ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2022м. ДніпроСправа № 904/2419/22

за позовом Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго", м. Київ

до Державної установи "Криворізька виправна колонія №80", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Акціонерне товариство "ДТЕК Дніпровські електромережі", м. Дніпро

про стягнення 1 488 731,32 грн., -

Суддя Бажанова Ю.А.

Секретар судового засідання Бочарова М.О.

Представники сторін

від позивача: Атаманюк Василь Васильович, довіреність № 39 від 23.12.2021

від відповідача: Гаюн Євгенія Володимирівна, довіреність № 80/10-224 від 19.01.2022 юрисконсульт

від третьої особи: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, у якому просить стягнути з Державної установи "Криворізька виправна колонія №80" на свою користь 1 054 769,11 грн. заборгованості за поставлену електричну енергію; 167 115,88 грн. пені, 112 532,16 грн. інфляційних втрат, 154 314,17 грн. 15% відсотків річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" в частині своєчасного розрахунку за поставлену електричну енергію за січень 2021 року.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 07.09.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Оператора системи розподілу Акціонерне товариство "ДТЕК Дніпровські електромережі", призначено підготовче засідання на 04.10.2022.

22.09.2022 від Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" надійшли пояснення в яких третя особа повідомляє, що як оператор системи розподілу здійснює комерційний облік спожитої електроенергії , підтверджує нараховані позивачем обсяги спожитої електроенергії та просить здійснити розгляд справи з урахуванням даних пояснень без участі представника Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі".

27.09.2022 від Державної установи "Криворізька виправна колонія №80" надійшло клопотання про поновлення строку подання відзиву та відзив в якому просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідачем наголошено, що Державна установа "Криворізька виправна колонія (№ 80)" не може самостійно розпоряджатися виділеними з Державного бюджету коштами, може укладати договори та брати на себе фінансові зобов`язання лише в межах поточного року та в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами, на відповідний бюджетний період. Всі юридичні та фінансові зобов`язання установи мають бути зареєстровані належним чином в органі Державної казначейської служби шляхом чітко визначеної процедури та в передбачені строки. Без укладеного та зареєстрованого договору жодний платіж казначейською службою здійснено не буде.

Затверджений Кошторис на кожен поточний рік, Державна установа "Криворізька виправна колонія (№ 80)" отримує в другій половині січня, після отримання Кошторису.

Зазначає, що договори з Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги" укладалися зазвичай в кінці січня - на початку лютого, після отримання Кошторису, але процедура укладення договору починається задовго до дати укладання.

Відповідач також звертає увагу на те, що жодної інформації, що Державну установу "Криворізька виправна колонія №80" передано до постачальника "останньої надії" Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" з 01.01.2021 не було. Лише 25 лютого 2021 року на електронну адресу державної установи "Криворізька виправна колонія (№ 80)" надійшло повідомлення від Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", акт купівлі-продажу електроенергії від 31.01.2021 та рахунок на оплату за електричну енергію за січень 2021 року від 25.02.2021. Лише в момент отримання вказаних документів, Державна установа "Криворізька виправна колонія (№ 80)" дізналася, що постачальником "останньої надії" є Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго". Оригінали вказаних документів та договір надійшли на адресу установи взагалі лише 24.03.2021 (рекомендований лист №522, відправлений 18.03.2021).

Зауважує й на тому, що Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" було повідомлено листом № 80/10-1732 від 03.03.2021, що Державна установа "Криворізька виправна колонія (№ 80)" не може акцентувати договір про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" та відповідно не може оплатити рахунок за електричну енергію за січень 2021 року, у зв`язку з тим, що згідно процедури, передбаченої для укладання договорів бюджетними державними установами, строк для укладання договору минув.

Враховуючи все вищевикладене, звертає увагу на порушення, допущенні при переведені Державної установи "Криворізька виправна колонія (№ 80)" на постачання електричної енергії постачальником "останньої надії". А саме, не повідомлення адміністратором комерційного обліку (Акціонерним товариством "ДТЕК "Дніпровські електромережі") про переведення на постачання електричної енергії на постачальника "останньої надії" заздалегідь ще до такого перевевення (допущено порушений пункту 6.2.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії); не повідомлення Державним підприємством зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" про початок постачання постачальником "останньої надії" ще 01.01.2021, чим унеможливлено укладення договору передбаченим для бюджетної установи чином. Враховуючи, що Державна установа "Криворізька виправна колонія (№ 80)" 01.01.2021 не знала про переведення на постачання електричної енергії на постачальника "останньої надії" Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго", відповідно не можна в даному випадку застосовувати норму, що договір приєднання споживача набирає чинності за фактом споживання електричної енергії у перший день, наступний за останнім днем постачання електричної енергії попереднім електропостачальником, за відсутності факту відключення.

29.09.2022 до Господарського суду Дніпропетровської області надійшла заява Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" про участь у судовому засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 30.09.2022 у задоволенні заяви Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції відмовлено.

