ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

"19" грудня 2022 р. Справа№ 925/407/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Владимиренко С.В.

суддів: Ходаківської І.П.

Демидової А.М.

розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Гладкого Анатолія Георгійовича за правилами спрощеного позовного провадження та без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання)

на рішення Господарського суду Черкаської області від 15.08.2022 (повний текст складено та підписано 23.08.2022)

у справі №925/407/22 (суддя Спаських Н.М.)

за позовом Фізичної особи - підприємця Іщенка Сергія Вікторовича

до Фізичної особи - підприємця Гладкого Анатолія Георгійовича

про стягнення 221 670,62 грн,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець Іщенко Сергій Вікторович (далі по тексту - позивач) звернувся до Господарського суду Черкаської області із позовом до Фізичної особи - підприємця Гладкого Анатолія Георгійовича (далі по тексту - відповідач), з урахуванням заяви про зміну підстав позову, про стягнення 98 419,62 грн основного боргу, 8 510,23 грн пені, 19 848,00 грн втрат від інфляції, 1 114,00 грн 3% річних та 3 326,00 грн судового збору.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається порушення відповідачем умов Договору поставки №ГР-191 від 01.07.2021 (далі по тексту - Договір) в частині оплати за товар. Крім того, позивач нарахував відповідачу пеню за період з 15.03.2022 по 17.06.2022 у розмірі 8 150,23 грн згідно п. 9.3 Договору, 3 % річних за період з 15.03.2022 по 17.06.2022 у розмірі 1 114,00 грн, інфляційні втрати з березня по травень 2022 року у розмірі 19 848,08 грн, нараховані на підставі ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України).

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 15.07.2022 у справі №925/407/22 позов задоволено повністю. Стягнуто з Фізичної особи - підприємця Гладкого Анатолія Георгійовича на користь Фізичної особи - підприємця Іщенка Сергія Вікторовича 98 419,62 грн залишку основного боргу, 19 848,08 грн інфляційних втрат, 8 510,23 грн пені, 1 114,00 грн як 3% річних на підставі Договору поставки № ГР-191 від 01.07.2021 та 3 326,00 грн на відшкодування сплаченого судового збору.

Ухвалюючи вказане рішення суд першої інстанції виходив з того, що відповідач належними і допустимими доказами не спростував доводів позивача, що борг за товар становить 98 419,62 грн, які підлягають до примусового стягнення з відповідача. Також суд першої інстанції погодився із заявленими позивачем до стягнення сумами пені, 3% річних та інфляційних втрат.

Не погоджуючись з ухваленим судовим рішенням, Фізична особа - підприємець Гладкий Анатолій Георгійович звернувся до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Черкаської області від 15.08.2022 у справі №925/407/22 та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування вимог та доводів апеляційної скарги відповідач посилається на те, що за умовами Договору обов`язок відповідача оплатити товар виникає у разі його реалізації кінцевим споживачам, а не після поставки товару (п.п. 2.1, 7.8 Договору), в свою чергу, позивач не надав суду докази наявності простроченої заборгованості на заявлену у позові суму основного боргу - 198 419,62 грн.

Як зазначає апелянт, за умовами п.п. 3.8, 5.8 Договору відповідач має право повернути нереалізований (прострочений товар) позивачу, а позивач зобов`язаний його прийняти без отримання будь-яких оплат, протягом січня - липня 2022 року відповідач направив на адресу позивача повідомлення про повернення товару на суму 7 144,22 грн. Крім того, на виконання вимог суду першої інстанції відповідач надав докази того, що станом на 15.08.2022 залишок товару складає 2 917,81 грн.

У своїй апеляційній скарзі відповідач зазначає, що на дату ухвалення судового рішення у магазинах залишилось нереалізованого товару, поставленого позивачем, на суму 2 917,81 грн, товару, який підлягає поверненню на суму 6 140,00 (у продовж червня та липня сума товару, що підлягає поверненню збільшилась до 7 144,22 грн), а відповідач має сплатити позивачу за реалізований товар суму 88 357,59 грн, яка виникла під час розгляду справи.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.09.2022 апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Гладкого Анатолія Георгійовича у справі №925/407/22 передано на розгляд колегії суддів у складі: Владимиренко С.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), судді: Демидова А.М., Ходаківська І.П.

