ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2022 року м.Харків Справа № 913/684/21
Провадження №16/913/684/21
про повернення безпідставно збережених коштів у вигляді несплаченої орендної плати за користування земельною ділянкою
Суддя Драгнєвіч О.В.
Секретар судового засідання Чуєва М.С.
У засіданні брали участь:
від органу прокуратури: прокурор відділу представництва інтересів держави в суді Харківської обласної прокуратури Кадацька Д.М. на підставі службового посвідчення №058455 від 03.12.2020 (в режимі відеоконференції);
від позивача: представник не прибув;
від відповідача: керівник Вдовиченко С.С. (в режимі відеоконференції).
С У Т Ь С П О Р У:
В обгрунтування позовної заяви прокурор зазначає, що підставою позову є порушення інтересів держави, які спричинені ТОВ СІТЕК у зв`язку із використанням зазначеної земельної ділянки без укладання договору оренди землі, несплати орендної плати за землю, наслідком чого є порушення вимог ст.ст.93, 116, 125, 126, 206 Земельного кодексу України та безпідставне збереження відповідачем коштів у вигляді орендної плати, що призводить до неповного надходження коштів до місцевого бюджету м.Сєвєродонецьк.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.09.2021 для розгляду справи №913/684/21 визначено суддю Шеліхіну Р.М.
Ухвалою Господарського суду Луганської області (у складі судді Шеліхіної Р.М.) від 04.10.2021 суд прийняв позовну заяву до розгляду, вирішив здійснювати розгляд за правилами загального позовного провадження; підготовче судове засідання призначив на 01.11.2021.
Матеріали справи свідчать про те, що 01.11.2021 судове засідання не відбулося у зв`язку із перебуванням судді Шеліхіної Р.М. на лікарняному.
03.12.2021 на підставі розпорядження керівника апарату суду №30-р, у зв`язку з тим, що суддя Шеліхіна Р.М. не може продовжувати розгляд справи більше чотирнадцяти днів, що перешкоджає розгляду справи у строки встановлені ГПК України, на підставі ст.32 Господарського процесуального кодексу України та п.5.3 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду Господарського суду Луганської області був проведений повторний автоматизований розподіл справи з метою заміни судді, що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.12.2021, та справа передана на розгляд судді Драгнєвіч О.В.
Ухвалою від 06.12.2021 суд у новому складі (суддя Драгнєвіч О.В.) прийняв справу до розгляду; призначив підготовче засідання на 23.12.2021; встановив для учасників строки для подання заяв по суті.
У відзиві на позовну заяву від 20.10.2021 №20/10 відповідач позов Сєвєродонецької окружної прокуратури Луганської області визнав частково, просив стягнути за користування вказаною земельною ділянкою лише 18 701 грн 44 коп., обраховані за період з 01.09.2018 по 09.12.2020, в іншій частині відмовити, з огляду на таке (а.с.53-55):
Відповідач також зазначає, що у зв`язку із виявленими невідповідностями він звертався листом до міського голови м. Сєвєродонецька щодо зміни цільового призначення земельної ділянки відповідно розділу КВЦПЗ «Землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення»; було відмовою у зміні цільового призначення з посиланням на ст. 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», де зазначено, що у разі відсутності плану зонування або детального плану території, забороняється зміна цільового призначення земельної ділянки;
У відповіді на відзив №52-3807вих21 від 26.02.2021 Сєвєродонецька окружна прокуратура Луганської області послалася на часткову обгрунтованість доводів відповідача у відзиві, врахувавши період обрахунку з урахуванням продажу ТОВ «СІТЕК» об`єкту нерухомості та припиненням права власності у зв`язку з чим було подано заяву про зменшення заявленого розміру позовних вимог до 128 882,18 грн стягнення безпідставно збережених коштів у вигляді несплаченої орендної плати за користування земельною ділянкою за період з 01.09.2018 по 30.11.2020 без урахування березня 2020 року.
За вказаних обставин прокурором також була подана заява про зменшення розміру позовних вимог від 26.10.2021 за вих.№52-3808вих21, в якій останній на підставі ст.46 ГПК України зменшив розмір заявлених позовних вимог та просив стягнути з відповідача на користь Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області безпідставно збережені кошти у вигляді несплаченої орендної плати за користування земельною ділянкою в розмірі 128 882 грн 18 коп., а також судовий збір в сумі 2270 грн; повернути Луганській обласній прокуратурі за подання позовної заяви надлишково сплачений судовий збір в розмірі 332,43 грн (а.с.93-94).
В судовому засіданні 23.12.2021 прокурор підтримав подану заяву про зменшення розміру позовних вимог, суд перевірив її на відповідність вимогам ст.46 ГПК України. Протокольною ухвалою від 23.12.2021 суд прийняв подану заяву органу прокуратури про зменшення позовних вимог від 26.10.2021 за вих.№52-3808вих21, подальший розгляд справи здійснюється з її урахуванням.
Розгляду підлягають заявлені позовні вимоги про стягнення з відповідача 128882,18 грн безпідставно збережених коштів у вигляді несплаченої орендної плати за користування земельною ділянкою за період з 01.09.2018 по 30.11.2020 без урахування березня 2020 року.
Поясненнями від 20.12.2021 за вих.№ 6134 Сєвєродонецька міська військово-цивільна адміністрація Сєвєродонецького району Луганської області підтримала заявлені позовні вимоги, просила їх задовольнити.
Протокольною ухвалою суду від 23.12.2021 відкладено розгляд справи в підготовчому провадженні на 18.01.2022 о 10 год. 30 хв., про що учасників було повідомлено ухвалою-повідомленням від 24.12.2021.
Протокольною ухвалою суду від 18.01.2022 відкладено судове засідання в підготовчому провадженні на 03.02.2022; встановлено прокурору строк для подання письмових пояснень щодо проведення державної реєстрації права комунальної власності земельної ділянки; позивачу строк для подання доказів направлення іншим учасникам письмових пояснень від 20.12.2021.
В поясненнях від 25.01.2022 за вих.№52-372вих22 прокурор на виконання ухвали суду виклав свою правову позицію, згідно якої, враховуючи положення ст. 79-1 ЗК України спірна земельна ділянка є сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера та реєстрації її у Державному земельному кадастрі.