03.10.2022 від представника Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" засобами електронного зв`язку надійшло клопотання, в якому просить про проведення засідання без участі представника позивача.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 04.10.2022 відкладено підготовче судове засідання у справі на 19.10.2022, призначено розгляд справи в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів в системі відеоконференцзв`язку "EasyCon" для представника Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго".

12.10.2022 від представника Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" через підсисему Електронний суд надійшла заява про участь у судовому засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

12.10.2022 до Господарського суду Дніпропетровської області надійшла заява Державної установи "Криворізька виправна колонія №80" про участь у судовому засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

12.10.2022 до Господарського суду Дніпропетровської області через систему електронний суд надійшли пояснення до відзиву на позовну заяву Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" в яких просить суд задовольнити позовні вимоги Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" в повному обсязі.

Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" зазначає, що компанії, які не знайшли постачальника у новому ринку, згідно зі статтею 64 Закону України "Про ринок електроенергії" та рішення Кабінету Міністрів, із 1 січня 2019 року було віднесено до категорії споживачів, постачання електроенергії яким здійснює постачальник "останньої надії", функції якого виконує Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 12.12.2018 № 1023-р. Положеннями пункту 6.2.4 ПРРЕЕ, встановлено, що початком постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" вважається день припинення постачання електричної енергії споживачу попереднім електропостачальником. Адміністратор розрахунків повідомляє дату переведення споживача на постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" постачальнику (постачальникам) послуг комерційного обліку. Положенням статті 64 Закону України "Про ринок електричної енергії" встановлено, що постачальник "останньої надії" здійснює постачання електричної енергії в порядку, визначеному ПРРЕЕ, на умовах типового договору постачання електричної енергії постачальником останньої надії, що затверджується Регулятором, та є публічним договором приєднання споживача ПОН. Договір регулює порядок та умови продовження постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" споживачу ПОН, у разі, якщо обраний споживачем електропостачальник неспроможний постачати електричну енергію, до моменту обрання споживачем ПОН нового електропостачальника або припинення постачання у передбачених чинним законодавством чи Договором випадках та є укладеним сторонами, керуючись статтями 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України з початку фактичного постачання електричної енергії такому споживачу (пунктом 3.4.4 ПРРЕЕ).

Так, 27.12.2018 на виконання частини 11 статті 64 Закону України "Про ринок електричної енергії", п. 3.4.1 ПРРЕЕ, Державним підприємством зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго", як постачальником "останньої надії", на своєму офіційному веб-сайті у мережі Інтернет за адресою www.uie.кiev.ua розміщено: порядок приєднання до умов договору; договір про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії"; комерційна пропозицію № 3 до договору; додаток №1 до комерційної пропозиції № 3.

Відповідно до статті 64 Закону України "Про ринок електричної енергії", яка кореспондується з умовами, що зазначені в додатку 1 до договору "Комерційна пропозиція № 3", договір вважається укладеним з початку фактичного постачання електричної енергії такому споживачу у перший день, наступний за останнім днем постачання електричної енергії попереднім електропостачальником, та діє в частині здійснення розрахунків між сторонами до повного їх здійснення, а в частині постачання електричної енергії його дія не може перевищувати 90 календарних днів.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 17.10.2022 задоволено клопотання Державної установи "Криворізька виправна колонія №80" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

У судове засідання, яке відбулося 19.10.2022 з`явився представник позивача, підключення в режимі відеоконференції з представником відповідача не відбулося з технічних причин.

У підготовчому засіданні 19.10.2022 господарським судом, відповідно до вимог статті 182 Господарського процесуального кодексу України, були здійснені всі дії, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 19.10.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

09.11.2022 до Господарського суду Дніпропетровської області надійшла заява Державної установи "Криворізька виправна колонія №80" про участь у судовому засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 10.11.2022 задоволено клопотання Державної установи "Криворізька виправна колонія №80" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

11.11.2022 від Державної установи "Криворізька виправна колонія №80" надійшли заперечення на пояснення позивача до відзиву на позовну заяву, в яких звертає увагу господарського суду на порушення пункту 6.2 ПРРЕЕ щодо порядку зміни електропостачальника на постачальника "останньої надії", а саме не було дотримано порядку повідомлення споживача (позивача) про зміну електропостачальника на постачальника "останньої надії". Також позивач звертає увагу на специфіку фінансування та процедури закупівлі електричної енергії, що унеможливило укладення договору на постачання електричної енергії у січні 2021 року.

У зв`язку із загрозою ракетного обстрілу та оголошенням на території Дніпропетровської області повітряної тривоги, призначене на 15.11.2022 року засідання не відбулось.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.11.2022 призначено засідання на 30.11.2022.

У судовому засіданні, яке відбулося 30.11.2022 з`явився представник позивача, підключення в режимі відеоконференції з представником відповідача не відбулося з технічних причин, представник від третьої особи не з`явився, в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи без участі представника третьої особи.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 30.11.2022 розгляд справи відкладений на 21.12.2022.

У судовому засіданні, яке відбулося 21.12.2022, представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі, представник відповідача заперечував проти задоволення позову.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься клопотання про розгляду справи без участі його представника.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

У судовому засіданні 21.12.2022 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з частиною 1 статті 1 Закону України "Про ринок електричної енергії" учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються такі види договорів, зокрема, і про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" (пункт 16).