23.09.2022 від відповідача на адресу Північного апеляційного господарського суду надійшло клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.09.2022 витребувано з Господарського суду Черкаської області матеріали справи №925/407/22. Відкладено розгляд питання про відкриття, повернення, залишення без руху або відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи - підприємця Гладкого Анатолія Георгійовича на рішення Господарського суду Черкаської області від 15.08.2022 у справі №925/407/22.

27.09.2022 від відповідача на адресу Північного апеляційного господарського суду надійшли додаткові письмові пояснення на апеляційну скаргу, з яких вбачається, що відповідач не погоджується із рішенням суду першої інстанції, оскільки судом не було враховано норми Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» та не враховано правові висновки Верховного Суду від 05.09.2019 у справі №910/14371/18, від 21.12.2020 у справі №916/499/20, від 19.04.2018 у справі №905/1198/17, від 24.10.2018 у справі №905/3062/17, від 05.03.2019 у справі №910/1389/18 та від 04.12.2019 у справі №916/1727/17.

Матеріали справи №925/407/22 надійшли до Північного апеляційного господарського суду 03.10.2022.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.10.2022 задоволено клопотання Фізичної особи - підприємця Гладкого Анатолія Георгійовича про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Черкаської області від 15.08.2022 у справі №925/407/22 та поновлено зазначений строк. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи - підприємця Гладкого Анатолія Георгійовича на рішення Господарського суду Черкаської області від 15.08.2022 у справі №925/407/22. Зупинено дію рішення Господарського суду Черкаської області від 15.08.2022 у справі №925/407/22 на час апеляційного провадження. Розгляд апеляційної скарги вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження та без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання). Учасникам справи надано право подати відзив на апеляційну скаргу, заяви клопотання, заперечення, пояснення до 18.11.2022.

04.11.2022 на адресу Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу відповідача, за яким позивач просить суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу ФОП Гладкого Анатолія Георгійовича залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Черкаської області від 15.08.2022 залишити без змін, посилаючись на те, що на його електронну адресу від бухгалтера відповідача надійшов акт звірки взаєморозрахунків, за яким розмір заборгованості відповідача перед позивачем складає 348 419,62 грн, після чого відповідач здійснив оплати 04.01.2022 на суму 50 000,00 грн, 11.02.2022 на суму 100 000,00 грн, 17.05.2022 на суму 100 000,00 грн. Таким чином, розмір заборгованості складає 98 419,62 грн, а в апеляційній скарзі відповідач зазначив, що на дату ухвалення рішення 15.08.2022 він мав сплатити позивачу за реалізований товар 88 357,59 грн. Щодо простроченого товару, то позивач зазначає, що в порушення умов п. 12.6 Договору відповідач не надав докази надсилання повідомлення про повернення товару та акти про утилізацію товару за власним рішенням, комісійно та в односторонньому порядку згідно вимог п. 5.8 Договору. Щодо залишків товару, то в матеріалах справи відсутні докази наявності залишку товару на суму 2 917,81 грн, оскільки відповідач на вимогу суду першої інстанції склав довідку про залишки товару склав без залучення позивача, тоді як умовами Договору не передбачений обов?язок покупця повідомляти постачальника про залишки товару.

Також позивач просить суд апеляційної інстанції не приймати до уваги додаткові пояснення до апеляційної скарги як доповнення до апеляційної скарги, так як всупереч ч. 1 ст. 266 Господарського процесуального кодексу України (далі по тексту - ГПК України) були надані поза межами строку на апеляційне оскарження.

Згідно ч. 10 ст. 270 ГПК України апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік» установлено у 2022 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць з 1 січня для працездатних осіб у розмірі 2 481,00 гривня.

