ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"09" листопада 2022 р.м. Одеса Справа № 916/147/22

Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Ю.С.

при секретарі судового засідання: Степанюк А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовні вимоги Обслуговуючого кооперативу «ВИМПЕЛ-ПІВДЕНЬ» (65113, Одеська обл., м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, буд. 146/3, )

до відповідачів:

1. ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 );

2. ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 );

3. ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_3 );

4. ОСОБА_4 ( АДРЕСА_4 , ідентифікаційний код НОМЕР_4 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_4 );

5. ОСОБА_5 ( АДРЕСА_5 , ідентифікаційний код НОМЕР_5 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_5 );

про усунення перешкоди у здійсненні некомерційної господарської діяльності шляхом стягнення, -

за участю представників сторін:

від позивача: Демидова О.В., керівник

від відповідача-1: Врона А.В., адвокат, діє на підставі ордеру

від відповідача-5: Врона А.В., адвокат, діє на підставі ордеру

від відповідачів 2-4: не з`явились

Суть спору: Обслуговуючий кооператив «ВИМПЕЛ-ПІВДЕНЬ» звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , в якому просить суд усунути перешкоди у здійсненні некомерційної господарської діяльності шляхом стягнення 82598,21 грн., а саме:

- стягнути із ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) борг із врахуванням інфляційних втрат у розмірі 9150,04 грн.; 3% річних у розмірі 222,38 грн.; поштові витрати, комісії, судовий збір у розмірі 284,43 грн.; моральну шкоду у розмірі 500 грн., що разом складає 10156,84 грн.;

- стягнути із ОСОБА_6 (ідентифікаційний код НОМЕР_6 ) борг із врахуванням інфляційних втрат у розмірі 3433,16 грн.; 3% річних у розмірі 92,68 грн.; поштові витрати, комісії, судовий збір у розмірі 284,43 грн.; моральну шкоду у розмірі 500 грн., що разом складає 4310,27 грн.;

- стягнути із ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) борг із врахуванням інфляційних втрат у розмірі 11105,04 грн.; 3% річних у розмірі 260,29 грн.; штраф у розмірі 620 грн.; поштові витрати, комісії, судовий збір у розмірі 231,63 грн.; моральну шкоду у розмірі 500 грн., що разом складає 12716,96 грн.;

- стягнути із ОСОБА_7 (ідентифікаційний код НОМЕР_7 ) борг із врахуванням інфляційних втрат у розмірі 4497,61 грн.; 3% річних у розмірі 104,50 грн.; поштові витрати, комісії, судовий збір у розмірі 284,43 грн.; моральну шкоду у розмірі 500 грн., що разом складає 5386,54 грн.;

- стягнути із ОСОБА_3 (ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) борг із врахуванням інфляційних втрат у розмірі 16624,25 грн.; 3% річних у розмірі 394,03 грн.; штраф у розмірі 620 грн.; поштові витрати, комісії, судовий збір у розмірі 284,43 грн.; моральну шкоду у розмірі 500 грн., що разом складає 18422,70 грн.;

- стягнути із ОСОБА_4 (паспорт серії НОМЕР_8 , виданий Київським РОУВД України в Одеської області 28.01.1997) борг із врахуванням інфляційних втрат у розмірі 9468,92 грн.; 3% річних у розмірі 206,49 грн.; поштові витрати, комісії, судовий збір у розмірі 284,43 грн.; моральну шкоду у розмірі 500 грн., що разом складає 10459,85 грн.;

- стягнути із ОСОБА_5 (ідентифікаційний код НОМЕР_9 ) борг із врахуванням інфляційних втрат у розмірі 8504,86 грн.; 3% річних у розмірі 196,81 грн.; поштові витрати, комісії, судовий збір у розмірі 284,43 грн.; моральну шкоду у розмірі 500 грн., що разом складає 9486,10 грн.;

- стягнути із ОСОБА_8 (ідентифікаційний код НОМЕР_10 ) борг із врахуванням інфляційних втрат у розмірі 3769,41 грн.; 3% річних у розмірі 109,87 грн.; поштові витрати, комісії, судовий збір у розмірі 284,43 грн.; моральну шкоду у розмірі 500 грн., що разом складає 4663,71 грн.;

- стягнути із ОСОБА_9 (ідентифікаційний код НОМЕР_11 ) борг із врахуванням інфляційних втрат у розмірі 5507,94 грн.; 3% річних у розмірі 82,87 грн.; штраф у розмірі 620 грн.; поштові витрати, комісії, судовий збір у розмірі 284,43 грн.; моральну шкоду у розмірі 500 грн., що разом складає 6995,24 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачами зобов`язань щодо сплати внесків, що на думку відповідача перешкоджає діяльності кооперативу.

Ухвалою суду від 07.02.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; визначено здійснювати розгляд справи №916/147/22 у порядку загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 01.03.2022 об 11:45.

21.02.2022 за вх.№4772/22 до суду від позивача надійшла заява про відмову від частини позовних вимог, в якій просив суд прийняти відмову від позову до відповідача-9 ОСОБА_9 у зв`язку зі сплатою заборгованості.

21.02.2022 за вх.№4774/22 до суду від позивача від позивача надійшла заява про відмову від частини позовних вимог, в якій просив суд прийняти відмову від позову до відповідача-8 ОСОБА_8 у зв`язку зі сплатою заборгованості.

У зв`язку з запровадженням з 24.02.2022 на всій території України воєнного стану через військову агресію російської федерації проти України, початком військових дій та перебуванням судді Бездолі Ю.С. у відпустці, судове засідання 01.03.2022 об 11:45 не відбулось.

04.04.2022 за вх.№6123/22 до суду від відповідача-1 - ОСОБА_1 та відповідача-5 - ОСОБА_5 надійшов відзив, який прийнято судом до розгляду та додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи. В поданому відзиві відповідачі 1,5 вказують:

- відповідачі 1, 5 зазначають, що позивачем жодним чином не було надано до суду жодного належного та допустимого доказу на підтвердження встановлення та затвердження саме такого розміру щомісячних членських внесків (копії протоколу загальних зборів, витяг з протоколів, оголошення, що надсилалось членам кооперативу та ін.);

- відповідачі 1, 5 вказують, що у додатках до позовної заяви позивачем було надано лише витяг з протоколу загальних зборів від 18.01.2018, яким затверджено починаючи з 01.01.2018 розмір щомісячного членського внеску у розмірі 310 грн., витяг з протоколу загальних зборів від 08.08.2018, яким було ухвалено оформлення земельної ділянки площею 0,297 га та встановлено цільовий членський внесок за оформлення земельної ділянки у розмірі 8000 грн., а також витяг з протоколу загальних зборів від 31.10.2019, в якому вказано, що на момент 31.10.2019 щомісячний членський внесок у розмірі 450 грн. залишається незмінним, також у п.3 витягу з протоколу загальних зборів від 18.01.2018 вказано, що правлінню надано право приймати рішення про зміну розміру та порядку сплати щомісячних членських внесків, а також, у разі потреби, цільових та додаткових внесків без обов`язкового затвердження черговими та позачерговими загальними зборами, а інформацію про зміну розміру внесків розміщати на дошці оголошень та за допомогою Viber, проте на переконання відповідачів 1, 5 позивачем не було надано до суду жодних доказів на підтвердження зміни розміру щомісячних членських внесків, відповідно до чого встановити реальність та достовірність нарахувань заборгованості відповідачів не вбачається за можливе;