Відповідно до статті 1 Закону України "Про ринок електричної енергії" постачальник "останньої надії" - визначений відповідно до цього Закону електропостачальник, який за обставин, встановлених цим Законом, не має права відмовити споживачу в укладенні договору постачання електричної енергії на обмежений період часу.

Згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 12.12.2018 №1023-р Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" визначено постачальником "останньої надії" на період з 01.01.2019 до 31.12.2022.

Постачальник "останньої надії" здійснює постачання електричної енергії у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, на умовах типового договору постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", що затверджується Регулятором, та є публічним договором приєднання. Постачальник "останньої надії" оприлюднює відповідний договір на своєму офіційному веб-сайті (частина 6 статті 64 Закону України "Про ринок електричної енергії").

Згідно з частиною 11 статті 64 Закону України "Про ринок електричної енергії" постачальник "останньої надії" має повідомити споживачу умови постачання, ціни на електричну енергію, а також про право споживача на вибір електропостачальника. Постачальник "останньої надії" зобов`язаний оприлюднити зазначену інформацію на своєму офіційному веб-сайті.

На виконання частини 11 статті 64 Закону України "Про ринок електричної енергії" в мережі Інтернет за адресою www.uie.kiev.ua Державним підприємством зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" було розміщено порядок приєднання до умов договору; договір про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії"; комерційну пропозицію № 2 до договору; додаток до комерційної пропозиції № 2 Ціни, за якими здійснюється постачання електричної енергії споживачам постачальником "останньої надії".

Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго", який виконує функції постачальника "останньої надії" (постачальник), зазначає. що відповідно до статті 64 Закону України "Про ринок електричної енергії" з Державною установою "Криворізька виправна колонія №80" укладено договір про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" від 01.01.2021 (далі - договір) на умовах договору про постачання електричної енергії постачальника "останньої надії" та комерційної пропозиції, розробленої з урахуванням вимог Цивільного кодексу України та у відповідності до вимог Закону України "Про ринок електричної енергії", Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312.

Акціонерне товариство "ДТЕК Дніпровські електромережі" визначено як Оператор системи розподілу (далі - ОСР) згідно реєстру суб`єктів господарювання, які провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, діяльність яких регулюється Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Цей договір про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" (далі - договір) є публічним договором приєднання споживача (далі - споживач) до цього договору і регулює порядок та умови продовження постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" (далі - постачальник) споживачу, у разі, якщо обраний споживачем електропостачальник неспроможний постачати електричну енергію, до моменту обрання споживачем нового електропостачальника або до припинення постачання у передбачених чинним законодавством чи цим договором випадках. Цей договір укладається сторонами, керуючись статтями 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України, шляхом приєднання споживача до цього договору на умовах визначених Законом України "Про ринок електричної енергії", Правилами роздрібного ринку електричної енергії та Комерційної пропозиції, що є Додатком 1 до цього договору (п. 1.1. договору).

Умови цього договору розроблені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14 березня 2018 року № 312 (далі - ПРРЕЕ), та є однаковими для всіх споживачів України (пункт 1.2 договору).

Згідно з пунктом 2.1 договору за цим договором постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору, що зазначені в додатку 1 до договору (комерційна пропозиція).

Відповідно до пункту 2.2 договору обов`язковою умовою для постачання електричної енергії споживачу є наявність у споживача укладеного в установленому порядку з оператором системи договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, на підставі якого споживач набуває право отримувати послугу з розподілу електричної енергії.

Побутовий споживач використовує електричну енергію виключно на власні побутові потреби, у тому числі для освітлення, живлення електроприладів тощо, що не включає професійну та комерційну діяльність.

Пунктом 3.1 договору визначено, що постачальник здійснює постачання електричної енергії споживачу з моменту припинення постачання електричної, енергії споживачу діючим електропостачальником у випадках, зазначених у пункті 3.2 цієї глави.

Електрична енергія постачається до електроустановок споживача протягом строку, що не може перевищувати 90 днів. Якщо після закінчення зазначеного строку постачання електричної енергії споживач не розпочав процедуру зміни електропостачальником, постачання електричної енергії на об`єкт призупиняється (пункт 3.4 договору).

З першим рахунком за електричну енергію, який надає постачальник споживачу, постачальник має надати споживачу інформацію про: ціни (тарифи) та термін дії договору (не більше 90 діб); оплату послуг з розподілу через постачальника з наступним переведенням цієї оплати оператору системи; право споживача змінити постачальника. Постачальник не має права вимагати від споживача будь-якої іншої оплати за електричну енергію, що не визначена цим договором. Початок постачання електричної енергії споживачу починається з факту споживання електричної енергії у перший день, наступний за останнім днем постачання електричної енергії попереднім електропостачальником, за відсутності факту відключення, передбаченого ПРРЕЕ. У разі фактичного споживання електричної енергії за відсутності договору про постачання електричної енергії з іншим електропостачальником умови договору з постачальником "останньої надії" вважаються прийнятими споживачем (пункти 3.5-3.7 договору).