Згідно із ч.1 ст. 247 ГПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 ГПК України малозначними справами, зокрема, є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З урахування ціни позову, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про віднесення даної справи до малозначних та здійснити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, про що зазначено в ухвалі від 12.10.2022 про відкриття апеляційного провадження у справі №925/407/22.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи та вимоги апеляційної скарги, відзиву на неї, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

01.07.2021 між позивачем (Постачальник) та відповідачем (Покупець) укладено Договір, за умовами п. 2.1. якого Постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим Договором, та у відповідності з Замовленням Покупця поставляти товар, а Покупець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим Договором, прийняти Товари і оплатити його вартість за цінами, зазначеними в Специфікації. Поставка товару Постачальником здійснюється з метою його реалізації Покупцем через магазина «Малина», «Квіточка», «Росинка». (а.с. 88).

Найменування, одиниці товару, ціна (тільки у форматі 0,00 (два знаки після коми), загальна кількість Товару, що підлягає поставці за цим Договором, його часткове співвідношення (асортимент, номенклатура), визначається Специфікацією на Товар, що укладається одночасно з укладенням цього Договору і є невід?ємною частиною (Додаток №1) (п. 2.2 Договору).

Згідно з п. 3.1 Договору товар поставляється Постачальником у відповідності з Замовленням Покупця в строк, зазначений в Замовленні. Замовлення на поставку складається в письмовій формі у вигляді листа-заявки і направляється Постачальнику по телефону, факсом, поштою, електронною поштою або через представника Постачальника.

Умови даного Договору викладені Сторонами у відповідності до вимог Міжнародних правил щодо тлумачення термінів «Інкотермс» (в редакції 2020 року), які застосовуються з урахуванням особливостей, пов?язаних із внутрішньодержавним характером цього Договору, а також тих особливостей, що випливають із умов цього Договору. У випадку, якщо умови цього Договору не співпадають з умовами Міжнародних правил щодо тлумачення «Інкотермс» (в редакції 2020 року), то перевагу мають умови Договору (п. 2.5 Договору).

Відповідно до п. 3.3 Договору пунктом поставки Товару за цим Договором є магазин «Малина», «Квіточка», «Росинка», адреси яких вказана в Замовленні Покупця. Поставка товару до пункту поставки здійснюється транспортом та за рахунок Постачальника. Датою поставки є дата отримання Покупцем Товару на складі Покупця за видатковою накладною.

Згідно п. 3.5 Договору Постачальник при поставці відповідної партії Товару передає Покупцю наступну супровідну документацію:

Накладні, в яких повинно бути чітко зазначено кількість відвантаженого Товару, ціна за одиницю Товару без ПДВ, вартість без ПДВ, сума ПДВ, загальна вартість з ПДВ. Одиницею виміру кількості Товару вважається одиниця виміру Товару для продажу його кінцевому споживачеві в магазині Покупця («шт.», для штучного Товару, «кг», для вагового). Постачальник несе відповідальність за арифметичні помилки в накладних (п.3.5.1 Договору);

Постачальник зобов`язаний складати усі податкові накладні в електронній формі, не залежно від суми ПДВ, з дотриманням умови щодо їх реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних у порядку, визначеному законодавством. Податкові накладні мають містити електронні підписи уповноваженої платником особи, з дотриманням умови щодо реєстрації цих підписів у порядку, визначеному законодавством та електронну печатку. Постачальник після реєстрації податкових накладних зобов`язаний надати їх покупцю за допомогою програми «М.Е.Док», але не пізніше 10 числа місяця наступного за звітним. Постачальник зобов`язується компенсувати Покупцю вартість податку на додану вартість, на яку не збільшено податкові зобов`язання Покупця (п. 3.5.2 Договору);

Обов?язкове надання товарно-транспортних накладних (п. 3.5.3 Договору);

У випадку, якщо поставка, виробництво або реалізація Товару підлягає ліцензуванню, згідно з законодавством України, Постачальник зобов`язаний надати Покупцю посвідчену копію відповідної ліцензії, що дозволяє поставку, виробництво або реалізацію такого Товару (п. 3.5.4 Договору);

Належним чином завірені копії посвідчення якості, ветеринарних свідоцтв чи довідок (для Товарів тваринного походження), сертифікатів відповідності, гігієнічні висновки (для Товарів, що не підлягають обов`язковій сертифікації), інструкції використання тощо, що вимагається відповідно до законодавства України для роздрібної торгівлі. Зазначені документи мають бути складені українською мовою та надані в оригіналах (п.п. 3.5.1-3.5.4) чи належним чином посвідчених копіях (п.п. 3.5.5) (п. 3.5.5 Договору);