- відповідачі 1, 5 звертають увагу на те, що відповідно до розрахунку заборгованості, нарахування заборгованості за внесення щомісячних членських внесків ОСОБА_1 починається з моменту встановлення розміру щомісячного членського внеску у сумі 310 грн. відповідно до витягу з протоколу від 18.01.2018, тобто з 01.01.2018, однак заява про вступ до кооперативу була подана ОСОБА_1 01.03.2018, відповідно до чого перебіг сплати щомісячних членських внесків та нарахувань заборгованості за невнесення останніх має починатися з моменту вступу члену до кооперативу (в даному випадку з 01.03.2018);

- відповідачі 1, 5 зауважують, що відповідно до розрахунку по особистому рахунку №7 ОСОБА_1 , наданого позивачем, відповідачу ОСОБА_1 за 2018 було нараховано членські внески на суму 16860 грн., при цьому не було надано детальний розрахунок сплати та заборгованості за членськими внесками ОСОБА_1 за 2018, 2019 та 2020 роки, а лише загальну суму, яка підлягала сплаті за рік, з чого вбачається, що встановити правомірність саме такої суми членського внеску, що підлягає сплаті - неможливо; аналогічно з вищевказаним розрахунком, відповідно до розрахунку по особистому рахунку №60, відповідачу ОСОБА_10 за 2018 було нараховано членські внески на суму 16460 грн., при цьому також не було надано детальний розрахунок сплати та заборгованості за членськими внесками ОСОБА_10 за 2018, 2019 та 2020 роки, а лише загальну суму, яка підлягала сплаті за рік та відповідно загальну суму сплати;

- на думку відповідачів 1, 5 розрахунки заборгованості за особистими рахунками ОСОБА_1 та ОСОБА_11 є неналежним доказом, таким, що не має об`єктивного обґрунтування та встановлення розміру членських внесків за кожен місяць 2018, 2019 та 2020 років;

- відповідачі 1, 5 зазначають, що позивач просить стягнути з відповідачів заборгованість за період з 2018 по 2021 роки i при цьому не наводить підстав пропуску такого строку aбо доказів того, що строк позовної давності переривався. Разом з тим, позивач просить стягнути з відповідачів заборгованість більше ніж за три роки, вважають, що задоволення частини вимог щодо стягнення заборгованості за членськими внесками за 2018 рік не підлягає задоволенню. Окрім того, якщо звертати увагу на дані щодо сплати ОСОБА_1 членських внесків за розрахунком по особистому рахунку №7, останньою у період з 2019 по 2021 роки включно було сплачено - 15710 грн. (з 16200 грн. наявних); відповідно до розрахунку по особистому рахунку №60 ОСОБА_10 , який також надано позивачем, останньою у період з 2019 по 2021 роки включно було сплачено - 16200 грн. (з 16200 грн.);

- відповідачі 1, 5 вказують, що позивач в обґрунтування розрахунку стягнення вказує на нарахування цільового внеску в червні 2018 року у розмірі 3280 грн. та в серпні 2018 року у розмірі 8000 грн. Так, відповідно до копії витягу з протоколу загальних зборів від 08.08.2018, члени кооперативу голосували за оформлення земельної ділянки площею 0,297 га (0,3 га), протоколом було затверджено членський внесок «за оформлення земельної ділянки» у розмірі 8000 грн., терміни внесення цільового платежу не визначено. Окрім того, щодо цільового внеску у розмірі 3280 грн., жодного документу на підтвердження того, позивач узгодив необхідність сплати даного внеску з членами кооперативу та проінформував останніх про необхідність сплати вказаної суми відповідачами - позивачем не надано, доказів виконання зобов`язання та надання послуг відповідно до сплати даного цільового внеску позивачем також не надано;

- відповідачі 1, 5 зауважують, що 01.06.2018 між ОК «Вимпел-Південь» (замовник) та ФОП Моісеєвим М.С. (виконавець) було підписано договір про надання юридичних та консультаційних послуг №08/18 та додаткову угоду до нього від 26.12.2019 та як вбачається з вказаного договору виконавець надає послуги у відповідний строк, які оформлюються актами наданих послуг, проте зобов`язання щодо виконання послуг на суму 740024 грн. виконавцем не було виконано в строк, передбачений у додатковій угоді до договору, більш того, останнім не виконано даних зобов`язань та не надано вказані послуги й до теперішнього часу. Таким чином, послуги виконавця, за яким передбачено цільовий платіж у розмірі 8000 грн. з кожного відповідачів - досі не надані, доказів надання таких послуг позивачем до суду також надано не було. Також відповідачі вважають, що відновлення прав позивача щодо компенсації коштів із резервного фонду кооперативу за невиконане зобов`язання за договором юридичних та консультаційних послуг має відбуватись шляхом розірвання вказаного договору та повернення оплати за невиконані послуги;

- на думку відповідачів 1, 5 позивач намагається компенсувати кошти резервного фонду кооперативу, витрачені на невиконані юридичні послуги, шляхом стягнення даних коштів з членів кооперативу, що не можливо вважатись ефективним способом захисту порушених прав. Таким чином, на думку відповідачів 1, 5 вимоги позивача щодо стягнення з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_10 цільового внеску на суму 8000 грн. є такими, що не підлягають задоволенню;

- відповідачі 1, 5 вказують, що нарахування та вимоги щодо стягнення інфляційних витрат та 3% річних є неправомірними та не передбаченими Статутом товариства, а відповідно й не підлягають задоволенню;

- відповідачі 1, 5 зазначають, що у позовній заяві позивач вказує, що моральна шкода у розмірі 500 грн. (з кожного відповідача) стягується заявником, оскільки невиконання відповідачами власних зобов`язань перетворює кооператив у неефективне підприємство, чим принижується ділова репутація кооперативу, однак будь-яких доказів неефективності підприємства або неспроможності останнього сплатити будь-які платежі, що у свою чергу могло б призвести до приниження ділової репутації позивачем не було надано.

Ухвалою суду від 27.04.2022 судове засідання призначено на 07.06.2022 о 12:15.

