Господарський суд міста Києва у складі судді Ягічевої Н.І., за участі секретаря судового засідання Старовойтова Є.А., розглянувши у судовому засіданні матеріали справи
до фізичної особи-підприємця Махна Олександра Михайловича ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 )
про стягнення 978 548, 54 грн,
Представники сторін: згідно протоколу судового засідання
Товариство з обмеженою відповідальністю "АКВАПЛАЗ" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до фізичної особи-підприємця Махна Олександра Михайловича про стягнення 978 548, 54 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором №381117 від 15.11.2017 на створення дизайн-проекту в частині своєчасної розробки дизайн-проекту приміщень площею 373 кв. м (перший поверх), 421 кв. м. (другий поверх) та 458 квм. м (третій поверх) за адресою: м. Київ, вул. Велика Житомирська, 32, (далі - договір), у зв`язку з чим позивачем нараховано та заявлено до стягнення 829 137, 00 грн основного боргу, 41 581, 04 грн 3% річних та 107 830, 50 грн інфляційних втрат.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.10.2022 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "АКВАПЛАЗ" до фізичної особи-підприємця Махна Олександра Михайловича про стягнення 978 548, 54 грн задоволено повністю, присуджено до стягнення з фізичної особи-підприємця Махна Олександра Михайловича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АКВАПЛАЗ" заборгованість у розмірі 829 137, 00 грн, 3% річних у розмірі 41 581, 04 грн, інфляційні втрати у розмірі 107 830, 50 грн та витрати зі сплати судового збору у сумі 14 678, 23 грн.

12.10.2022 на електронну пошту суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "АКВАПЛАЗ" надійшло клопотання про розподіл судових витрат.

12.10.2022 на електронну пошту суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "АКВАПЛАЗ" надійшло клопотання про приєднання до матеріалів справи доказів, а саме платіжного доручення №2427 від 10.10.2022.

24.12.2022 на електронну пошту суду від фізичної особи-підприємеця Махна Олександра Михайловича надійшли заперечення щодо розміру судових витрат, заявлених позивачем.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.11.2022 призначено судове засідання у справі №910/17550/21 для вирішення питання про судові витрати на 01.12.2022.

28.11.2022 на електронну пошту суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "АКВАПЛАЗ" надійшли пояснення щодо заперечення відповідача проти розміру судових витрат позивача.

У судове засідання 01.12.2022 прибули представники позивача та відповідача, надали усні пояснення.

Положеннями ст. 221 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) унормовано, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Згідно з приписами ч. 1, 2. ст. 244 ГПК України, заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Отже, за приписами ст. 244 ГПК України слідує, що додаткове рішення - це засіб виправлення неповноти основного судового рішення. Через незмінність судового рішення суд, який його ухвалив, не вправі його скасувати чи змінити, проте, він має право виправити деякі його недоліки, зокрема неповноту. Неповнота судового рішення може полягати в невирішеності деяких питань, що стояли перед судом.

Так, відповідно до ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За змістом ч. 1, 3 ст. 124 ГПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Згідно зі ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Частиною 8 ст. 129 ГПК України встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу у матеріалах справи наявні наступні докази:

- Копія договору про надання правової допомоги №24-10/2017-02 від 24.10.2017;

- Копія додаткової угоди №7595 до цього договору;

- Копія акту №7595 акту про надання правової допомоги;

- Копія погодинного звіту №7595 від 06.10.2022;

- Копія рахунку-фактури №7595 від 06.10.2022;

- Копія платіжного доручення №2427 від 10.10.2022;

- Копія ордерів серії КС №897146 від 07.09.2021, серії КС №897452, серії ВВ №1025184;

- Копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії АГ №000245 від 05.07.2019.

Так, згідно договору №24-10/2017-02 від 24.10.2017 про надання правової допомоги (далі - договір), укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "АКВАПЛАЗ" (далі - клієнт) та Адвокатським об`єднанням "Олександр Переможенко та партнери" (далі - юридична фірма) клієнт доручає юридичній фірмі надавати правову допомогу (юридичні послуги) в цивільних, господарських, кримінальних, адміністративних справах та справах про адміністративні правопорушення, а також у відносинах з будь-якими органами державної влади, органами місцевого самоврядування, правоохоронними органами, підприємствами, установами, організаціями та перед фізичними особами, а юридична фірма погоджується надавати клієнту таку допомогу згідно з умовами цього договору, а клієнт погоджується сплачувати надані послуги в порядку, строки та на умовах, визначених цим договором.