У випадку, якщо відповідний пакет документів на поставлений Товар згідно п.п. 3.5-3.5.5 даного Договору Постачальником не подано, Покупець має право в односторонньому порядку відмовитись від прийняття такого Товару без застосування до Покупця будь-яких санкцій за таку відмову. Якщо Покупець частково приймає поставлений Товар або виявить якісь недоліки у видатковій накладній, Постачальник зобов`язується надати Покупцю виправлений пакет документів у строк не пізніше ніж через 3 (три) календарні дні з дати поставки. В разі не надання Постачальником зміненого пакету документів в передбачений цим Договором термін Покупець має право призупинити оплату за продукцію до отримання всіх замінених документів. Постачальник щомісячно до 5 (п`ятого) числа місяця зобов`язаний надати всі товарну накладні за попередній період (п. 3.6 Договору).

Пунктом 4.1 Договору сторони погодили, що перехід права власності на товар від Постачальника до Покупця здійснюється в момент приймання-передачі Товару на складі Покупця та підписання видаткової накладної.

Згідно п. 7.1 Договору Покупець оплачує Товар, що поставляється, за цінами погодженими Сторонами в Специфікації.

Ціна Товару з округленими до цілих копійок зазначається в накладних та при кожній наступній поставці не має перевищувати цін, узгоджених в Специфікації (п. 7.2 Договору).

Ціна на Товар можуть бути змінені за погодженням Сторін шляхом підписання Специфікації в новій редакції (п. 7.3 Договору).

Відповідно до п. 7.6 Договору загальна сума цього Договору складається з суми накладних. По яким була здійснена поставка Товару.

Покупець проводить оплату за отримані від Постачальника Товари, згідно видаткових накладних, готівкою та/або безготівковим розрахунком, після його реалізації кожні 7 днів, з моменту підписання Сторонами видаткової накладної та отримання Покупцем супровідної документації (п.п. 3.5-3.5.5 Договору). При цьому Сторони домовились про те, що Покупець здійснює оплату поставленого Товару тільки у випадку, якщо сума за розрахунковий період буде складати не менше 500,00 (п`ятсот) грн (п. 7.8 Договору).

Постачальник щомісячно до 5-го числа місяця слідуючого за попереднім зобов`язаний оформити Акт звірки взаєморозрахунків та направити його Покупцю. Покупець в межах 20 (двадцяти) робочих днів з моменту одержання Акту звірки зобов`язаний перевірити, підписати та направити Постачальнику (п. 7.10 Договору).

У випадку невиконання договірних зобов`язань щодо оплати товару, Покупець сплачує на користь Постачальника пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла на дату нарахування пені, від суми заборгованості, за кожен день прострочення платежу, враховуючи день оплати (п. 9.3 Договору).

Даний Договір набирає чинності з моменту підписання його Сторонами і діє до 30.06.2022, а в частині виконання своїх зобов`язань за цим Договором взаєморозрахунків до їх повного і належного виконання (п. 11.1 Договору).

Згідно п. 12.6 Договору всі повідомлення між Сторонами здійснюються в письмовій формі та вважаються належним чином відправленими, якщо вони направлені на адресу Сторін, зазначену в цьому Договорі, рекомендованим листом або вручені Стороні особисто.

Судом першої інстанції з пояснень сторін та за матеріалами справи з`ясовано, що всупереч умовам Договору сторонами не було підписано Специфікацію на товар як Додаток № 1 до Договору, на яку міститься посилання у п.п. 2.1, 2.2 Договору.

Також судом першої інстанції встановлено, що Договір у встановленому порядку не оспорювався, не розірвано та виконувався сторонами, про що сторони не заперечують, так само і у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 ГПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Крім того, наявне у справі повідомлення про зміну дистриб`ютора на ТОВ «Торговий дім «Жайвір» (а.с. 92) сторони не реалізували.