У відповідності з пункту 5.1 договору споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку), затвердженої регулятором, згідно з комерційною пропозицією з постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", яка є додатком до цього договору (далі - комерційна пропозиція).

Спосіб визначення ціни (тарифу) за електричну енергію зазначається в комерційній пропозиції постачальника. Для одного об`єкта споживання (площадки вимірювання) застосовується один спосіб визначення ціни за електричну енергію (п. 5.2. договору).

Згідно з пунктом 5.8 договору розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць.

Розрахунки споживача за цим договором здійснюються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання (далі - спецрахунок). При цьому, споживач не обмежується в праві здійснювати оплату за цим договором через банківську платіжну систему, он-лайн переказ, поштовий переказ, внесення готівки через касу постачальника, та в інший не заборонений законодавством спосіб. Оплата вартості електричної енергії за цим договором здійснюється споживачем виключно шляхом перерахування коштів на спецрахунок постачальника. Оплата вважається здійсненою після того, як на спецрахунок постачальника надійшла вся сума коштів. Спецрахунок постачальника зазначається у платіжних документах постачальника, у тому числі у разі його зміни (пункт 5.9 договору).

Відповідно до пункту 5.10 договору оплата виставленого постачальником рахунка за цим договором має бути здійснена споживачем в терміни, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів з дати отримання споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного у комерційній пропозиції, прийнятої споживачем.

Цей договір набирає чинності за фактом споживання електричної енергії у перший день, наступний за останнім днем постачання електричної енергії попереднім електропостачальником, за відсутності факту відключення, передбаченого ПРРЕЕ, та діє в частині здійснення розрахунків між сторонами до повного їх здійснення, а в частині постачання електричної енергії його дія не може перевищувати 90 діб (пункт 13.1 договору).

Відповідно до Комерційної пропозиції № 3 від 07.06.2019 (а.с. 20, том 1) для постачання електричної енергії споживачам - постачальником "останньої надії" (далі - Комерційна пропозиція), ціна, за якою здійснюється постачання електричної енергії споживачам постачальником "останньої надії": Ціна на електричну енергію формується згідно Порядку формування ціни, за якою здійснюється постачання електричної енергії споживачам постачальником "останньої надії", затвердженого постановою НКРЕКП від 05.10.2018 № 1179. Ціни постачальника наведені у додатку до цієї комерційної пропозиції.

Спосіб (порядок) та строки оплати за постачання електричної енергії постачальником "останньої надії": Споживач сплачує 100% від орієнтовної вартості прогнозованого обсягу споживання електричної енергії за розрахунковий період протягом 5 банківських (робочих) днів з моменту отримання споживачем рахунку. Орієнтовна вартість розраховується шляхом множення прогнозованого обсягу споживання електричної енергії на ціну, за якою здійснюється постачання електричної енергії постачальником. Прогнозований обсяг споживання електричної енергії визначається на підставі даних, отриманих постачальником від оператора систем розподілу (передачі) (далі - ОС). Остаточний розрахунок за спожиту електричну енергію в розрахунковому місяці здійснюється споживачем на підставі виставленого постачальником рахунку до 14-го (включно) числа місяця, наступного за розрахунковим, розмір якого визначається як різниця між вартістю купованої споживачем електричної енергії, зазначеної в Акті купівлі-продажу, та сумарною оплатою споживачем за розрахунковий період з урахуванням ПДВ. Акт купівлі-продажу складається на підставі даних про фактичне споживання споживача, отриманих від ОС. У разі наявності зауважень до Акта купівлі-продажу, споживач оформлює протокол розбіжностей, в якому вказує обсяг електричної енергії, по якому є розбіжності. Уповноважені особи постачальника та споживача терміново проводять переговори з метою усунення розбіжностей. До усунення розбіжностей сторони керуються даними, вказаними ОС, з подальшим коригуванням після врегулювання розбіжностей Оплата здійснюється на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника, зазначений у договорі або розрахункових документах. У разі перевищення суми платежу, що підлягає оплаті за розрахунковий період, надлишок отриманих коштів зараховується як оплата заборгованості попередніх періодів з найдавнішим терміном виникнення, а за відсутності такої, в рахунок оплати наступного розрахункового періоду. При здійснені оплати за електричну енергію споживач обов`язково зазначає у призначені платежу номер та дату рахунку та період за який здійснюється оплата.

Спосіб оплати за послугу з розподілу електричної енергії: споживач здійснює плату за послугу з розподілу електричної енергії через постачальника.

Положеннями пункту 6.2.4 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 14.03.2019 № 312 (далі - Правила), встановлено, що початком постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" вважається дата припинення постачання електричної енергії споживачу попереднім електропостачальником. Адміністратор розрахунків повідомляє дату переведення споживача на постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" постачальнику (постачальникам) послуг комерційного обліку.

