив строк сплати заборгованості до 13.08.2022, а відтак нарахування слід починати з дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконане.

Отже, здійснивши власний перерахунок пені, інфляційних втрат та 3% річних за допомогою інформаційно-пошукової системи «Ліга», суд встановив, що правомірною, обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню, є вимога позивача про стягнення з відповідача 3982,11 грн пені, 270,65 грн 3% річних, 710,23 грн інфляційних втрат, а у задоволенні 0,35 грн 3% річних слід відмовити.

Відповідно до ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Кожній стороні була надана розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять її у суттєво невигідне становище відносно другої сторони, у тому числі подати докази на підтвердження своїх вимог та заперечень, прийняти участь у дослідженні доказів, надати пояснення, обґрунтувати переконливість поданих доказів та позицій у справі, скористатись іншими процесуальними правами.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.4 ст.13 ГПК України).

Враховуючи викладене, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог частково та стягнення з відповідача на користь позивача 64566,12 грн основного боргу, 3982,11 грн пені, 270,65 грн 3% річних, 710,23 грн інфляційних втрат, у задоволенні 0,35 грн 3% річних - відмовити.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За наведеного, відшкодування витрат зі сплати судового збору покладається на відповідача у розмірі 2480,99 грн.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства "Пулинський лісгосп АПК" Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства "Житомироблагроліс" Житомирської обласної ради (смт.Пулини, вул.Михайла Грушевського, буд.24, Пулинський р-н, Житомирська обл., 12001, ) на користь Державного підприємства "Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№4)" (просп. Незалежності, буд.172, м.Житомир, Житомирська обл., 10001, ) 64566,12 грн основного боргу, 3982,11 грн пені, 270,65 грн 3% річних, 710,23 грн інфляційних втрат, 2480,99 грн судового збору.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 23.12.22

Суддя Прядко О.В.

Друк:

1 у справу;

2 позивачу (рек.) , ;

3 відповідачу (рек.) + , .