Під час розгляду справи судом першої інстанції було встановлено, з урахуванням остаточної звірки розрахунків (а.с. 149) та відзиву відповідача на позов (а.с. 85-86), що позивач поставляв Товар за Договором включно до грудня 2021 року і залишок неоплаченого товару складає 98 419,62 грн, тоді як відповідач вважає, що залишок несплаченого Товару складає 92 279,51 грн.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що в порушення вимог суду першої інстанції, сторони спільний акт звірки взаєморозрахунків не склали та не підписали, тоді як з матеріалів справи вбачається, що відповідач на виконання умов Договору здійснив оплати на суму 250 000,00 грн, що підтверджується банківськими виписками та платіжним дорученням №8665 від 17.05.2022. (а.с. 29, 48, 91).

Обов`язком сторін у господарському процесі є доведення суду тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

За змістом положень ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Згідно зі ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять до предмета доказування.

Згідно ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на Акт звірки взаємних розрахунків станом на 01.01.2022, який йому було надіслано на електронну пошту від працівника відповідача - бухгалтера по звірці відповідача ОСОБА_1, згідно якого заборгованість станом на 01.01.2022 складала 348 419,62 грн, після чого відповідачем здійснено оплати на суму 250 000,00 грн, що підтверджується банківськими виписками та платіжним дорученням №8665 від 17.05.2022, з призначенням платежу «сплата за товар згідно Договору №ГР-191 від 01.07.2021. (а.с. 22).

Відповідно до ст. 509 ЦК зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч. 2 ст. 11 ЦК підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 265 ГК України визначено, що за договором поставки одна сторона -постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ст. 655 ЦК за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 664 ЦК України передбачено, що обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це.

Відповідно до ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Судом встановлено, що позивачу було надіслано на електронну пошту від працівника відповідача - бухгалтера по звірці відповідача ОСОБА_1 було направлено Акт звірки взаєморозрахунків, згідно якого заборгованість станом на 01.01.2022 складала 348 419,62 грн, після чого відповідачем здійснено оплати на суму 250 000,00 грн, що підтверджується банківськими виписками та платіжним дорученням №8665 від 17.05.2022, з призначенням платежу «сплата за товар згідно Договору №ГР-191 від 01.07.2021».

Відповідно до ч. 4 ст. 165 ГПК України якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

З матеріалів справи, зокрема, відзиву на позов не вбачається незгода відповідача із вказаним Актом звірки взаєморозрахунків, отже відповідач не вправі заперечувати проти таких обставин під час розгляду справи по суті з відповідних мотивів. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 27.07.2022 у справі № 910/8662/20.

Зазначене спростовує доводи апелянта про те, що позивач не надав суду докази наявності простроченої заборгованості на заявлену у позові суму основного боргу.

Крім того, згідно із п. 7.10 Договору Постачальник щомісячно до 5-го числа місяця слідуючого за попереднім зобов`язаний оформити Акт звірки взаєморозрахунків та направити його Покупцю. Покупець в межах 20 (двадцяти) робочих днів з моменту одержання Акту звірки зобов`язаний перевірити, підписати та направити Постачальнику. Тоді як відповідач свою незгоду із Актом звірки взаєморозрахунків станом на 01.01.2022 на суму 348 419,62 грн, а тому враховуючи часткові оплати на суму 250 000,00 грн суд першої інстанції підставно задовольнив позовні вимоги позивача в цій частині.

Щодо позовних вимог про стягнення пені, 3 % річних та інфляційних втрат, то слід зазначити наступне.

Згідно із п. 9.3 Договору у випадку невиконання договірних зобов`язань щодо оплати товару, Покупець сплачує на користь Постачальника пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла на дату нарахування пені, від суми заборгованості, за кожен день прострочення платежу, враховуючи день оплати.

Пунктом 7.8 Договору сторони погодили, що Покупець проводить оплату за отримані від Постачальника Товари, згідно видаткових накладних, готівкою та/або безготівковим розрахунком, після його реалізації кожні 7 днів, з моменту підписання Сторонами видаткової накладної та отримання Покупцем супровідної документації.

Матеріали даної справи не містять видаткових накладних та супровідної документації, а тому суд позбавлений можливості визначити день прострочення платежу, та відповідно визначити розмір пені.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Наведений позивачем у розрахунку період з 15.03.2022 по 17.06.2022 є необґрунтованим, оскільки за умовами Договору відсутній строк оплати. Згідно з п. 7.8 Договору оплата проводиться згідно видаткових накладних, готівкою та/або безготівковим розрахунком, після його реалізації кожні 7 днів, з моменту підписання Сторонами видаткової накладної та отримання Покупцем супровідної документації.