06.06.2022 за вх.№9647/22 до суду від позивача надійшли пояснення та додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи. В поданих пояснення позивач вказує:

- на думку позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_5 05.04.2022 відмовились від заявленого у заявах про вступ до кооперативу, оскаржуючи сплату цільових внесків не зазначають, що внески, призначені для реєстрації персоніфікованого фонду (капіталу) кооперативу, в якому відповідачі безоплатно отримали права на частку та слід розуміти позицію відповідачів як волевиявлення щодо відмови від корпоративних прав, припиненню відносин;

- позивач звертає увагу на те, що враховуючи особливості створення, регулювання кооперативних майнових відносин, розмір майнових внесків кожного з учасників встановлено статутом, капітал кооперативу (фонд) вирішено сформувати із майна в натурі, а саме: оформляються права власності на кожну «річ» - складові частини майнового комплексу кооперативного підприємства, реєструється внесення до фонду усіх складових, при цьому кожен член кооперативу особисто реєстратору вносить власну частку - машино-місце, яке відповідно до свідоцтва складається з: металевої конструкції; навісу (шифер); асфальтового покриття. Таким чином, з метою реалізації завдання щодо реєстрації/оформлення персоніфікованого фонду були встановлені цільові внески 3280 грн. та 8000 грн. Усі без винятку, зокрема і відповідачі 1, 5, сплатили внесок у розмірі 3280 грн. та отримали реєстрацію машино-місця із технічною документацією, чим добровільно виявили бажання бути власником корпоративних прав - офіційно зареєстрованим бенефіціарним власником капіталу кооперативу;

- позивач зауважує, що отримавши реєстрацію машино-місць, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 фактично відмовились від подальшого оформлення персоніфікованого фонду (капіталу) кооперативу, про що свідчить відзив; відмова відповідачів від власних заяв, прав та обов`язків 05.04.2022 є непереборною перешкодою некомерційної господарської діяльності кооперативу, пов`язаною зі створенням фонду (капіталу) кооперативу та управлінням, позиція, викладена у відзиві, є безперечним фактом перешкоджання досягненню цілі об`єднання громадян, робить її практично неможливою, при цьому така позиція ґрунтується не на зовнішньому та внутрішньому кооперативному (корпоративному) праві, а на здібностях особистостей, моралі, поведінці, яка суперечить добросовісності, що не відповідає попереднім заявам;

- позивач вказує, що відмовляючись виконувати рішення загальних зборів щодо оформлення фонду (капіталу) кооперативу, відповідачі вважають за можливим висувати претензії до цільового використання грошей, які вони не сплатили; висувають претензії до виконавця за договором від 01.06.2018 №08/18, виконання якого залежить від багатьох обставив, зокрема саме від сплати у повному обсязі цільових внесків та внесення машино-місць до фонду безпосередньо відповідачами; радять розірвати договір від 01.06.2018 №08/18, на шкоду об`єднання громадян;

- на думку позивача позиція ОСОБА_1 та ОСОБА_5 є принципово недобросовісною та шкідливою, безперечним фактом перешкоджання діяльності позивача, спрямованою на завдання шкоди об`єднанню громадян, чиї законні права, інтереси нічого не варті для відповідачів;

- позивач посилається на заяви ОСОБА_1 від 01.03.2018, ОСОБА_5 від 24.02.2018, відповідно до заяв відповідачі передають до фонду кооперативу власне майно, яким є машино-місця №7; №60; на час подання заяв, у відповідачів не було прав відповідно до ч.2 ст. 10 Закону України «Про споживчу кооперацію»; абзацу 2 ст. 19-1 Закону України «Про кооперацію»; ч.4 ст. 334 ЦК України; у червні 2018 року ОСОБА_1 та ОСОБА_5 сплатили 3280 грн., у липні 2018 року відбулась реєстрація машино-місць та відповідно до витягу з протоколу від 18.01.2018 загальні збори прийняли рішення вважати дійсним членом кооперативу особу, яка отримала свідоцтво про право власності на частку у Статутному капіталі Кооперативу, яким є машино-місце, отже розмір внеску члена кооперативу залежить від фактичного його внеску; правління та загальні збори не приймали рішення щодо прийняття особисто ОСОБА_1 та ОСОБА_12 у члени кооперативу у відповідності до п.5.13 Статуту, статус дійсного члена ОСОБА_1 та ОСОБА_12 залежить саме від свідоцтва, проте відповідачі фактично від нього відмовились; відповідачі не бажають брати участь у діяльності кооперативу, виконувати вимоги Статуту;

- позивач зазначає, що відповідачі 1, 5 не вважають за необхідне дотримуватися зобов`язань членів кооперативу, проте вважають за можливе користуватися перевагами, яке надає членство, зокрема також при споживанні послуг кооперативу; загальні збори зобов`язали правління лише інформувати про час та зміну членських внесків шляхом розміщення відповідної інформації на дошці об`яв на території кооперативної автостоянки та у групі Viber; відповідно до протоколу правління від 16.04.2018 встановлено розміри внесків, зокрема для інших осіб з 01.01.2018р. - 600 грн, цим протоколом також було вирішено зменшити розмір внесків для дійсних та тимчасових членів. Слід зазначити, що відповідно до заяви ОСОБА_1 обов`язок щодо сплати внеску у розмірі 600 грн. було покладено на ОСОБА_13 із 16.04.2018 шляхом тимчасової передачі із боку ОСОБА_1 у користування ОСОБА_14 машино-місця, при цьому, у кооперативу відсутні документи на підставі яких це тимчасове користування було припинено; сплата членських внесків відповідачами свідчить, що відповідачі обізнані про розмір внесків та зменшення внеску дійсного члена до 450 грн. Також сплата членських внесків свідчить, що відповідачі вважали себе такими, що відповідають вимогам статуту щодо статусу членства, проте фактично від нього відмовилися, про що стало відомо 05.04.2022, а тому кооператив не заперечує проти відмови ОСОБА_1 та ОСОБА_5 від корпоративних прав та до кінця підготовчого провадження кооператив змінить позовні вимоги, зокрема, зробить перерахунок із застосуванням до ОСОБА_1 та ОСОБА_5 статусу «інших осіб» (п.1.3 Статуту), що на думку кооперативу повністю узгоджується із позицією відповідачів;

- позивач вказує, що станом на 25.05.2022 заборгованість відповідачів дорівнює 85% щомісячного кошторису та 47% загальної заборгованості 115 членів кооперативу під час війни; кооператив наголошує, що крім внесків не має інших джерел фінансування. В першу чергу кооператив повинен сплатити за послуги електропостачання, зв`язку, програмне забезпечення, сигналізацію, тому що споживаючи ці послуги забезпечується діяльність кооперативу та станом на 25.05.2022 не вистачає більш ніж 50% на виплату заробітну плату; систематична та тривала несплата внесків із боку відповідачів істотно перешкоджає діяльності кооперативу.

Ухвалою суду від 07.06.2022 прийнято часткову відмову позивача від позову в частині заявлених позовних вимог до ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та закрито провадження у справі №916/147/22 в частині позовних вимог у зв`язку з прийняттям судом часткової відмови від позову; продовжено строк підготовчого провадження у справі №916/147/22 на 30 днів; відкладено підготовче засідання по справі 12.07.2022 об 11:00.

20.06.2022 за вх.№10776/22 до суду від позивача надійшла заява про відмову від частини позовних вимог, в якій позивач просив суд прийняти відмову від позову до відповідача-2 ОСОБА_6 та відповідача-4 ОСОБА_7 у зв`язку зі сплатою заборгованості.

28.06.2022 за вх.№11622/22 до суду від до суду від відповідача-1 - ОСОБА_1 та відповідача-5 - ОСОБА_5 надійшла заява та додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи. В поданих поясненнях відповідачі вказують, що з стягнення заборгованості за цільовими внесками «на оформлення земельної ділянки», затверджені правлінням ОК «Вимпел-Південь» в червні 2018 року у розмірі 3280 грн. та в серпні 2018 року у розмірі 8000 грн. є безпідставним, оскільки оформлення земельної ділянки та реєстрація права власності на неї неможливі у зв`язки із скасуванням рішень державних реєстраторів щодо реєстрації такого права Міністерством юстиції України у 2020 році на підставі відсутності документів, що надають право ОК «Вимпел-Південь» здійснювати реєстрацію та, відповідно, оформлення земельної ділянки. Отже, на думку відповідачів 1, 5, вимоги позивача щодо стягнення цільового внеску у сумі 8000 грн. не підлягають задоволенню з огляду на неправомірність вимоги даних коштів за невиконані послуги, для яких було призначено даний внесок.