Акціонерне товариство "ДТЕК Дніпровські електромережі" листом №7718/1001 від 25.02.2022 надало Державному підприємству зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" інформацію про споживача електричної енергії Державної установи "Криворізька виправна колонія №80" (а.с. 88, 89-198, том 1).

Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" зазначає, що на виконання договору, на підставі даних про фактичне споживання електричної енергії Державній установі "Криворізька виправна колонія №80", отриманих від Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі", ДПЗД "Укрінтеренерго" виставлено відповідачу рахунок №15/03/О01/13646 від 25.02.2021 та акт №007829 купівлі-продажу електричної енергії за розрахунковий період січень 2021 року від 31.01.2021, обсяг споживання електричної енергії по 1 класу - 310 587 кВт*год, по 2 класу - 12 941 кВт*год., в тому числі послуги з розподілу електричної енергії на загальну суму 1 054 769,11 грн.

Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" стверджує, що як постачальник "останньої надії", повідомленням про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" №44/09-0004435/пон від 01.01.2019 (а.с. 19, т.1) повідомило Державну установу "Криворізька виправна колонія №80" про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" та направило рахунок на електричну енергію від 25.02.2021 №15/03/О01/13646 на суму 1 054 769,11 грн.

Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" посилається на відмову Державної установи "Криворізька виправна колонія №80" оплатити рахунок на електричну енергію від 25.02.2021 №15/03/О01/13646 на суму 1 054 769,11 грн., що і є причиною виникнення спору.

Предметом спору є стягнення з відповідача на користь позивача 1 054 769,11 грн. заборгованості. 167 115,88 грн. пені, 154 314,17 грн. 15 % річних, 112 532,16 грн. інфляційних втрат.

Предметом доказування у даній справі є встановлення обставин укладення договору, строк дії даного договору, порядок споживання електричної енергії за даним договором, обсяги спожитої електроенергії споживачем, строк та порядок оплати за спожиту електроенергію, наявність прострочення, наявність підстав для зменшення пені та відсотків річних.

Постачальник "останньої надії" здійснює постачання електричної енергії у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, на умовах типового договору постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", що затверджується Регулятором, та є публічним договором приєднання. Постачальник "останньої надії" оприлюднює відповідний договір на своєму офіційному веб-сайті (частина 6 статті 64 Закону України "Про ринок електричної енергії").

Електропостачальник, неспроможний постачати електричну енергію, має повідомити про дату припинення постачання електричної енергії постачальника "останньої надії", споживачів, Регулятора, оператора системи передачі та оператора системи розподілу Постачальник "останньої надії" здійснює постачання з моменту припинення постачання електричної енергії попереднім електропостачальником. Договір постачання електричної енергії між постачальником "останньої надії" і споживачем вважається укладеним з початку фактичного постачання електричної енергії такому споживачу Постачальник "останньої надії" постачає електричну енергію споживачу протягом строку, що не може перевищувати 90 днів. Після завершення зазначеного строку постачальник "останньої надії" припиняє електропостачання споживачу (частини 7-9 статті 64 Закону України "Про ринок електричної енергії").

Згідно з частиною 11 статті 64 Закону України "Про ринок електричної енергії" постачальник "останньої надії" має повідомити споживачу умови постачання, ціни на електричну енергію, а також про право споживача на вибір електропостачальника. Постачальник "останньої надії" зобов`язаний оприлюднити зазначену інформацію на своєму офіційному веб-сайті.

Постачальник "останньої надії" здійснює постачання з моменту припинення постачання електричної енергії попереднім електропостачальником. Договір постачання електричної енергії між постачальником "останньої надії" і споживачем вважається укладеним з початку фактичного постачання електричної енергії такому споживачу. У цьому випадку покази засобу вимірювання визначаються постачальником послуг комерційного обліку на дату початку фактичного постачання електричної енергії в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. Постачальник "останньої надії" постачає електричну енергію споживачу протягом строку, який не може перевищувати 90 днів. Після завершення зазначеного строку постачальник "останньої надії" припиняє електропостачання споживачу. Про кінцевий строк постачання електричної енергії постачальник "останньої надії" має повідомляти споживача у виставлених рахунках кожні 30 днів. Повідомлення про припинення електропостачання надаються споживачу відповідно до процедури, передбаченої цими Правилами. Якщо споживач постачальника "останньої надії" не уклав договір із новим електропостачальником по закінченню терміну договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", розподіл та постачання електричної енергії такому споживачу припиняється шляхом здійснення відключення електроустановки такого споживача (пункт 3.4.4 Правил).

Договір регулює порядок та умови продовження постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" споживачу, у разі, якщо обраний споживачем електропостачальник не спроможний постачати електричну енергію, до моменту обрання споживачем нового електропостачальника або до припинення у передбачених чинним законодавством чи договором випадках та є укладеним сторонами, керуючись статтями 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України, з початку фактичного постачання електричної енергії споживачу.

Згідно зі статтею 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до частини 1 статті 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (частина 1 статті 193 Господарського кодексу України).

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Позивачем заявлено до стягнення заборгованість за електричну енергію за січень 2021 року у розмірі 1 054 769,11 грн.

Згідно із пунктом 5.8 договору розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць.