Згідно витягу з ДЗК про земельну ділянку від 10.12.2020 вказана земельна ділянка є комунальною власністю; протягом зазначеного в позові періоду з 01.09.2018 по 30.11.2020 земельна ділянка є об`єктом цивільних прав у розумінні земельного законодавства, а тому могла передаватися позивачем в оренду відповідно до Закону України «Про оренду землі», а також правомірно можуть заявлятися позовні вимоги про стягнення безпідставно збережених коштів у вигляді несплаченої орендної плати за користування земельною ділянкою незважаючи на те, що право комунальної власності на неї в державному реєстрі врав власності не зареєстровано.
Керуючись ч.3 ст.177, п.3 ч.2 ст.183 ГПК України, суд постановив протокольну ухвалу від 03.02.2022, якою продовжив строк підготовчого провадження у справі на 30 днів, до 06.03.2022 включно; відклав судове засідання в підготовчому провадженні у справі на 22.02.2022; явку представників учасників в судове засідання визнав необов`язковою.
Ухвалою суду від 22.02.2022 провадження у справі №913/684/21 зупинено до закінчення перегляду в касаційному порядку Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду справи №646/4738/19 та оприлюднення повного тексту судового рішення ухваленого за результатами такого розгляду, враховуючи предмет і підстави позову у цій справі, перебування на розгляді Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду справи № 646/4738/19, з метою дотримання єдності судової практики в частині застосовування приписів статті 79-1 Земельного кодексу України та статей 1212-1214 Цивільного кодексу України у подібних правовідносинах.
Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, строк дії якого неодноразово продовжувався, на підставі Указу Президента України від 07 листопада 2022 року №757/2022, затвердженого Законом України від 16.11.2022 №2738-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні на 90 діб, до 19 лютого 2023 року.
З моменту введення воєнного стану та початку ведення активних бойових дій на території, зокрема Харківської та Луганської областей, суд не міг повною мірою забезпечувати безпеку учасників судових проваджень, апарату суду, суддів, у зв`язку з чим, у Господарському суді Луганської області було встановлено особливий режим роботи в умовах воєнного стану й запроваджено відповідні організаційні заходи.
Проте, Господарський суд Луганської області продовжує здійснювати правосуддя та працює у дистанційному режимі. Разом з цим, відповідно до статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Враховується, що суди повинні забезпечувати безпеку учасників судового провадження, запобігти створенню перешкод для реалізації ними права на судовий захист та визначених законом процесуальних прав в умовах воєнного стану, коли реалізація учасниками справи своїх прав і обов`язків є суттєво ускладненою.
Ухвалою суду від 05.10.2022, враховуючи поточну обстановку у м.Харкові, провадження у справі №913/684/21 поновлено. Призначено судове засідання в підготовчому провадженні на 17.10.2022 о 13 год. 50 хв.
Ухвалою суду від 17.10.2022 відкладено судове засідання в підготовчому провадженні на 09.11.2022 об 11 год. 10 хв.
Позивачем, Сєвєродонецькою міською військово-цивільною адміністрацією Сєвєродонецького району Луганської області подано на електронну пошту суду клопотання від 01.11.2022 про розгляд справи та проведення всіх судових засідань без представника позивача.
Оскільки вказане клопотання не було належним чином оформлене, не підписане електронним цифровим підписом, протокольною ухвалою від 09.11.2022 клопотання позивача залишено без розгляду.
Протокольною ухвалою суду від 09.11.2022 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 07.12.2022 о 09 год. 30 хв.; визнано явку представників учасників справи необов`язковою; вирішено повідомити учасників справи ухвалою-повідомленням.
Як вбачається з матеріалів справи, учасники були належним чином повідомлені про судові засідання. В судовому засіданні від 07.12.2022 в режимі відео конференції приймали участь прокурор та представник відповідача.
Ухвалою суду від 09.11.2022 явка представників в судове засідання не визначалась обов`язковою; позивача було повідомлено шляхом направлення ухвали суду на електронну адресу, повідомлену позивачем для направлення процесуальних документів, а також шляхом передачі телефонограми представнику.
В судовому засіданні 07.12.2022 з розгляду справи по суті суд заслухав прокурора та представника відповідача, встановив обставини справи та дослідив їх доказами. За результатами розгляду справи в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини судового рішення та ухвали про повернення судового збору.
Щодо розумності строку розгляду справи суд зазначає наступне.
За змістом положень ст..195 ГПК України суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження - не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку. Суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.
Відповідно до положень п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.
Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.
Як вже зазначалося вище, Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, строк дії якого неодноразово продовжувався, на підставі Указу Президента України від 07 листопада 2022 року №757/2022, затвердженого Законом України від 16.11.2022 №2738-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні на 90 діб, до 19 лютого 2023 року.
Враховуючи приписи ст.3 Конституції України, зважаючи на наявність активних військових дій та загрози небезпеки на території України, у тому числі в м. Харкові та Харківській області, а також особливого (дистанційного) режиму роботи Господарського суду Луганської області, обмеження доступу та відвідування працівниками та суддями будівлі суду з міркувань безпеки, розгляд цієї справи здійснено судом у межах розумного строку в розумінні положень Господарського процесуального кодексу України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд
Щодо підтвердження ухвалою суду від 04.10.2021 підстав представництва Сєвєродонецькою окружною прокуратурою Луганської області інтересів держави в особі Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області заявленим позовним вимогам, суд виходив з наступного.
Згідно з ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
У позовній заяві заступник керівника Сєвєродонецької окружної прокуратури Луганської області посилається на порушення інтересів держави, що спричинено відповідачем через використання земельної ділянки без укладання договору оренди землі, несплати орендної плати за землю чи земельного податку, наслідком чого є безпідставне збереження відповідачем коштів у вигляді несплаченої орендної плати, що призводить до неповного надходження відповідних коштів до місцевого бюджету м. Сєвєродонецьк і відмовідно завдає шкоди інтересам територіальної громади міста.
Згідно з п. 3 ч. 1, ч. 1, ч. 5 ст. 78 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» повноваження сільської, селищної, міської, районної в місті, районної, обласної ради можуть бути достроково припинені у випадках: передбачених законами України «Про військово-цивільні адміністрації», «Про правовий режим воєнного стану». Повноваження сільської, селищної, міської, районної у місті, районної, обласної ради за наявності підстав, передбачених пунктом 3 частини першої цієї статті, достроково припиняються з дня набрання чинності актом Президента України про утворення відповідної військово-цивільної, військової адміністрації.
Указом Президента України №62/2021 від 19.02.2021 утворено Сєвєродонецьку міську військово-цивільну адміністрацію Сєвєродонецького району Луганської області.
Пунктом 2 Указу Президента України № 62/2021 від 19.02.2021 «Про утворення та реорганізацію військово-цивільних адміністрацій у Луганській області» реорганізовано військово-цивільну адміністрацію міста Сєвєродонецьк Луганської області шляхом приєднання до Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області.
Прокурор зазначає, що Сєвєродонецька міська військово-цивільна адміністрація Сєвєродонецького району Луганської області, як уповноважений суб`єкт владних повноважень, усвідомлюючи порушення інтересів держави, маючи відповідні повноваження для їх захисту, належні заходи щодо стягнення безпідставно збережених коштів у вигляді несплаченої орендної плати за користування земельною ділянкою не вживає, до господарського суду із відповідною позовною заявою не звертається.
Тобто уповноваженим органом (військово-цивільною адміністрацією міста Сєвєродонецьк та її правонаступником Сєвєродонецькою міською військово-цивільною адміністрацією Сєвєродонецького району Луганської області) упродовж тривалого часу не здійснювався захист порушених майнових прав та інтересів територіальної громади.
Як вбачається з матеріалів справи, листом №52-2642вих21 від 26.08.2021 прокурор звернувся до Сєвєродонецької міської військово-цивільною адміністрацієї Сєвєродонецького району Луганської області, повідомив про виявлені порушення, запитав необхідну інформацію та копії документів, пов`язаних із використанням ТОВ «Сітек» вказаної земельної ділянки.
Листом №3934 від 09.09.2021 Сєвєродонецька міська військово-цивільна адміністрація Сєвєродонецького району Луганської області наддала відповідні документи; також зазначила, що інформації щодо виконання товариством обов`язку щодо внесення плати за землю у адміністрації відсутня; що договір оренди не було укладено у зв`язку із ухиленням товариства; що листом №2581 від 23.04.2019 відповідачу було направлено вимогу про укладення договору оренди, яка була залишена без виконання; про ухилення від оформлення права користування вказаною земельною ділянкою було повідомлено з проханням вжити заходів в межах компетенції Сєвєродонецьку місцеву прокуратуру листом №4150 від 19.07.2019.
В подальшому на виконання вимог ст.23 Закону України «Про прокуратуру» Сєвєродонецька окружна прокуратура Луганської області листом від 14.09.2021 №52-3138 вих21 повідомила Сєвєродонецьку міську військово-цивільну адміністрацію Сєвєродонецького району Луганської області про намір звернутися до господарського суду Луганської області в інтересах держави в особі Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області із позовною заявою про стягнення безпідставно збережених коштів у вигляді несплаченої орендної плати в розмірі 173 495,17 грн.
Прокурор зазначає про те, що наразі суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження щодо здійснення необхідного захисту інтересів держави допустив бездіяльність, не вжив заходів задля усунення порушень інтересів держави, що відповідно до ст.131-1 Конституції України та ст.23 Закону України «Про прокуратуру» покладає на органи прокуратури обов`язок здійснювати представництво інтересів держави в суді шляхом пред`явлення та підтримання цього позову.
Судом враховано, що звертаючись до компетентного органу до подання позову, прокурор фактично надав можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення, чи повідомлення про заплановані ними заходи, спрямовані на захист порушених інтересів, а також строки їх вчинення.
Що у відповідь на звернення прокурора позивачем здійснено не було.
Враховуючи зазначене, суд погодився з доводами прокурора про те, що у нього були достатні підстави, вбачаючи порушення інтересів держави, вважати, що уповноважений орган держави у спірних правовідносинах, будучи обізнаним з такими порушеннями не вживає тривалий час та не планує вживати заходів до їх усунення з метою захисту інтересів держави, адже не повідомив прокурора про намір та строки вжиття таких заходів.
Інформація про право власності ТОВ «СІТЕК» 05.10.2010 була внесена до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, що підтверджується інформаційною довідкою №271874141 від 26.08.2021.
Рішенням сесії Сєвєродонецької міської ради Луганської області №1641 від 06.11.2017 ТОВ «СІТЕК» передано в оренду строком на 25 років земельну ділянку кадастровий номер :02:001:0180 площею 0,1392 га за адресою: м.Сєвєродонецьк, вул. Силікатна, 10 б, промислова зона під 20/100 часток виробничої бази, цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування будівель торгівлі.