Отже, враховуючи відсутність видаткових накладних, визначити строк прострочення виконання зобов`язання є неможливим, а тому у задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені, 3 % річних та інфляційних витрат слід відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно ч.ч. 4, 5 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Стосовно доводів апелянта про те, що за умовами Договору відповідач має право повернути нереалізований (прострочений товар) позивачу, а позивач зобов`язаний його прийняти без отримання будь-яких оплат, протягом січня - липня 2022 року відповідач направив на адресу позивача повідомлення про повернення товару на суму 7 144,22 грн, залишок товару складає 2 917,81 грн, а тому відповідач має сплатити позивачу за реалізований товар суму 88 357,59 грн, яка виникла під час розгляду справи, то суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Згідно із п. 3.7 Договору при першій поставці Товару, Покупець має право встановити на такий Товар Тестовий термін продажу. Введення нових позицій Товару здійснюється лише за погодженням Сторін, шляхом підписання нової Специфікації. Якщо Товар протягом Тестового терміну продажу не виходить на Необхідний рівень продажу, Постачальник зобов`язаний за погодженням з Покупцем, вжити заходів по стимулюванню збуту такого Товару: проводити промо-акції, робити знижки на Товар тощо.

Відповідно до п. 3.8 Договору у випадку, якщо Товар не виходить на Необхідний рівень продажу у роздрібній мережі Покупця для вказаної категорії Товару, Товар, що не був реалізований протягом строку його придатності, або Товар, що втратив привабливий для споживача вигляд (втратив товарний вигляд) Постачальний зобов`язаний вивести з Магазинів «Малина», «Квіточка», «Росинка», протягом 5 (п`яти) календарних днів від моменту одержання відповідного повідомлення від Покупця. При цьому Покупець не оплачує Постачальнику вартість такого Товару, витрати з перевезення та інші витрати (в т.ч. збитки) Постачальника, а у випадку проведення оплати такого Товару Постачальник зобов`язується повернути Покупцю сплачені кошти протягом 2 (двох) банківських днів з моменту виставлення Покупцем зазначеного Повідомлення.

Пунктом 5.7 Договору сторонами погоджено, що повернення Товару відбувається у випадках: поставки неякісного Товару (якість і недоліки якого не могли бути виявлені при звичайному прийманні Товару) при наявності вини Постачальника, підтвердженого державними/контролюючими органами; за вимогою Покупця; якщо Договір достроково розривається, а Покупець має заборгованість по оплаті.

В разі закінчення терміну придатності Товару, Постачальник зобов`язується здійснити 100 % повернення Товару протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів з моменту отримання інформації про повернення від Покупця. У разі, якщо Постачальник не здійснює повернення Товару протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту подачі даної інформації від Покупця. Покупець в односторонньому порядку комісійно складає Акт про утилізацію протермінованого Товару та здійснює коригування заборгованості на суму списаного Товару в Акті (п. 5.8 Договору).

Всі повідомлення між Сторонами здійснюються у письмовій формі та вважаються належним чином відправленими, якщо вони направлені на адресу Сторони, зазначену у цьому Договорі, рекомендованим листом або вручені Стороні особисто (п. 12.6 Договору).

Відповідачем до відзиву подано Інформацію про відправку електронних повідомлень, яка містить перелік із зазначенням дат та часу, проте не містить відомостей щодо того, який саме товар та на яку суму підлягає поверненню; довідку про те, що станом на 15.08.2022 на реалізації у мережі магазинів «Малина», «Квіточка», «Росинка» та «Craft» перебуває товар, придатний до реалізації, що поставлявся у 2021 році позивачем, на загальну суму 2 917,81 грн, тоді як доказів повідомлення позивача про повернення товару на суду 6 140,11 грн, яка впродовж червня-липня збільшилася на суму 7 144,22 грн у встановленому Договором порядку, а саме: шляхом письмового повідомлення з доказами надсилання рекомендованим листом або врученням особисто, матеріали даної справи не містять.