Умовами Комерційної пропозиції № 3 від 07.06.2019, що є невід`ємним додатком до договору, встановлено обов`язок сплати споживачем 100% від орієнтованої вартості прогнозованого обсягу споживання електричної енергії за розрахунковий період протягом 5 банківських (робочих) днів з моменту отримання споживачем рахунку.

Орієнтована вартість розраховується шляхом множення прогнозованого обсягу споживання електричної енергії на ціну, за якою здійснюється постачання електричної енергії постачальником. Прогнозований обсяг споживання електричної енергії визначається на підставі даних, отриманих постачальником від оператора системи розподілу (передачі).

Відповідно до Додатку 1 до договору "Комерційна пропозиція № 3 від 07.06.2019 для постачання електричної енергії споживачам постачальником "останньої надії": споживач сплачує 100% від орієнтовної вартості прогнозованого обсягу споживання електричної енергії за розрахунковий період протягом 5 банківських (робочих) днів з моменту отримання споживачем рахунку. Остаточний розрахунок за спожиту електричну енергію в розрахунковому місяці здійснюється споживачем на підставі виставленого постачальником рахунку до 14-го (включно) числа місяця, наступного за розрахунковим, розмір якого визначається як різниця між вартістю купованої споживачем електричної енергії, зазначеної в Акті купівлі-продажу, та сумарною оплатою споживачем за розрахунковий період з урахуванням ПДВ. Акт купівлі-продажу складається на підставі даних про фактичне споживання споживача, отриманих від ОСР. У разі наявності зауважень до Акту купівлі - продажу, споживач оформлює протокол розбіжностей, в якому вказує обсяг електричної енергії.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 57 Закону України "Про ринок електричної енергії" електропостачальник має право на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію та послуги з постачання електричної енергії відповідно до укладених договорів.

Згідно з пунктом 1 частини 3 статті 58 Закону України "Про ринок електричної енергії" споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Матеріалами справи підтверджується, що нарахована позивачем заборгованість за спожите електроенергію на підставі даних про фактичне споживання електричної енергії Державній установі "Криворізька виправна колонія №80", отриманих від Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" обсяг споживання електричної енергії по 1 класу - 310 587 кВт*год, по 2 класу - 12 941 кВт*год., в тому числі послуги з розподілу електричної енергії на загальну суму 1 054 769,11 грн.

Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" направило Державній установі "Криворізька виправна колонія №80" повідомленням про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" №44/09-0004435/пон від 01.01.2019, акт №007829 купівлі-продажу електроенергії до договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" від 31.01.2021, рахунок на електричну енергію від 25.02.2021 №15/03/О01/13646 на суму 1 054 769,11 грн. на адресу електронної пошти 25.02.2021 (а.с. 31, том 1), засобами поштового зв`язку 18.03.2021 (а.с. 32, том 1).

Матеріалами справи підтверджується направлення Державним підприємством зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" Державній установі "Криворізька виправна колонія №80" на електронну адресу: та поштову адресу: 50041, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Шиферна, буд. 3, які є офіційними та вказані в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (копія виписки міститься в матеріалах справи - а.с. 232, том 1).

Державна установа "Криворізька виправна колонія №80" підтверджує отримання від Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" повідомлення про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" №44/09-0004435/пон від 01.01.2019, акту №007829 купівлі-продажу електроенергії до договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" від 31.01.2021, рахунку на електричну енергію від 25.02.2021 №15/03/О01/13646 на суму 1 054 769,11 грн. 25.02.2021 електронною поштою та 24.03.2021 засобами поштового зв`язку.

Враховуючи приписи пункту 5.10 договору, пункту 4.3 Комерційної пропозиції строк оплати електричної енергії за січень 2021 року є таким, що настав.

При цьому доводи відповідача про те, що укладати договори та брати на себе фінансові зобов`язання може лише в межах поточного року та в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами, на відповідний бюджетний період, а також необхідність реєстрації фінансових зобов`язань установи в органі Державної казначейської служби шляхом чітко визначеної процедури та в передбачені строки відхиляються господарським судом з таких підстав.

Згідно з приписами статті 1 Закону України "Про ринок електричної енергії" учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах, для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються такі види договорів, зокрема, і про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" - визначеного відповідно до цього Закону електропостачальник, який за обставин, встановлених цим Законом, не має права відмовити споживачу в укладенні договору постачання електричної енергії на обмежений період часу.

Згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 12.12.2018 №1023-р Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" визначено постачальником "останньої надії" на період з 01.01.2019 до 31.12.2022.

Матеріалами справи підтверджується та не спростовано відповідачем, що у січні 2021 року Державна установу "Криворізька виправна колонія №80" не мала підписаного договору на постачання електричної енергії з енергоспочальником, тому відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" постачання електричної енергії здійснювалось постачальником "останньої надії", яким є Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" на умовах публічного договору, який оприлюднено в Інтернет за адресою www.uie.kiev.ua.