Пунктом 4 даного рішення ТОВ «СІТЕК» було зобов`язано в місячний термін укласти в письмовій формі договір оренди землі та здійснити заходи для державної реєстрації права оренди на земельну ділянку у встановленому законодавством порядку.

Наразі прокурор та позивач посилаються на те, що ТОВ «СІТЕК» ухилялося від укладення договору оренди землі протягом часу, який відповідач був власником нерухомого майна, розміщеного на земельній ділянці, що вбачається з інформації Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області №3934 від 09.09.2021.

Зокрема, Сєвєродонецька міська рада листом-перетензією №2481 від 23.04.2019 повідомляла ТОВ «СІТЕК» про необхідність укласти договір оренди землі у письмовій формі та здійснити заходи для державної реєстрації права оренди на земельну ділянку у встановленому законодавством порядку. Проте належних заходів на виконання рішення Сєвєродонецької міської ради Луганської області №1641 від 06.11.2017 та лист-претензію відповідач не вжив, договір оренди вказаної земельної ділянки не уклав.

З матеріалів справи вбачається, що в подальшому, 09.12.2020 відповідачем укладено договір купівлі-продажу 20/100 часток об`єкту нерухомого майна - виробничої бази (зареєстровано в реєстрі за №2490), згідно якого ТОВ «СІТЕК» продало вказане нерухоме майно (20/100 часток об`єкту виробничої бази, розташованої АДРЕСА_1 , що розміщується на земельній ділянці з кадастровим номером :02:001:0180, площею 0,1392 га) ОСОБА_1 .

09.12.2020 між сторонами підписано акт приймання-передачі нерухомого майна.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності від 23.10.2021 вбачається, що 09.12.2020 на підставі укладеного договору купівлі-продажу 20/100 часток об`єкту нерухомого майна від 09.12.2020 право власності було зареєстровано за покупцем ОСОБА_1 .

Відтак, прокурор вважає, що відповідач здійснював користування земельною ділянкою з кадастровим номером :02:001:0180 площею 0,1392 га без належним чином оформлених правовстановлюючих документів протягом часу, якого був власником вказаного нерухомого майна.

Також прокурор звертає увагу на те, що відповідач не є ані власником, ані постійним користувачем земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0180, а тому не є суб`єктом плати за землю у формі земельного податку, тому єдина можлива форма здійснення плати за землю для нього, як землекористувача, є орендна плата.

Натомість згідно інформації Головного управління ДПС у Луганській області №7866/5/12-32-04-01-13 від 09.09.2021 протягом 2018-2021 років ТОВ «СІТЕК» не сплачував орендну плату/земельний податок за земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0180 площею 0,1392 га; податкові декларації з плати за зелю не подавалися.

На думку прокурора та позивача, викладені обставини вказують на те, що відповідач користувався тривалий час вказаною земельною ділянкою за відсутності укладеного договору, не сплачува орендну плату, внаслідок чого відбулося безпідставне збереження коштів у розмірі 128 882 грн. 18 коп., що заявлені зокрема до стягнення на підставі ст.1212 ЦК України за період з 01.09.2018 по 30.11.2020.

Відповідач позов Сєвєродонецької окружної прокуратури Луганської області визнав частково та просив стягнути за користування вказаною земельною ділянкою лише 18 701 грн 44 коп. за період з 01.09.2018 по 09.12.2020, в іншій частині відмовити, з огляду на доводи, викладені у відзиві та запереченнях на відповідь на відзив.

Дослідивши обставини справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, виходячи з наступних підстав.

Судом враховано, що предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку із безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Відповідно до частин 1,2 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цього Кодексу застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

Правові підстав користування земельною ділянкою комунальної власності за змістом глави 15 ЗК України реалізується через право постійного користування або право оренди.

Частиною 1 ст.93 і ст.125 ЗК України передбачено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права.

Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт "в" с.1 ст.96 ЗК України).

Принцип платного використання землі також передбачено ст.206 ЗК України, за змістом якої використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (підпункт 14.1.147 пункту 14.1 ст.14 Податкового кодексу України (далі - ПК України).

Земельним податком є обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів, а орендною платою за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (підпункти 14.1.72, 14.1.136 пункту 14.1 ст.14 ПК України).