11.07.2022 за вх.№12676/22 до суду від відповідача-2 надійшли письмові пояснення по справі, які залучено судом до матеріалів справи. В поданих поясненнях відповідач-2 вказує:

- на думку відповідача-2 дана справа не відноситься до юрисдикції господарського суду, а повинна бути розглянута в порядку цивільного судочинства, відтак справа №916/147/22 підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 231 ГПК України;

- відповідач-2 вказує, що термін сплати внесків не може бути встановлено у інший спосіб, аніж це передбачено Статутом ОК «Вимпел-Південь», тобто термін сплати внесків встановлюється та затверджується виключно загальними зборами (зборами уповноважених) членів Кооперативу, проте позивач надав до суду 3 витяги з протоколу загальних зборів, в яких не встановлено термін сплати внесків;

- відповідач-2 зауважує, що позивач стосовно нарахування заявлених вимог посилається на ч.2 ст. 530 ЦК України, але на думку відповідача-2 застосування позивачем до даних відносин положення, встановленого ч.2 ст. 530 ЦК України, є безпідставним, адже ОК «Вимпел-Південь» намагається підмінити поняття «рішення загальних зборів (зборів Уповноважених) членів кооперативу про встановлення порядку нарахування і сплати щомісячних членських та цільових внесків членами Кооперативу» поняттям «вимога до члена кооперативу щодо сплати заборгованості за внесками», що є незаконним; вимога керівника/голови кооперативу ОСОБА_15 до його члена, ОСОБА_2 , про сплату грошового боргу виходить за межі її компетенції та є перевищенням її повноважень, адже Статутом передбачено єдиний спосіб встановлення порядку нарахування і сплати щомісячних зборів - рішенням загальних зборів (п.13.5.1 Статуту);

- на думку відповідача-2 створення вимог про сплату грошового боргу до відповідачів у даній справі викликано прогалиною у врегулюванні строків нарахування і сплати щомісячних зборів членів кооперативу та пропуску кооперативом строків позовної давності, адже створення та поштова розсилка вимог про сплату грошового боргу до відповідачів не вимагала узгодження з будь-яким членом кооперативу, тому що така вимога є одностороннім актом голови Обслуговуючого кооперативу «Вимпел-Південь» Демидової О.В., та стала найпростішим вирішенням вищевказаних проблем для керівництва кооперативу; саме тому та з огляду на ч.ч. 3-4 ст. 267 ЦК України відповідач-2 вважає заявляє про необхідність застосування строків позовної давності у даній справі;

- відповідач-2 вказує, що сам факт відправлення вимоги про сплату заборгованості за внесками суперечить нормам Статуту ОК «Вимпел-Південь»; поряд з цим відповідач-2 зауважує, що в тексті позовної заяви позивач зазначає про відправлення кожному боржнику акту звірки із вимогою сплатити борг у термін до 15.03.2021, а не вимоги щодо сплати заборгованості за внесками, тобто позивач не надав суду документ, на який посилається у своїй позовній заяві. Окрім того, додані позивачем до позовної заяви документи: список №570 згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих (форма 103), поданих в Одеса 113, відправник ОК «Вимпел-Південь», номер відправлення: 615 на ім?я ОСОБА_2 , конверт з наклеєною довідкою про причини повернення/досилання, зазначено лише дата подання відправлення: « 04.02.21», а дані про зміст відправлення та дата його повернення - відсутні, тобто позивачем не надано доказу на підтвердження направлення ОСОБА_2 саме вимоги щодо сплати заборгованості за внесками, а не будь-якого іншого документу, наприклад акту звірки; таким чином, з наведених документів неможливо встановити, який саме документ було надіслано ОК «Вимпел-Південь» до ОСОБА_2 , а також неможливо визначити, яким днем є день пред`явлення вимоги;

- на думку відповідача-2 саме наявність строків позовної давності та не визначення протоколом Загальних зборів від 08.08.2018 строків оплати членського внеску «на оформлення земельної ділянки» чи іншим протоколом Загальних зборів стала причиною надіслання членам ОК «Вимпел-Південь» - відповідачам по справі вимог про сплату грошового боргу, однак, як зазначалося вище, п.13.5.1 Статуту кооперативу передбачено, що розміри, порядок нарахування і сплати щомісячних членських та цільових внесків членами кооперативу та відповідальність за їх несплату затверджуються загальними зборами (зборами уповноважених) членів кооперативу на відповідний фінансовий період (до чергових зборів), з урахуванням вимог цього Статуту, тобто питання щодо строків оплати по внескам належить до компетенції вищого органу управління кооперативом - Загальних Зборів (зборів Уповноважених) членів кооперативу;

- відповідач-2 зазначає, що наданий позивачем розрахунок сум не узгоджується та не підтверджується матеріалами справи та оскільки вказані суми є базовими для нарахування інших сум: «борг на кінець місяця», «сума боргу із врахуванням інфляції», « 3% річних», «штраф», не підтверджуються належними та допустимими доказами, відповідач-2 вважає, що розрахунок позовних вимог позивача до ОСОБА_2 є необґрунтованим. Також відповідач-2 звертає увагу на те, що застосування штрафу за несвоєчасно виконане грошове зобов`язання не передбачене чинним законодавством;

- відповідач-2 зауважує, що з наданих позивачем документів не вбачається, що після оплати майже усіма членами кооперативу цільових внесків (у розмірі 8000 грн.) ОК «Вимпел-Південь» здійснило «оформлення земельної ділянки площею 0,297 га (0,3 га) у відповідності до діючого законодавства», як про це зазначено у протоколі (витягу з нього) від 08.08.2018.

У підготовчому засіданні 12.07.2022 судом у протокольній формі винесено ухвалу в порядку ст. 183 ГПК України про відкладення підготовчого засідання на 25.07.2022 о 16:00.

25.07.2022 за вх.№14162/22 до суду від позивача надійшли заперечення, які прийняті судом до розгляду та додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи. В поданих запереченнях позивач вказує, що затвердження розмірів та порядку вступних, цільових та членських внесків та паїв не є виключною компетенцією загальних зборів відповідно до Статуту; загальні збори 18.01.2018 делегували повноваження правлінню приймати рішення про зміну розміру та порядку сплати щомісячних членських внесків, а також у разі потреби, цільових та додаткових внесків без обов`язкового затвердження черговими або позачерговими загальними зборами; відсутність термінів сплати внесків не є підставою для ухилення від сплати; відповідачі не надають будь яких належних та допустимих доказів, які свідчать про порушення кооперативних прав відповідачів рішеннями загальних зборів та які свідчать про те, що вони були позбавлені права аналізувати події (документи), про які доповідали на загальних зборах.

У підготовчому засіданні 25.07.2022 судом, з метою забезпечення учасникам справи реалізацію належних їм процесуальних прав на вчинення дій на етапі підготовчого провадження, у протокольній формі винесено ухвалу в порядку ст. 183 ГПК України про відкладення підготовчого засідання на 17.08.2022 о 12:45.