Доводи відповідача про те, що договори з Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги" укладалися зазвичай в кінці січня - на початку лютого, після отримання Кошторису, не спростовують відсутність договору на постачання електричної енергії та постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" в силу Закону України "Про ринок електричної енергії".

За викладеного позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 1 054 769,11 грн. заборгованості є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до положень статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У пункті 6.1. Комерційної пропозиції № 3 від 07.06.2019 передбачено, що за внесення передбачених умовами договору платежів з порушенням термінів, визначених даною комерційною пропозицією, постачальник має право нарахувати споживачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати. Споживач зобов`язується сплатити пеню на підставі рахунку постачальника.

У пункті 7.4. Комерційної пропозиції № 3 від 07.06.2019 передбачено збільшення процентів річних до 15% річних за прострочення виконання грошових зобов`язань з оплати електроенергії.

Згідно пунктом 13.1. Комерційної пропозиції № 3 від 07.06.2019, сторони домовились, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання або неналежне виконання зобов`язання припиняється через один рік від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

За прострочення виконання зобов`язання позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача за період прострочення з 05.03.2021 по 23.02.2022 пеню в сумі 167 115,88 грн. 15% у сумі 154 314,17 грн., інфляційні втрати у розмірі 112 532,16 грн.

Здійснивши перевірку правильності здійснених позивачем нарахувань, господарський суд встановив, що 3% річних за період з 17.02.2022 по 17.08.2022 та інфляційні втрати за період з березня по травень 2022 року розраховані позивачем правильно.

У відзиві на позов, Державна установа "Криворізька виправна колонія №80" на підставі статті 233 Господарського кодексу України просить зменшити розмір пені, посилаючись на: недотримання постачальником "останньої наді" (позивачем) та адміністратором комерційного обліку (третьою особою): неможливість здійснення розрахунків поза межами процедури, передбаченої бюджетним законодавством; відсутність фінансування на оплату штрафних санкцій; можливість списання заборгованості за рахунок коштів, виділених на закупівлю товарів першої необхідності, харчування, оплату комунальних послуг, що може призвести до негативних наслідків для установи.

Відповідно до статті 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно з частиною 3 статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Таким чином, вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання; незначності прострочення виконання; наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам; поведінки винної особи тощо.

Разом з тим, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши подані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Водночас, висновок суду щодо необхідності зменшення розміру пені, який підлягає стягненню з відповідача, повинен ґрунтуватися, також на загальних засадах цивільного законодавства, якими є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 статті 3 Цивільного кодексу України) та засадах господарського судочинства, визначених статтею 2 Господарського процесуального кодексу України.

Одночасно, в чинному законодавстві України відсутній вичерпний перелік виняткових випадків, за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку. Отже, вказане питання віршується судом з урахуванням приписів статті 86 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Завданням неустойки як способу забезпечення виконання зобов`язання та міри відповідальності є одночасно дисциплінування боржника (спонукання до належного виконання зобов`язання) та захист майнових прав та інтересів кредитора у разі порушення зобов`язання шляхом компенсації можливих втрат, у тому числі у вигляді недосягнення очікуваних результатів господарської діяльності внаслідок порушення зобов`язання.

Метою застосування неустойки є в першу чергу захист інтересів кредитора, однак не застосування до боржника заходів, які при цьому можуть призвести до настання негативних для нього наслідків як суб`єкта господарської діяльності.

Інститут зменшення неустойки судом є ефективним механізмом забезпечення балансу інтересів сторін порушеного зобов`язання.

Згідно із частиною 3 статті 13 Цивільного кодексу України не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Відповідно до статті 3 Цивільного кодексу України одними із загальних засад цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

Крім того, господарський суд вважає за необхідне наголосити на тому, що відповідно до частини 3 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання має ґрунтуватись на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

При цьому, у рішенні Конституційного Суду України від 01.12.2004 № 18-рп/2004 зазначено, що поняття "охоронюваний законом інтерес" у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "права", треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, зокрема, з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Суд виходить із того, що у принципі добросовісності, а саме: при реалізації прав і повноважень, закладений принцип неприпустимості зловживання правом, згідно з якими здійснення прав та свобод однієї особи не повинне порушувати права та свободи інших осіб. У цьому випадку особа надає своїм діям повну видимість юридичної правильності, використовуючи насправді свої права в цілях, які є протилежними тим, що переслідує позитивне право.

Сторони є вільними у виборі контрагента, у визначенні умов договору, тощо, що відповідає нормам закону. Добросовісність, розумність та справедливість є засадами зобов`язальних правовідносин і зміст даних принципів полягає у тому, що тексти законів, правочинів та їх застосування суб`єктами цивільних правовідносин мають бути належними і справедливими та відповідати загальновизнаним нормам обороту; закріпленні можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу; поєднання створення норм, спрямованих на забезпечення реалізації цивільного права з дотриманням прав і інтересів інших осіб. В свою чергу, добросовісність є внутрішнім критерієм, в той час як справедливість і розумність - зовнішнім або об`єктивним, і зазначені принципи у сукупності є оціночними категоріями цивільного права.