У пункті 1. додаткової угоди №7595 до договору сторони погодили надання наступної правової допомоги: аналіз наданих клієнтом документів щодо неналежного виконання фізичною особою-підприємцем Махном Олександром Михайловичем зобов`язань за договором №381117 від 15.11.2017 на створення дизайн-проекту, внаслідок чого відбулося порушення прав та законних інтересів клієнта (п.п. 1.1.); підготовка та подання в інтересах клієнта до господарського суду першої інстанції позовної заяви про стягнення з фізичної особи-підприємця Махна Олександра Михайловича у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за договором №381117 від 15.11.207 на створення дизайн-проекту, внаслідок чого відбулося порушення прав та законних інтересів клієнта, а також підготовка інших процесуальних документів, пов`язаних із розглядом справи у суді першої інстанції; представництво інтересів клієнта в суді першої інстанції у господарській справі про стягнення із фізичної особи-підприємця Махна Олександра Михайловича грошових коштів у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань за договором №381117 від 15.11.2017 на створення дизайн-проекту, внаслідок чого відбулося порушення прав та законних інтересів клієнта.

Відповідно до пункту 2 додаткової угоди №7595 до договору вартість послуг, визначених в пункті 1 цієї додаткової угоди, складає 89 870 (вісімдесят дев`ять тисяч вісімсот сімдесят) грн 00 коп. без ПДВ, що еквівалентно 2 200 (двом тисячам двомстам) доларам США. Клієнт оплачує послуги юридичної фірми упродовж п`яти календарних днів з моменту отримання рахунку-фактури.

Згідно акту №7595 про надання правової допомоги сторони засвідчили, що відповідно до договору про надання правової допомоги №24-10/2017-02 від 24.10.2017 юридична фірма надала, а клієнт прийняв послуги з надання правової допомоги, визначені у додатковій угоді №7595 до договору.

Вказаний акт підписаний сторонами без заперечень та скріплений печатками.

06.10.2022 АО "Олександр Переможенко та партнери" виставлено рахунок-фактуру №7595 на суму 89 870, 00 грн за послуги з надання правової допомоги згідно договору про надання правової допомоги №24-10/2017-02 від 24.10.2017.

Платіжним дорученням №2427 від 10.10.2022 ТОВ "АКВАПЛАЗ" перерахувало АО "Олександр Переможенко та партнери" 89 870, 00 грн в якості оплати послуг з надання правової допомоги зг. РФ №7595 від 06.10.2022.

Відповідач у своїх запереченнях щодо розміру судових витрат, заявлених позивачем, зазначає про недоведеність надання правової допомоги у даній справі саме Адвокатським об`єднанням "Олександр Переможенко та партнери"; на думку позивача, заявлена сума судових витрат є завищеною, оскільки справа не відноситься до категорії складних, частина робіт, викладена у погодинному звіті, не була необхідною та є некваліфікованими роботами; сума заявлених витрат не є співмірною із часом, витраченим на виконання відповідних робіт, ціною позову та (або) значенням для сторони, у зв`язку з чим у задоволенні клопотання позивача про розподіл судових витрат належить відмовити.

У поясненнях щодо заперечення відповідача проти розміру судових витрат позивача Товариство з обмеженою відповідальністю "АКВАПЛАЗ" зазначає, що матеріали справи містять докази надання правової допомоги позивачу саме Адвокатським об`єднанням "Олександр Переможенко та партнери" (надаючи додатково витяги з ЄРАУ); відповідачем не обґрунтовано доводи щодо неспівмірності розміру наданої допомоги зі складністю справи; необхідність звернення із позовною заявою до суду цілком обумовлена бездіяльністю відповідача.

Стаття 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" визначає, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу).