17.08.2022 за вх.№16527/22 до суду від позивача надійшла заява про проведення підготовчого засідання без його участі, закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

17.08.2022 за вх.№16538/22 до суду від відповідача-1 та відповідача-5 надійшла заява про проведення підготовчого засідання без його участі, закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 17.08.2022 заяву позивача за вх.№10776/22 задоволено; прийнято часткову відмову позивача від позову в частині заявлених позовних вимог до ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та закрито провадження у справі №916/147/22 в частині позовних вимог у зв`язку з прийняттям судом часткової відмови від позову; закрито підготовче провадження та призначено справу №916/147/22 до розгляду по суті 13.09.2022 о 15:45. У судовому засіданні 13.09.2022, судом у протокольній формі винесено ухвалу в порядку ст. 202 ГПК України про відкладення розгляду справи на 11.10.2022 о 10:30.

30.09.2022 за вх.№21310/22 до суду від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог та викладення остаточних позовних вимог, яка судом у протокольній формі прийнята до розгляду.

07.11.2022 за вх.№24969/22 до суду від відповідача-2 надійшли письмові пояснення та додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи. В поданих поясненнях відповідач-2 вказує, що у судовому засіданні 25.10.2022, в якому приймала участь ОСОБА_15 , що діє від імені Обслуговуючого кооперативу «ВИМПЕЛ-ПІВДЕНЬ» підтвердила ту обставину, що позовні вимоги в цілому ґрунтуються на несплаті членами кооперативу внесків у розмірі 3200 грн. та 8000 грн., які були визначені до сплати Загальними зборами у 2018 році, а зокрема відповідач ОСОБА_2 не оплатив ані 8000 грн., ані 3280 грн. та сплачує щомісячні внески через 5-6 місяців. Проте, відповідач-2 просить долучити квитанцію за 06.06.2018 щодо оплати грошових коштів у розмірі 3280 грн., в якості «оформлення документів, № місця 35, ОСОБА_2 » на користь ОК «ВИМПЕЛПІЗДЕНЬ»; на думку відповідача-2 «розрахунок позивача по особистому рахунку №35 ОСОБА_2 » у вигляді таблички, складеної самотужки позивачем в результаті обробки даних, які не підтверджені позивачем ніяким доказами, не може бути оцінений судом як належний та допустимий доказ на підтвердження суми боргу.

Судове засідання 11.10.2022 о 10:30 не відбулось у зв`язку з тривалою повітряною тривогою, оголошеною системою цивільної оборони у м. Одесі та Одеській області. Ухвалою суду від 12.10.2022 судове засідання призначено на 25.10.2022 о 09:45. У судовому засіданні 25.10.2022, з метою забезпечення учасникам справи реалізації належних їм процесуальних прав на вчинення дій під час розгляду справи по суті, судом у протокольній формі винесено ухвалу в порядку ст. 202 ГПК України про відкладення розгляду справи на 09.11.2022 о 15:45.

У судовому засіданні 09.11.2022 представник позивача підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити.

У судовому засіданні 09.11.2022 представник відповідача-1 та відповідача-5 просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідачі - 2-4 у підготовчі та судові засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлені.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, в Україні було введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Водночас, Указом Президента України від 14.03.2022 №133/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні воєнний стан в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 18 квітня 2022 року №259/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 17 травня 2022 року №341/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 12 серпня 2022 року №573/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 7 листопада 2022 року №757/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Справа №916/147/22 розглядалась судом в період оголошеного на всій території України воєнного стану через військову агресію російської федерації проти України та оголошеного загальнодержавного карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Жодних заяв та/або клопотань, пов`язаних з неможливістю вчинення якихось процесуальних дій у зв`язку з воєнним станом та оголошеним загальнодержавним карантином, про намір вчинити такі дії до суду від сторін не надійшло.

У відповідності до вимог пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку. Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід вважати строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.

В судовому засіданні 09.11.2022 господарський суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті

Відповідно до ст. 240 ГПК України в судовому засіданні 09.11.2022 оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Між тим, повний текст рішення складено 19.12.2022 у зв`язку з введенням в м. Одесі екстрених відключень електроенергії через масовані атаки країни-агресора, обстріл об`єктів критичної інфраструктури, тривалу відсутність електроенергії у суді, нестабільність в роботі системи діловодства.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників позивача та відповідачів - 1,5, господарський суд встановив:

Позивачем у справі є Обслуговуючий кооператив «ВИМПЕЛ-ПІВДЕНЬ», створений і діє відповідно до Закону України «Про кооперацію», ГК України та Статуту.

Відповідачами у справі є ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які є членами Обслуговуючого кооперативу «ВИМПЕЛ-ПІВДЕНЬ» на підставі відповідних заяв про вступ до кооперативу та свідоцтв про право власності на частку у Статутному капіталі.

Статут Обслуговуючого кооперативу «ВИМПЕЛ-ПІВДЕНЬ» затверджений рішенням загальних зборів членів (засновників) ОК «ВИМПЕЛ-ПІВДЕНЬ», оформленим протоколом №3 від 25.06.2018.

Відповідно до п.1.2 Статуту кооператив створено фізичними особами - членами Споживчого кооперативу «Автостоянка «Вимпел-11», які добровільно об`єдналися на основі членства, для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на основах самоврядування.

Згідно з п.1.3 Статуту кооператив є непідприємницьким товариством, кооперативом обслуговуючого типу, який утворений шляхом об`єднання фізичних та/або юридичних осіб для надання послуг переважно членам кооперативу, а також іншим особам з метою провадження їх господарської діяльності.

У відповідності до п.4.1 Статуту кооператив створено з метою задоволення економічних, соціальних та інших потреб членів кооперативу на основі поєднання їх особистих та колективних інтересів, розвитку їх самоорганізації, самоуправління та самоконтролю.

За п.5.11 Статуту вступ до кооперативу здійснюється на підставі письмової заяви до правління кооперативу, яка розглядається на засіданні правління за умови присутності на такому засіданні не менш 2/3 членів правління.

Відповідно до п.5.16.5 Статуту члена кооперативу може бути виключено з кооперативу у випадку перевищення встановлених строків сплати членом кооперативу обов`язкових, визначених рішенням загальних зборів (зборів уповноважених) членів кооперативу, членських внесків (експлуатаційних та цільових) на три і більше місяців.

Згідно з п.6.3 Статуту дійсний член кооперативу (тимчасовий член кооперативу) зобов`язаний своєчасно вносити вступні, пайові, членські та інші внески у строки та на умовах, передбачених цим Статутом.

За п.п. 6.4-6.5 Статуту за невиконання своїх фінансових зобов`язань члени кооперативу сплачують кооперативу неустойку у вигляді штрафу та пені, а за порушення правил внутрішнього розпорядку - у вигляді штрафу; величини пені та штрафу визначаються чинним Статутом та рішеннями загальних зборів (зборів уповноважених членів кооперативу. Допущена заборгованість члена кооперативу, у разі відмови добровільного погашення, стягується у судовому порядку, з урахуванням матеріальних та моральних збитків, завданих кооперативу боржником.