Отже, законодавець розмежовує поняття "земельний податок" та "орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності" залежно від правових підстав передання прав землекористування такими ділянками.

Водночас згідно зі ст.ст.122-124 ЗК України міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Особи, які отримують земельну ділянку комунальної власності в користування за договором оренди (договором купівлі-продажу права оренди), зобов`язані сплачувати за неї орендну плату. Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди, як це передбачено ч.1 ст.21 Закону України «Про оренду землі».

Водночас ЗК України регламентує перехід прав на земельну ділянку, пов`язаний з переходом права на будинок, будівлю або споруду. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Верховний Суд, розглядаючи спори у подібних правовідносинах, у своїх постановах неодноразово звертав увагу на те, що виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені та яка не була відведена в оренду попередньому власнику. Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права.

Водночас Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22.06.2021 у справі № 200/606/18 зазначила, що принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди відомий ще за часів Давного Риму (лат. superficies solo cedit - збудоване приростає до землі). Нормальне господарське використання земельної ділянки без використання розташованих на ній об`єктів нерухомості неможливе, як і зворотна ситуація - будь-яке використання об`єктів нерухомості є одночасно і використанням земельної ділянки, на якій ці об`єкти розташовані. Отже, об`єкт нерухомості та земельна ділянка, на якій цей об`єкт розташований, за загальним правилом мають розглядатися як єдиний об`єкт права власності.

Звідси власник нерухомого майна має право на користування земельною ділянкою, на якій воно розташоване. Ніхто інший, окрім власника об`єкта нерухомості, не може претендувати на земельну ділянку, оскільки вона зайнята об`єктом нерухомого майна.

Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у постанові від 15.12.2021 у справі № 924/856/20.

Таким чином, положення глави 15, ст.ст.120, 125 ЗК України, ст..1212 ЦК України дають підстави вважати, що до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права на земельну ділянку, на якій розташований цей об`єкт, ураховуючи принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди, особа яка придбала такий об`єкт стає фактичним користувачем тієї земельної ділянки, на якій такий об`єкт нерухомого майна розташований, а відносини з фактичного користування земельною ділянкою без оформлення прав на цю ділянку (без укладення договору оренди тощо) та недоотримання її власником доходів у виді орендної плати є за своїм змістом кондикційними.

Подібний правовий висновок викладено зокрема у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц, від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17, від 13.02.2019 у справі № 320/5877/17, у постановах Верховного Суду від 14.01.2019 у справі № 912/1188/17, від 21.01.2019 у справі № 902/794/17, від 04.02.2019 у справі № 922/3409/17, від 12.03.2019 у справі № 916/2948/17, від 09.04.2019 у справі № 922/652/18, від 21.05.2019 у справі № 924/552/18, а також у постановах Верховного Суду України від 30.11.2016 у справі № 922/1008/15, від 07.12.2016 у справі № 922/1009/15, від 12.04.2017 у справах № 22/207/15 і № 922/5468/14 та у постанові Верховного Суду від 17.03.2020 у справі № 922/2413/19.

Отже, фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг (заощадив) у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути такі кошти власникові земельної ділянки на підставі положень частини 1 статті 1212 ЦК України.

Відповідний правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц та від 20.09.2018 у справі № 925/230/17 .

Відповідач, зокрема в період з 01.09.2018 по 30.11.2020 користувався земельною ділянкою з кадастровим номером :02:001:0180 без належних на те правових підстав (договір оренди земельної ділянки не уклав) та орендну плату не сплачував, внаслідок чого відбувалося безпідставне збереження грошових коштів у вигляді несплаченої орендної плати.

При цьому, земельний податок ТОВ «СІТЕК» з 01.09.2018 по 30.11.2020 також не сплачувався, що підтверджується інформацією Головного управління ДПС у Луганській області №7866/5/12-32-04-01-13 від 09.09.2021, та не заперечується самим відповідачем.

Таким чином, оскільки відносини з фактичного користування земельними ділянками без укладеного договору оренди землі та недоотримання їх власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними, ТОВ «СІТЕК», як фактичний користувач земельної ділянки, що без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику/розпоряднику земельної ділянки - Сєвєродонецькій міській військово-цивільній адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області на підставі ч. 1 ст. 1212 ЦК України.

При цьому, Верховним Судом у постановах від 29.01.2019 у справах №922/3780/17 та №922/536/18, від 11.02.2019 у справі №922/391/18, від 12.04.2019 у справі №922/981/18, неодноразово зазначалося, що для вирішення спору щодо фактичного користування земельною ділянкою без укладення правовстановлюючих документів та без державної реєстрації прав на неї встановленню підлягають обставини, зокрема, чи є земельна ділянка, за фактичне користування якою міська рада просить стягнути безпідставно збережені кошти, сформованим об`єктом цивільних прав протягом усього періоду, зазначеного у позові.

Визначення земельної ділянки наведено в ч. 1 ст. 79 ЗК України, відповідно до положень якої земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Як встановлено приписами ч. 1, 3, 4, 9 ст. 79-1 ЗК України, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про оренду землі» об`єктами оренди є земельні ділянки, що перебувають у власності громадян, юридичних осіб, комунальній або державній власності.

З матеріалів справи вбачається, що земельна ділянка, за користування якою прокурор просить стягнути безпідставно збережені кошти (в розмірі несплаченої орендної плати) є сформованим об`єктом цивільних прав з присвоєним кадастровим номером :02:001:0180 та була таким протягом усього періоду, зазначеного у позові, а саме з 01.09.2018 по 30.11.2020.