Відповідно до ст.19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності є:

1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

3) захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення;

4) надання правової допомоги свідку у кримінальному провадженні;

5) представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні;

6) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами;

7) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб, держави, органів державної влади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України;

8) надання правової допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань;

9) захист прав, свобод і законних інтересів викривача у зв`язку з повідомленням ним інформації про корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення.

Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

Судом встановлено, що Гордієнко Надія Петрівна та Олійник Юлія Романівна є адвокатами в розумінні Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", що підтверджується інформацією, розміщеною на офіційному веб-сайті Національної асоціації адвокатів України; ордери на підтвердження повноважень адвокатів видані Адвокатським об`єднанням "Олександр Переможенко та партнери".

Дослідивши вказані документи, а також ті, що містяться в матеріалах справи, суд визнає підтвердженою належними та допустимими доказами суму судових витрат на правничу допомогу у розмірі 89 870, 00 грн, надану позивачу Адвокатським об`єднанням "Олександр Переможенко та партнери".

При цьому, суд не враховує посилання відповідача на завищення розміру витрат з огляду на включення у погодинний звіт від 06.10.2022 робіт, які, на думку відповідача, є некваліфікованими, та частина з яких є недоведеною або не була необхідною, оскільки додатковою угодою №7595 до договору про надання правової допомоги сторони погодили фіксовану вартість надання правової допомоги у сумі 89 870, 00 грн.

Розмір гонорару адвоката, встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі не залежить від обсягу послуг та часу, витраченого представником позивача, а отже є визначеним.

Аналогічна за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного суду від 28.12.2020 у справі № 640/18402/19 та від 20.01.2021 у справі № 357/11023/18.

Водночас за змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

У розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

В той же час, Об`єднана палата Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду у постанові №922/445/19 від 03.10.2019 зазначила, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Тобто, "суд має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, за клопотанням іншої сторони" та "суд має право зменшити суму судових витрат, встановивши їх неспіврозмірність, незалежно від того, чи подавалося відповідачем відповідне клопотання" не є тотожними за своєю суттю, що фактично відповідає висновку викладеному у вищевказаній постанові.

При цьому, у постанові від 05.10.2021 у справі №907/746/17 колегія суддів Верховного Суду акцентувала увагу на тому, що висновки судів про часткову відмову стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу адвоката з підстав не пов`язаності, необґрунтованості та непропорційності до предмета спору не свідчить про порушення норм процесуального законодавства, навіть, якщо відсутнє клопотання учасника справи про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У такому разі, суди мають таке право відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України та висновків об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду про те, як саме повинна застосовуватися відповідна норма права.

Зокрема, відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу. Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Окрім того, при визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/WestAllianceLimited" проти України").

Отже, для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача відповідно до положень ст. 126, 129 Господарського процесуального кодексу України, має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи та витрачений адвокатом час.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Аналогічна правова позиція щодо застосування норми права викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18.

Приймаючи до уваги наведене вище в сукупності та з огляду на спірні правовідносини, беручи до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду позивачем документів, їх значення для вирішення спору, з урахуванням критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) і розумності їхнього розміру, а також розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, беручи до уваги заперечення відповідача щодо розміру судових витрат, суд прийшов до висновку, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката не є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову (п.2 ч.5 ст. 129 ГПК України).

За таких обставин, суд прийшов до висновку про необхідність покладення на відповідача витрат позивача на правову допомогу у розмірі 15 000,00 грн, що є пропорційним предмету спору, складності даної справи та обсягом робіт (наданих послуг), виконаних за договором про надання правової допомоги №24-10/2017-02 від 24.10.2017.

Керуючись 74, 76-80, 126, 129, 236-242, 244 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Стягнути з фізичної особи-підприємця Махна Олександра Михайловича ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АКВАПЛАЗ" (вул. Велика Житомирська, будинок 32, місто Київ, 04053, ) витрати на професійну правничу допомогу у сумі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) грн 00 коп.

2. Після набрання додатковим рішенням законної сили видати наказ.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додаткового рішення складено та підписано 19.12.2022

Суддя Наталія ЯГІЧЕВА