Відповідно до п.п. 7.2-7.4 вищим органом управління кооперативом є загальні збори (збори уповноважених) членів кооперативу; виконавчим органом управління кооперативу є правління кооперативу; контролюючим органом кооперативу є ревізійна комісія.

Пунктом 8.2 Статуту визначено виняткову компетенцію загальних зборів (зборів уповноважених) членів кооперативу.

Згідно з п.п. 8.5.4, 8.5.5, 8.5.7, 8.5.9, 8.6 Статуту до додаткової компетенції загальних зборів (зборів уповноважених) членів кооперативу належить, зокрема, затвердження розмірів вступних, цільових та членських внесків та паїв; затвердження розмірів, порядку формування та використання фондів кооперативу; розгляд та затвердження угод та договорів між кооперативом та третіми юридичними або фізичними особами, кошторис яких перевищує 1/3 (третину) річного доходу кооперативу; зміна та затвердження розмірів неустойок (штрафи та пені) за порушення членами кооперативу фінансових зобов`язань; повноваження, віднесені до виняткової компетенції загальних зборів (зборів уповноважених) членів кооперативу, не можуть бути передані для вирішення іншим органом управління кооперативу.

У відповідності до п.13.1 Статуту внески членів кооперативу складаються із: вступного внеску - грошового чи іншого майнового неповоротного внеску, який зобов`язана сплатити особа у разі вступу до кооперативу; цільового внеску - грошових, інших майнових та немайнових цінностей членів кооперативу, що вносяться для забезпечення статної діяльності кооперативу; членського внеску - грошового безповоротного внеску.

За п. 13.2 Статуту вступні, пайові та членські (щомісячні, щоквартальні експлуатаційні та цільові) внески є обов`язковою умовою членства у кооперативі.

Згідно з п.13.3 Статуту вступні внески сплачуються виконавчому директору або голові правління особами, що бажають вступити до кооперативу у день подачі заяви про прийняття в члени кооперативу; у разі відмови особі у прийнятті її у члени кооперативу, вступний внесок повертається їй у повному обсязі; розмір вступного внеску встановлюється на черговий звітний фінансовий період (12 місяців) загальними зборами (зборами уповноважених) членів кооперативу; вступний внесок зараховується у неподільний фонд і у разі виходу з кооперативу не повертається і не передається другій особі.

Відповідно до п.п. 13.5-13.7 Статуту розміри, порядок нарахування та сплати щомісячних членських та цільових внесків членами кооперативу та відповідальність за їх несплату затверджуються загальними зборами (зборами уповноважених) членів кооперативу на відповідний фінансовий період (до чергових зборів), з урахуванням вимог цього статуту; пропозиції щодо цього питання готує правління кооперативу на основі статутних вимог і завдань, які не суперечать вимогам чинного законодавства України; у разі виникнення форс-мажорної ситуації у період між загальними зборами (зборами уповноважених) членів кооперативу, правлінням кооперативу може бути прийнято рішення про зміни розміру та порядку сплати щомісячних членських внесків, а також, у разі потреби, цільових внесків; таке рішення підлягає обов`язковому затвердженню черговими або позачерговими загальними зборами (зборами уповноважених) членів кооперативу; у випадку несвоєчасного внесення членського внеску членом кооперативу йому нараховується пеня у відповідності з п.13.5.1; у випадку виникнення у члена кооперативу заборгованості зі сплати членських внесків, зазначеної в п.5.16.5, наступає відповідальність, передбачена п.5.16 (виключення з членів кооперативу) та подається позов до суду на стягнення заборгованості разом з моральними збитками згідно п.6.5 або передачі місце для зберігання транспортного засобуного боксу у власність кооперативу в якості компенсації такої заборгованості; позов до суду також може бути поданий правлінням кооперативу і без застосування процедури, передбаченої п.5.16 (виключення з членів кооперативу).

В матеріалах справи наявний витяг з протоколу загальних зборів ОК «ВИМПЕЛ-ПІВДЕНЬ» від 18.01.2018, яким ухвалено, зокрема, що з 01.01.2018 розмір щомісячного членського внеску 310 грн. (триста десять гривень); правлінню надано право приймати рішення про зміни розміру та порядку сплати щомісячних членських внесків, а також, у разі потреби, цільових та додаткових внесків без обов`язкового затвердження черговими або позачерговими загальними зборами; інформацію про зміну розміру внесків розміщати на дошці оголошень та за допомогою Viber; у випадку несвоєчасного внесення членського внеску членом кооперативу, а саме відсутність оплати більш ніж 2 місяця, тягне за собою нарахування штрафу у розмірі 310 грн. на 3 місяць; перевищення встановлених строків сплати членом кооперативу на три і більше місяців тягне за собою відповідальність, передбачену п.5.16 Статутом кооперативу.

В матеріалах справи наявний витяг з протоколу загальних зборів ОК «ВИМПЕЛ-ПІВДЕНЬ» від 08.08.2018, яким ухвалено, зокрема, оформити земельну ділянку законодавства, 0,297 га (0,3 га) у відповідності до діючого законодавства; встановлено членський внесок на «оформлення земельної ділянки» у розмірі 8000 грн. (вісім тисяч грн. 00 коп.), який перераховується на розрахунковий рахунок кооперативу за особистим рахунком члена кооперативу - номером місця/боксом (машино-місцем), голосування за вимогою правління відбулося у письмовій формі персоніфіковано по кожному члену кооперативу (голосували дійсні та тимчасові).

В матеріалах справи наявний витяг з протоколу загальних зборів ОК «ВИМПЕЛ-ПІВДЕНЬ» від 31.10.2019, яким ухвалено, зокрема, що щомісячний внесок у розмірі 450 грн. (чотириста п`ятдесят гривень) залишити незмінним; витрати, пов`язані з виконанням п.2, 4 здійснювати за рахунок щомісячного внеску; вирішено уповноважити кооператив в особі керівника Демидової О.В. на представництво інтересів членів кооперативу (довірителів) у судах України.

Позивачем на підтвердження заявлених позовних вимог та на спростування доводів відповідачів надано до суду:

- вимоги щодо сплати заборгованості за внесками по кожному з відповідачів із доказами їх надсилання;

- розрахунки заборгованості по особистим рахункам кожного з відповідачів;

- протокол №8 загальних зборів членів Споживчого кооперативу «Автостоянка «Вимпел-11» від 29.11.2017;

- Статут Споживчого кооперативу «Автостоянка «Вимпел-11», затверджений протоколом №3 від 18.10.2015;

- протокол №01/ІІ зборів правління ОК «ВИМПЕЛ-ПІВДЕНЬ» від 16.04.2018;

- меморіальні ордери про сплату 3280 грн. на оформлення документів оренди землі автостоянки ВИМПЕЛ-ПІВДЕНЬ;

- протокол загальних зборів ОК «ВИМПЕЛ-ПІВДЕНЬ» від 18.01.2018;

- протокол загальних зборів ОК «ВИМПЕЛ-ПІВДЕНЬ» від 08.08.2018.