Суд враховує і те, що цивільне законодавство не дає визначення даних принципів, віддаючи це на розсуд сторін зобов`язання, тобто укладаючи угоду сторони повинні керуватись внутрішнім критерієм - добросовісністю по відношенню до контрагента (вчиняти дії таким чином, щоб при цьому не завдавалася шкода, неможливість укладення зобов`язання на засадах обману, насильства, зловживання довірою, дотримуватись правової поведінки суб`єктів зобов`язання, вчиняти всі залежні від сторони зобов`язання дії щодо належного виконання зобов`язання та непорушення прав інших осіб), і виходити з зовнішнього критерію - справедливості та розумності, що виражається в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню, тобто кожна сторона у виконанні цивільно-правових зобов`язань повинна дотримуватись такої поведінки по відношенню до своїх прав і обов`язків, яка б виключала необ`єктивні (неупереджені, несправедливі) дії сторін зобов`язання стосовно одна одної.

Із мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 11.07.2013 № 7-рп/2013 вбачається, що неустойка має на меті стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не повинна перетворюватись на несправедливо непомірний тягар для споживача і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора.

Отже, цивільні та господарські відносини повинні ґрунтуватись на засадах справедливості, добросовісності, розумності. Наявність у кредитора можливості стягувати з боржника надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для боржника та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 06.11.2018 у справі № 913/89/18, від 04.12.2018 у справі № 916/65/18, від 03.07.2019 у справі №917/791/18, від 22.10.2019 у справі № 904/5830/18.

Згідно з частиною 1 статті 11 Господарського процесуального кодексу України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

Відтак, застосування неустойки має здійснюватися із дотриманням принципу розумності та справедливості.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен об`єктивно оцінити майновий стан сторін, співвідношення розміру заявлених штрафних санкцій, зокрема, із розміром збитків кредитора, а також чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

При цьому, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Суд відзначає, що вказане питання вирішується судом з урахуванням приписів статті 86 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

При цьому, вирішення питання про зменшення неустойки та розмір, до якого вона підлягає зменшенню, закон відносить на розсуд суду.

Аналогічний висновок щодо можливості зменшення розміру заявленої до стягнення пені, що є правом суду, яке реалізується ним на власний розсуд, викладений також у постановах Верховного Суду від 04.05.2018 у справі № 917/1068/17, від 22.01.2019 у справі № 908/868/18, від 13.05.2019 у справі № 904/4071/18, від 22.04.2019 у справі № 925/1549/17, від 30.05.2019 у справі № 916/2268/18, від 04.06.2019 у справі № 904/3551/18.

В аспекті права на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд звертає увагу на наступні обставини та вважає за необхідне використати надане національним законодавством України право суду на зменшення розміру штрафних санкцій.

Суд об`єктивно оцінивши даний випадок, приймає до уваги причини неналежного виконання зобов`язання відповідачем за первісним позовом, надаючи оцінку всім обставинам справи в їх сукупності, враховуючи інтереси обох сторін, виходячи із загальних засад, встановлених у статті 3 Цивільного кодексу України, а саме: справедливості, добросовісності та розумності, приймаючи до уваги, що: матеріалами справи підтверджується несвоєчасне повідомлення відповідача про постачання йому електричної енергії постачальником "останньої надії", відсутність доходів від діяльності відповідача, фінансування відповідача виключно в межах бюджетних асигнувань. При цьому господарський суд також враховує доводи відповідача про те, що несвоєчасне повідомлення про зміну постачальника електричної енергії призвело до неможливості акцептувати запропонований договір та не включення спірної заборгованості до бюджетного кошторису, що унеможливило сплату заборгованості.

Враховуючи викладене, господарський суд дійшов до висновку про наявність підстав для зменшення розміру пені на 50% та стягнення з відповідача на користь позивача пені у розмірі 83 557,94 грн. (167 115,88 грн. х 50%).

При цьому, зменшуючи розмір штрафних санкцій на 50%, господарський суд, також враховує відсутність доказів понесення позивачем збитків у справі, спричинених порушенням відповідачем своїх зобов`язань.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (статті 76-79 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи викладене господарський суд дійшов до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 1 405 173,38 грн. (1 054 769,11 грн. заборгованості за поставлену електричну енергію + 83 557,94 грн. пені + 154 314,17 грн. 15 % річних + 112 532,16 грн інфляційних втрат).

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання позову покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" до Державної установи "Криворізька виправна колонія №80" про стягнення 1 488 731,32 задовольнити частково.

Стягнути з Державної установи "Криворізька виправна колонія №80" (50041, м. Кривий Ріг, Дніпропетровської, вул. Шиферна, буд. 3, ідентифікаційний код 08562915) на користь Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" (04080, м. Київ, вул. Кирилівська, буд. 85, ідентифікаційний код 19480600) 1 054 769,11 грн. заборгованості за поставлену електричну енергію, пеню в сумі 83 557,94 грн., 15% річних в сумі 154 314,17 грн., інфляційні втрати в сумі 112 532,16 грн, судовий збір в сумі 22 330,97 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 22.12.2022

Суддя Ю.А. Бажанова