Як свідчать матеріали справи, вказана земельна ділянка перебуває у комунальній власності.

Зокрема, 29.03.2016 Управлінням Держгеокадастру у м.Сєвєродонецьк Луганської області проведена державна реєстрація вказаної земельної ділянки в Державному земельному кадастрі.

Однак, як встановлено судом, право комунальної власності на вказану земельну ділянку міською радою не було зареєстровано в Державному реєстрі прав власності.

Разом з цим, судом враховується, що згідно положеннь ст.ст.13, 14 Конституції України, ст.ст.83, 122 ЗК України і пункту 3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 5245-VI, міськрада є власником спірної земельної ділянки, оскільки ця ділянка розташована в межах населеного пункту - м.Сєвєродонецьк, а відсутність державної реєстрації речового права не впливає на обставини виникнення права комунальної власності на неї.

Міськрада наділена правом комунальної власності в силу закону, зокрема з уведенням 01.01.2002 у дію нового ЗК України. При цьому за змістом пунктів 1, 3, 7, 9 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 5245-VІ державну реєстрацію речових прав на земельні ділянки державної та комунальної власності об`єктивно не можна було здійснити раніше, ніж із часу розмежування земель державної та комунальної власності, тобто до 01.01.2013. Подібну за змістом правову позицію Верховний Суд виклав у постанові від 12.05.2020 у справі № 911/488/18. Водночас відсутність державної реєстрації речового права на спірну земельну ділянку після 01.01.2013 не впливає на обставини виникнення та наявність права комунальної власності на відповідну земельну ділянку.

Крім того, право комунальної власності на вказану земельну ділянку у цій справі підтверджується самим розташуванням спірної земельної ділянки у межах м.Сєвєродонецьк.

Зазначене зокрема відповідає висновкам Верховного Суду, наведеним у постанові від 05.08.2022 у справі №922/2060/20.

Крім того, судом враховується, що Верховний Суд у своїх постановах неодноразово наводив наступну правову позицію: у разі користування сформованою земельною ділянкою комунальної власності, якій присвоєно окремий кадастровий номер, без оформлення договору власник такої земельної ділянки може захистити своє право на компенсацію йому недоотриманої орендної плати у порядку ст.1212 ЦК України (пункт 27 постанови Верховного Суду від 09.02.2022 у справі № 910/8770/19, пункт 7.10 постанови Верховного Суду від 09.11.2021 у справі № 905/1680/20), а в постанові від 14.02.2022 у справі № 646/4738/19, до вирішення якої було, зокрема зупинено провадження у цій справі, Верховний Суд навів правовий висновок щодо застосування положень ст.1212 ЦК України, згідно з яким необхідність встановлення сформованості земельної ділянки як об`єкта оренди, визначення її меж, кадастрового номера, внесення інформації до Державного земельного кадастру взагалі залежить від конкретних обставин справи.

Одночасно із переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду до покупця (набувача) такого об`єкта нерухомості, розташованого на земельній ділянці комунальної власності, переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача (за їх наявності). При цьому нездійснення державної реєстрації речового права на сформовану земельну ділянку за органом місцевого самоврядування у відповідності до положень ст.79-1 ЗК України не впливає ні на її розмір, ні на обов`язок власника будівлі (у спірних правовідносинах ТОВ "СІТЕК") сплачувати за користування цією земельною ділянкою.

Зазначене, зокрема відповідає висновку, наведеному у постанові Верховного Суду від 05.08.2022 у справі №922/2060/20.

Під час розгляду спору судом встановлено, що протягом спірного періоду з 01.09.2018 по 30.11.2020 спірна земельна ділянка перебувала у фактичному володінні і користуванні відповідача, проте у зазначений період право користування (оренди) чи інші речові права ТОВ "СІТЕК" на земельну ділянку, кадастровий номер :02:001:0180, у м.Сєвєродонецьк, вул. Силікатна, 10 б, на якій розташована нежитлові будівлі - 20/100 часток виробничої бази, зареєстровані за відповідачем не були. Зокрема, договору оренди спірної земельної ділянки між міськрадою і ТОВ "СІТЕК" у зазначений період укладено не було, тому й орендної плати за володіння і користування цією земельною ділянкою відповідач на користь позивача не сплачував.

Як вбачається, розрахунок заявлених до стягнення безпідставно збережених коштів у вигляді несплаченої орендної плати за користування земельною ділянкою здійснюється на підставі нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати, який в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлено положеннями п. 288.5.1 ст. 288 ПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 20 та ч. 3 ст. 23 Закону України «Про оцінку земель» дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

У відповідності до вимог земельного і податкового законодавства Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку є належним доказом на обґрунтування нормативно грошової оцінки окремої земельної ділянки.

Матеріали справи містять Витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №264/273-21 від 03.09.2021, згідно з яким нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0180,, що розташована за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Силікатна, 10 б, складає 743 550 грн. 72 коп. (а.с.24).