Відповідачами 1, 5 на підтвердження своєї правової позиції надано:

- адвокатський запит від 09.06.2022 за вих.№578-06/22 до Одеської міської ради про надання інформації та документів стосовно звернень до прокуратури, поліції та суду щодо скасування права власності на машино-місць, що знаходяться у розпорядженні ОК «ВИМПЕЛ-ПІВДЕНЬ»;

- відповідь Одеської міської ради від 20.06.2022 на адвокатський запит від 09.06.2022 за вих.№578-06/22 з додатковими документами, а саме: копією скарги Одеської міської ради до Міністерства юстиції України від 30.05.2019; копією листа до прокуратури Одеської області від 30.05.2019; копією заяви до Головного управління Національної поліції в Одеські області від 31.05.2019.

Несплата відповідачами членських та цільових внесків, що на думку позивача перешкоджає у здійсненні некомерційної господарської діяльності ОК «ВИМПЕЛ-ПІВДЕНЬ», стала підставою для звернення позивача до господарського суду з відповідним позовом про стягнення відповідних внесків, а також нарахованих 3% річних, інфляційних втрат, штрафу та моральної шкоди.

Під час розгляду справи позивачем було подано заяву за вх.№21310/22 від 30.09.2022, якою викладено остаточні позовні вимоги до кожного з відповідачів.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003).

В Україні основоположним принципом судочинства згідно Конституції України та Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є принцип верховенства права.

Як вказано у рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 №15-рп/2004, верховенство права - це панування права в суспільстві. Одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства. Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України.

Розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до ч.1 ст. 1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Згідно з п.п. 5,6 ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Реалізовуючи передбачене ст. 55 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Статтею 4 ГПК України передбачено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ст. 80 ЦК України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 81 ЦК України юридична особа може бути створена шляхом об`єднання осіб та (або) майна. Юридичні особи, залежно від порядку їх створення, поділяються на юридичних осіб приватного права та юридичних осіб публічного права. Юридична особа приватного права створюється на підставі установчих документів відповідно до статті 87 цього Кодексу. Юридична особа приватного права може створюватися та діяти на підставі модельного статуту в порядку, визначеному законом.

За ст. 85 ЦК України непідприємницькими товариствами є товариства, які не мають на меті одержання прибутку для його наступного розподілу між учасниками. Особливості правового статусу окремих видів непідприємницьких товариств встановлюються законом.

У відповідності до ч.5 ст. 63 ГК України корпоративне підприємство утворюється, як правило, двома або більше засновниками за їх спільним рішенням (договором), діє на основі об`єднання майна та/або підприємницької чи трудової діяльності засновників (учасників), їх спільного управління справами, на основі корпоративних прав, у тому числі через органи, що ними створюються, участі засновників (учасників) у розподілі доходів та ризиків підприємства. Корпоративними є кооперативні підприємства, підприємства, що створюються у формі господарського товариства, а також інші підприємства, в тому числі засновані на приватній власності двох або більше осіб.

Закон України «Про кооперацію» визначає правові, організаційні, економічні та соціальні основи функціонування кооперації в Україні.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про кооперацію» кооперація - система кооперативних організацій, створених з метою задоволення економічних, соціальних та інших потреб своїх членів.

Стаття 2 Закону України «Про кооперацію» визначає, що обслуговуючий кооператив - кооператив, який утворюється шляхом об`єднання фізичних та/або юридичних осіб для надання послуг переважно членам кооперативу, а також іншим особам з метою провадження їх господарської діяльності. Обслуговуючі кооперативи надають послуги іншим особам в обсягах, що не перевищують 20 відсотків загального обороту кооперативу; вступний внесок - грошовий чи інший майновий неповоротний внесок, який зобов`язана сплатити особа у разі вступу до кооперативної організації; членський внесок - грошовий неповоротний внесок, який періодично сплачується членом кооперативного об`єднання для забезпечення поточної діяльності кооперативного об`єднання; цільовий внесок - грошовий чи інший майновий внесок члена кооперативу, що вноситься понад пай до спеціального фонду кооперативу для забезпечення виконання конкретних завдань кооперативу.

За ст. 6 Закону України «Про кооперацію» кооператив є первинною ланкою системи кооперації і створюється внаслідок об`єднання фізичних та/або юридичних осіб на основі членства для спільної господарської та іншої діяльності з метою поліпшення свого економічного стану. Відповідно до завдань та характеру діяльності кооперативи поділяються на такі типи: виробничі, обслуговуючі та споживчі. За напрямами діяльності кооперативи можуть бути сільськогосподарськими, житлово-будівельними, садово-городніми, гаражними, торговельно-закупівельними, транспортними, освітніми, туристичними, медичними тощо. Права учасників (членів) кооперативу та його статутних органів, визначені законом, не можуть бути звужені (обмежені) установчими документами кооперативу, рішеннями його статутних органів чи правочинами між кооперативом та його учасниками (членами). Положення установчих документів кооперативу, рішення його статутних органів чи правочини між кооперативом та його учасниками (членами), які звужують (обмежують) права учасників (членів) кооперативу, визначені законом, є нікчемними. Кооператив є юридичною особою, має самостійний баланс, розрахунковий та інші рахунки в установах банків та може мати печатки.

Частина 1 статі 8 Закону України «Про кооперацію» визначає, що статут кооперативу є правовим документом, що регулює його діяльність.

Відповідно до ст.ст. 10, 11 Закону України «Про кооперацію» членами кооперативу можуть бути громадяни України, іноземці та особи без громадянства, юридичні особи України та іноземних держав, що діють через своїх представників, які внесли вступний внесок та пай у розмірах, визначених статутом кооперативу, додержуються вимог статуту і користуються правом ухвального голосу. Членом кооперативу може бути фізична особа, яка досягла 16-річного віку і виявила бажання брати участь у його діяльності. Кооператив зобов`язаний вести облік своїх членів та видати кожному з них посвідчення про членство. Вступ до кооперативу здійснюється на підставі письмової заяви. Особа, яка подала заяву про вступ до кооперативу, вносить вступний внесок і пай у порядку та розмірах, визначених його статутом. Рішення правління чи голови кооперативу про прийняття до кооперативу підлягає затвердженню загальними зборами його членів. Порядок прийняття такого рішення та його затвердження визначається статутом кооперативу.

Стаття 12 Закону України «Про кооперацію» визначає, зокрема, що основними обов`язками члена кооперативу є: додержання статуту кооперативу; виконання рішень органів управління кооперативу та органів контролю за діяльністю кооперативу; виконання своїх зобов`язань перед кооперативом; сплата визначених статутом кооперативу внесків. Законами, що регулюють діяльність окремих типів кооперативів або кооперативів за напрямами їх діяльності, та статутом кооперативу можуть бути передбачені додаткові права та обов`язки його членів.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про кооперацію» для досягнення мети своєї діяльності кооператив набуває та використовує майно, фінансові та інші ресурси. Джерелами формування майна кооперативу є: вступні, членські та цільові внески його членів, паї та додаткові паї; майно, добровільно передане кооперативу його членами; кошти, що надходять від провадження господарської діяльності; кошти, що надходять від створених кооперативом підприємств, установ, організацій; грошові та майнові пожертвування, благодійні внески, гранти, безоплатна технічна допомога юридичних і фізичних осіб, у тому числі іноземних; інші надходження, не заборонені законодавством. Кооператив є власником будівель, споруд, грошових та майнових внесків його членів, виготовленої продукції, доходів, одержаних від її реалізації та провадження іншої передбаченої статутом діяльності, а також іншого майна, придбаного на підставах, не заборонених законом. Володіння, користування та розпорядження майном кооперативу здійснюють органи управління кооперативу відповідно до їх компетенції, визначеної статутом кооперативу.