Так само матеріали даної справи не містять доказів складання відповідачем в односторонньому порядку комісійно Акта про утилізацію протермінованого Товару та здійснення ним коригування заборгованості на суму списаного Товару в Акті відповідно до умов Договору (п. 5.8).

Щодо додаткових пояснень відповідача про те, що судом першої інстанції не було враховано правову позицію Верховного Суду стосовно наявності первинної документації на підтвердження Акту звірки взаєморозрахунків, то як вже встановлено судом відповідачем у суді першої інстанції не заперечувався факт наявності Акта звірки взаєморозрахунків станом на 01.01.2022.

Відповідно до ч. 4 ст. 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною, залежно від характеру рішення.

У справі «Трофимчук проти України» Європейський суд з прав людини також зазначив, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

В п. 53 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Федорченко та Лозенко проти України» від 20.09.2012 зазначено, що при оцінці доказів суд керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.

При винесені даної постанови судом апеляційної інстанції надані вичерпні відповіді на доводи апеляційної скарги, із застосуванням норм права, які регулюють спірні правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи те, що судом першої інстанції допущено нез`ясування обставин, що мають значення для справи в частині стягнення пені, 3 % річних та інфляційних втрат, то в цій частині рішення Господарського суду Черкаської області від 15.08.2022 у справі №925/407/22 підлягає скасуванню.

Згідно ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення; 2) скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення; 3) визнати нечинним судове рішення суду першої інстанції повністю або частково у передбачених цим Кодексом випадках і закрити провадження у справі у відповідній частині; 4) скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково; 5) скасувати судове рішення і направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю; 6) скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції; 7) у передбачених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених у пунктах 1-6 частини першої цієї статті.

За таких обставин, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга Фізичної особи - підприємця Гладкого Анатолія Георгійовича підлягає задоволенню частково, а рішення Господарського суду Черкаської області від 15.08.2022 у справі №925/407/22 підлягає скасуванню в частині стягнення з відповідача на користь позивача 19 848,08 грн інфляційних втрат, 8 510,23 грн пені та 1 114,00 грн 3% річних, з ухваленням нового рішення в цій частині, про відмову у задоволенні позову.

Судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на позивача пропорційно задоволених позовних вимог відповідно до приписів ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 277, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Гладкого Анатолія Георгійовича на рішення Господарського суду Черкаської області від 15.08.2022 у справі №925/407/22 задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду Черкаської області від 15.08.2022 у справі №925/407/22 скасувати в частині стягнення з Фізичної особи - підприємця Гладкого Анатолія Георгійовича на користь Фізичної особи - підприємця Іщенка Сергія Вікторовича 19 848,08 грн інфляційних втрат, 8 510,23 грн пені та 1 114,00 грн 3% річних та ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

3. Резолютивну частину рішення Господарського суду Черкаської області від 15.08.2022 у справі №925/407/22 викласти у наступній редакції: «Стягнути з Фізичної особи - підприємця Гладкого Анатолія Георгійовича (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Фізичної особи - підприємця Іщенка Сергія Вікторовича (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) 98 419,62 грн (дев`яносто вісім тисяч чотириста дев`ятнадцять гривень 62 копійки) основного боргу та 2 559,53 грн (дві тисячі п`ятсот п`ятдесят дев`ять гривень 53 копійки) судового збору. В решті позовних вимог відмовити.».

4. Стягнути з Фізичної особи - підприємця Іщенка Сергія Вікторовича (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) на користь Фізичної особи - підприємця Гладкого Анатолія Георгійовича (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) 1 149,70 грн (одну тисячу сто сорок дев`ять гривень 70 копійок) судового збору за подання апеляційної скарги.

5. Видачу наказів на виконання даної постанови доручити Господарському суду Черкаської області.

6. Матеріали справи №925/407/22 повернути до Господарського суду Черкаської області.

7. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах в порядку і строки, визначені в ст.ст. 287, 288, 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 19.12.2022 у зв`язку із систематичним перериванням енергопостачання у приміщенні суду.

Головуючий суддя С.В. Владимиренко

Судді І.П. Ходаківська

А.М. Демидова