На підставі даних Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №264/273-21 від 03.09.2021 прокурором здійснено розрахунок безпідставно збережених коштів у вигляді несплаченої орендної плати за користування відповідачем земельною ділянкою з кадастровим номером :02:001:0180,, яка розташована за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Силікатна, 10 б, що підлягають стягненню за період з 01.09.2018 по 30.11.2020:

- 743 550,72 гривень нормативна грошова оцінка х 8% ставка орендної плати = 59 484,06 гривень - за рік

- 59 484,06 : 12 місяців = 4 957,01 грн - за місяць

- за період з 01.09.2018 по 31.12.2018 - 4 місяці х (743 550,72 грн нормативна грошова оцінка х 8% ставка орендної плати : 12 місяців) = 19 828,02 гривень.

- за період з 01.01.2019 по 31.12.2019 - 12 місяців х (743 550,72 грн нормативна грошова оцінка х 8 % ставка орендної плати : 12 місяців) = 59 484,06 гривень.

- за період з 01.01.2020 по 30.11.2020 (без урахування орендної плати з 01.03.2020 по 31.03.2020) 10 місяців х (743 550,72 грн нормативна грошова оцінка х 8 % ставка орендної плати : 12 місяців) = 49 570,10 гривень.

Всього за період з 01.09.2018 по 30.11.2020 заборгованість складає 128 882,18 грн. (19 828,02 грн + 59 484,06 грн + 49 570,10 грн).

Перевіривши наведений розрахунок, суд дійшов висновку про те, що прокурором вірно визначено розмір безпідставно збережених коштів у вигляді несплаченої орендної плати в сумі 128 882 грн. 18 коп.

Зокрема, правильно визначено період розрахунку без нарахування плати за землю за березень 2020 року. Враховано, що 02.04.2020 Верховною Радою України прийнято Закон України №540 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», яким внесені зміни до п.52-4 підрозділу 10 Інші перехідні положення розділу ХХ Перехідні положення Податкового кодексу України, згідно якої земельний податок та орендна плата за земельні ділянки не нараховується та не сплачується за період з 1 березня по 31 березня 2020 року.

Крім того, прокурором при поданні заяви про зменшення розміру позовних вимог були враховані доводи відповідача щодо помилковості визначення періоду обрахунку, враховуючи обставини щодо відчуження відповідачем нерухомого майна 09.12.2020, внаслідок чого період обрахунку було обмежено прокурором по 30.11.2020.

Також прокурором, визначаючи період обрахунку було обґрунтовано враховано положення ст.ст. 286.5, Податкового кодексу України, згідно з яким у разі переходу права власності на земельну ділянку від одного власника - юридичної або фізичної особи до іншого протягом календарного року земельний податок сплачується попереднім власником за період з 1 січня цього року до початку того місяця, в якому припинилося його право власності на зазначену земельну ділянку, а новим власником - починаючи з місяця, в якому він набув право власності.

Доводи відповідача відносно того, що у розрахунку базою слід було використовувати дані нормативно грошової оцінки земельної ділянки, наведені в інформації Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 10.10.2021, витягу з Державного земельного кадастру №НВ-020 про земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0180 від 10.12.2020, в яких нормативно грошова оцінка зазначена в сумі 287 712,478 грн, суд вважає необґрунтованими та до уваги не приймає.

Суд звертає увагу на те, що у вказаних документах наведено розмір нормативно грошової оцінки земельної ділянки станом на 2015 рік (дата оцінки 03.11.2015), без застосування відповідних коефіцієнтів та здійснення індесації нормативної грошової оцінки.

Прокурором у розрахунку використані дані Витягу з технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки №264/273-21 від 03.09.2021 (а.с.24), згідно якого нормативно грошова оцінка склала 743550,72 грн, яка була обрахована із застосуванням коефіцієнтів місцезнаходження земельної ділянки, вартості земель населеного пункту (регіонального коефіцієнту) та коефіцієнту індесації нормативної грошової оцінки.

Крім того, станом ще на 01.01.2017 нормативно грошова оцінка земельної ділянки складала 743550,72 грн., що вбачається із витягу з технічної документації про нормативно грошову оцінку №502/0/195-19 від 05.04.2019.

Зазначене не було враховано наразі відповідачем у власному контррозрахунку.

Посилання відповідача на те, що правильна ставка орендної плати згідно рішення Сєвєродонецької міської ради №478 від 22.06.2016 «Про затвердження ставок орендної плати за земельні ділянки на території Сєвєродонецької міської ради», яка має застосовуватися в розрахунку складає 3%, а не 8%, як застосовує прокурор, суд вважає помилковими, з огляду на наступне.

Статтею 20 ЗК України визначено, що при встановленні цільового призначення земельних ділянок здійснюється віднесення їх до певної категорії земель та виду цільового призначення. При зміні цільового призначення земельних ділянок здійснюється зміна категорії земель та/або виду цільового призначення.

Віднесення земельних ділянок до певної категорії та виду цільового призначення земельних ділянок здійснюється щодо: земельних ділянок, якими розпоряджаються зокрема органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, - за рішенням відповідного органу (ч.2 ст.20 ЗК України).

Категорія земель та вид цільового призначення земельної ділянки визначаються в межах відповідного виду функціонального призначення території, передбаченого затвердженим комплексним планом просторового розвитку території територіальної громади або генеральним планом населеного пункту.

При внесенні до Державного земельного кадастру відомостей про встановлення або зміну цільового призначення земельної ділянки належність земельної ділянки до відповідної функціональної зони визначається за даними Державного земельного кадастру.

Відомості про цільове призначення земельної ділянки вносяться до Державного земельного кадастру (ч.4 ст.20 ЗК України).