Згідно з ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

За ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Водночас вимогами п.3 ч.1 ст. 611 ЦК України передбачено, що одним із наслідків порушення зобов`язання є сплата неустойки, а в силу вимог ч.2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюються договором або актом цивільного законодавства.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно зі ч.1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями в цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання зобов`язання.

У ч.6 ст. 231 ГК України також встановлено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за увесь час користування чужими грошовими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

У відповідності до ч.1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 рішення Європейського суду з прав людини у справі Салов проти України від 06.09.2005).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі Надточий проти України від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Господарський суд зазначає, що предметом спору у даній справі є усунення перешкод у здійсненні некомерційної господарської діяльності шляхом стягнення з відповідачів сум, які складаються з членських (щомісячних) внесків та цільових внесків.

Як вбачається з матеріалів справи, Обслуговуючий кооператив «ВИМПЕЛ-ПІВДЕНЬ» надав до суду документи, зокрема протоколи, які стосуються членських (щомісячних) внесків та цільових внесків.

Господарський суд вказує, що позивачем надано розрахунок заборгованості по кожному з відповідачів та викладено остаточні вимоги у прийнятій судом заяві за вх.№21310/22 та як вбачається з матеріалів справи вимоги до ОСОБА_1 (відповідача-1), ОСОБА_2 (відповідача-2), ОСОБА_4 (відповідача-4) та ОСОБА_5 (відповідача-5) ґрунтуються на несплаті цільового внеску у розмірі 8000 грн., а вимоги до ОСОБА_3 (відповідача-3) ґрунтуються на несплаті цільового внеску та частковій несплаті членських (щомісячних) внесків.

Проаналізувавши наявні матеріали справи, Статут Обслуговуючого кооперативу «ВИМПЕЛ-ПІВДЕНЬ», Закон України «Про кооперацію», господарський суд зазначає, що розміри цільових внесків у сумі 3280 грн. та 8000 грн. були встановлені відповідними рішеннями кооперативу, які оформлені відповідними протоколами, проте у наданих позивачем документах, якими встановлені вказані внески, не встановлено порядок та строки їх сплати відповідачами, а тому господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для їх стягнення, а отже про необґрунтованість та недоведеність позивачем позовних вимог про стягнення з відповідачів вказаних цільових внесків.

Враховуючи, що вимоги позивача до ОСОБА_1 (відповідача-1), ОСОБА_2 (відповідача-2), ОСОБА_4 (відповідача-4) та ОСОБА_5 (відповідача-5) ґрунтуються на несплаті саме цільових внесків, необґрунтованість яких встановлена судом, господарський суд доходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 (відповідача-1), ОСОБА_2 (відповідача-2), ОСОБА_4 (відповідача-4) та ОСОБА_5 (відповідача-5) вказаних сум та нарахованих на них інфляційних втрат та 3% річних.

Господарський суд вказує, що виходячи з наявних матеріалів справи, позовні вимоги до ОСОБА_3 (відповідача-3) ґрунтуються на несплаті цільових та членських (щомісячних) внесків. Проаналізувавши наявні матеріали справи, наданий позивачем розрахунок заборгованості по відповідачу-3, господарський суд доходить висновку про наявність підстав для часткового стягнення з відповідача-3 на користь позивача 870 грн. із врахуванням часткових сплат відповідачем-3 членських (щомісячних) внесків та встановлення необґрунтованості цільових внесків, а тому позовні вимоги до ОСОБА_3 (відповідача-3) підлягають частковому задоволенню на суму 870 грн. Щодо стягнення з ОСОБА_3 (відповідача-3) інфляційних втрат, 3% річних та штрафу, господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні цих вимог позивача, оскільки з наявних матеріалів справи неможливо встановити чітких розрахунків нарахованих до стягнення інфляційних втрат, 3% річних та штрафу, визначити періоди їх нарахування.

Щодо вимог позивача про стягнення моральної шкоди, господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч. 3-5 ст. 23 ЦК України якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

У п.3 постанови пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зазначено, що під немайновою шкодою, заподіяною юридичній особі, потрібно розуміти втрати немайнового характеру, що настали у зв`язку з приниженням її ділової репутації, посяганням на фірмове найменування, товарний знак, виробничу марку, розголошення комерційної таємниці, також вчинення дій спрямованих на зниження престижу чи підрив довіри до її діяльності.

У п.5 постанови пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» також зазначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Таким чином, для настання цивільно-правової відповідальності відповідача за заподіяння моральної шкоди позивачеві необхідно встановити наявність усієї сукупності зазначених ознак складу цивільного правопорушення, тоді як відсутність хоча б однієї з цих ознак виключає настання відповідальності.

За приписами ч.1 ст. 91 та ст. 201 ЦК України юридична особа здатна мати такі ж цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність), як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині. Особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров`я, життя, честь, гідність і ділова репутація, а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством.

Розглянувши позовні вимоги позивача про стягнення моральної шкоди, господарський суд дійшов висновку, що позивачем не доведено ані розмір моральної шкоди, ані факт того, що діями відповідачів завдано шкоду, ані того, в чому саме полягає моральна шкода, яка завдана. Також, господарський суд вважає, що позивачем не надано до суду належних доказів, що моральну шкоду завдано саме внаслідок дій відповідачів, не надано належних доказів підтвердження жодних складових розміру такої шкоди, а отже суд дійшов висновку, що підстави для стягнення моральної шкоди відсутні, а тому такі вимоги є необґрунтованими, недоведеними та у задоволенні них судом відмовляється.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог Обслуговуючого кооперативу «ВИМПЕЛ-ПІВДЕНЬ», а саме про стягнення з ОСОБА_3 (відповідача-3) на користь позивача 870 грн. несплачених членських (щомісячних) внесків, в решті позову відмовлено, так само як фактично відмовлено у задоволенні позовних вимог до інших відповідачів.

Іншого сторонами не доведено.

Інші наявні в матеріалах справи документи вищевикладених висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви покладаються на позивача та відповідача-3 пропорційно розміру задоволених позовних вимог (з урахуванням кількості відповідачів та вимог до кожного з них).

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги Обслуговуючого кооперативу «ВИМПЕЛ-ПІВДЕНЬ» задовольнити частково.

2.Стягнути з ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_3 ) на користь Обслуговуючого кооперативу «ВИМПЕЛ-ПІВДЕНЬ» (65113, Одеська обл., м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, буд. 146/3, ) 870 /вісімсот сімдесят/ грн. членських (щомісячних) внесків та 26 /двадцять шість/ грн. 30 коп. судового збору.

3.В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-Західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строки, визначені ст. 256 ГПК України.

Повний текст рішення складено 19 грудня 2022 р. у зв`язку з введенням в м. Одесі екстрених відключень електроенергії через масовані атаки країни-агресора, обстріл об`єктів критичної інфраструктури, тривалу відсутність електроенергії у суді, нестабільність в роботі системи діловодства.

Суддя Ю.С. Бездоля