Згідно відомостей Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 25.08.2021 в Державному земельному кадастрі про право власності та речові права на земельну ділянку вказана земельна ділянка кадастровий №:02:001:0180 зареєстрована та віднесена до категорії земель землі промисловості, транспорту, зв`язку , енергетики, оборони та іншого призначення; цільове призначення В.03.07 Для будівництва та обслуговування будівель торгівлі.

Такі ж дані наведені зокрема і в долученому прокурором Витязі з технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки №264/273-21 від 03.09.2021 (а.с.24).

Рішенням Сєвєродонецької міської ради №478 від 22.06.2016 «Про затвердження ставок орендної плати за земельні ділянки на території Сєвєродонецької міської ради» встановлено, що з 01.01.2017 розмір орендної плати за користування земельною ділянкою 03.07. для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (крім земельних ділянок, наданих під автостоянки, платні парковки та об`єкти технічного обслуговування та ремонту автомобілів) складає 8% від нормативно грошової оцінки.

Зазначене рішення Сєвєродонецької міської ради №478 від 22.06.2016 є чинним та скасовано.

Із відзиву та заперечень відповідача вбачається, що останній вважає помилковим визначення цільового призначення та реєстрації вказаної земельної ділянки в Державному земельному кадастрі із цільовим призначенням В.03.07 Для будівництва та обслуговування будівель торгівлі.

З матеріалів вбачається, що з метою зміни цільового призначення та віднесення вказаної земельної ділянки і реєстрації її цільового призначення як землі для розміщення та експлуатації основних, підсобних, допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості відповідач листом від 17.09.2019 звернувся до Сєвєродонецької міської ради. Однак у листі-відповіді від 27.09.2019 було відмовлено у зміні цільового призначення з посиланням на ст. 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», із зазначенням, що у разі відсутності плану зонування або детального плану території, забороняється зміна цільового призначення земельної ділянки. Повідомлено, що наразі на замовлення Сєвєродонецької міської ради розробляється план зонування території м.Сєвєродонецьк, після чого можливе вирішення питання про зміну цільового призначення.

Згідно пояснень відповідача, наданих в судовому засіданні, вказане питання залишилось на даний час не вирішеним.

Рішення органу місцевого самоврядування про віднесення земельної ділянки кадастровий №:02:001:0180, що розташована за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Силікатна, 10 б, до виду цільового призначення - В.03.07 Для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, відповідачем не оскаржувалося.

В матеріалах справи на час вирішення спору також відсутні докази щодо зміни цільового призначення земельної ділянки кадастровий №:02:001:0180, прийняття органом місцевого самоврядування як розпорядником відповідного рішення та здійснення реєстрації в Державному земельному кадастрі іншого цільового призначення вказаної земельної ділянки.

За вказаних обставин суд погоджується з доводами прокурора та позивача про відсутність обґрунтованих правових підстав для застосування в розрахунку іншої ставки орендної плати протягом вказаного періоду нарахування.

Доводи відповідача про те, що розмір безпідставно збережених грошових коштів у вигляді несплаченої орендної плати, які підлягають стягненню з відповідача, має складати лише 18 701 грн. 44 коп., визнаються судом необґрунтованими та спростовуються вищенаведеним.

Інші доводи та заперечення відповідача не спростовують встановлених судом обставин під час розгляду спору, а тому до уваги не приймаються.

Враховуючи вищевикладене, вимога прокурора про стягнення з відповідача безпідставно збережених коштів у вигляді несплаченої орендної плати за користування земельною ділянкою у розмірі 128 882 грн. 18 коп., обрахована за період з 01.09.2018 по 30.11.2020 (без урахування березня 2020 року), є обґрунтованою, підтвердженою належними та допустимими доказами, а тому позов підлягає задоволенню повністю.

Судові витрати за подання позову в сумі 2 270 грн. 00 коп. у відповідності до вимог ст.129 ГПК України підлягають стягненню з відповідача на користь платника, Луганської обласної прокуратури.

Керуючись ст.ст. 129, 232-233, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов Сєвєродонецької окружної прокуратури Луганської області в інтересах держави в особі Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області до Товариства з обмеженою відповідальністю СІТЕК про стягнення 128 882 грн 18 коп. задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю СІТЕК (бульвар Дружби Народів, буд. 39/14, м. Сєвєродонецьк Луганської області, 93404, ідентифікаційний код 21759893) на користь Сєвєродонецької міської військово-цивільної адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області (бульвар Дружби Народів, буд.32, м. Сєвєродонецьк Луганської області, 93400, ідентифікаційний код 44083662, ДКСУ у м.Києві, р/р UA0048772, МФО 820172) 128 882 грн 18 коп. безпідставно збережених коштів у вигляді несплаченої орендної плати.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю СІТЕК (бульвар Дружби Народів, буд. 39/14, м. Сєвєродонецьк Луганської області, 93404, ідентифікаційний код 21759893) на користь Луганської обласної прокуратури (вул.Б.Ліщини, б.27, м.Сєвєродонецьк Луганської області, 92700, ідентифікаційний код 02909921, ДКСУ у м.Києві, р/р UA0000839) судовий збір у сумі 2270 грн 00 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду згідно положень ст.256 Господарського процесуального кодексу України протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення підписано 19.12.2022.

Суддя Олена ДРАГНЄВІЧ