РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

12.12.2022Справа № 910/3093/20 (910/20405/21)
За позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Парттрейнд" (03022, м. Київ, вул. Смольна,9-Б, офіс 33, ідентифікаційний номер 34181697) в особі ліквідатора арбітражного керуючого Ткачука Олександра Вікторовича (08205, Київська обл., м.Ірпінь, вул.Чехова,14-В, прим.31)

до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

про стягнення коштів у розмірі 1 760 408,08 грн.

в межах справи №910/3093/20

За заявою Фізичної особи-підприємця Блюменфельда Максима Юрійовича ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 )

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Парттрейнд" (03022, м. Київ, вул. Смольна,9-Б, офіс 33, ідентифікаційний номер 34181697)

про банкрутство

Суддя: Мандичев Д.В.

секретар судового засідання Судак С.С.

Представники сторін:

від позивача - Кучерявий Д.В.,

від відповідача - Чорноус Л.В.,

від кредитора - Гнатенко О.А.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадженні Господарського суду міста Києва знаходить справа №910/3093/20 за заявою Фізичної особи-підприємця Блюменфельда Максима Юрійовича про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Парттрейнд".

09.12.2021 до Господарського суду м. Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Парттрейнд" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Ткачука Олександра Вікторовича до ОСОБА_1 про стягнення коштів у розмірі 1 760 408,08грн.

Як вбачається з позовної заяви, відповідачем у справі вказано ОСОБА_1 , тобто фізичну особу, що не є підприємцем.

Відповідно до частини 6 статті 176 Господарського процесуального кодексу разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, що не є підприємцем, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 15.12.2021 вирішено звернутись до Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації із запитом щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи ОСОБА_1 , останнє відоме місце реєстрації (проживання) якого є АДРЕСА_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_1 . Зобов`язано Деснянську районну в місті Києві державної адміністрації протягом П`ЯТИ днів з моменту отримання запиту суду надати інформацію про місце проживання (перебування) фізичної особи ОСОБА_1 , останнє відоме місце реєстрації (проживання) якого є АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .

Так, до Господарського суду міста Києва надійшла довідка Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації про реєстрацію місця проживання особи, з якої вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрований з 02.08.1982 по теперішній час за адресою: АДРЕСА_3 .

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 14.01.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Підготовче засідання призначено на 16.02.2022.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.02.2022 відкладено підготовче засідання на 14.03.2022.

Водночас, Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні", на території України із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 введено воєнний стан строком на 30 діб.

За наведених обставин призначене на 14.03.2022 судове засідання з розгляду справи № 910/3093/20 (910/20405/21) не відбулося з об`єктивних причин, що не залежать від суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.04.2022 підготовче засідання суду призначено на 15.06.2022.

13.06.2022 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання відповідача про відкладення судового засідання.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 15.06.2022 відкладено підготовче засідання у справі №910/3093/20 (910/20405/21) на 11.07.2022.

08.07.2022 до суду надійшло клопотання відповідача про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 11.07.2022 відкладено підготовче засідання у справі №910/3093/20 (910/20405/21) на 07.09.2022.

02.08.2022 до суду надійшло клопотання позивача про витребування доказів.

15.08.2022 до Господарського суду м. Києва від ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву.

15.08.2022 до суду від відповідача надійшли докази відправлення відзиву на адресу позивача.

06.09.2022 до Господарського суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_1 про застосування строків позовної давності.

06.09.2022 до суду надійшло клопотання відповідача про відкладення підготовчого засідання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.09.2022 задоволено клопотання позивача про витребування доказів. Зобов`язано Акціонерне товариство "Перший український міжнародний банк" надати суду у строк до 21.09.2022 (включно) банківські виписки руху коштів на рахунках ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) за 2018 - 2020 роки, а саме:- № рахунку НОМЕР_3 ;- № рахунку НОМЕР_4 ;- № рахунку НОМЕР_5 .Відкладено підготовче засідання на 28.09.22.

23.09.2022 до Господарського суду міста Києва надійшли додаткові документи від відповідача.

27.09.2022 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання відповідача про приєднання доказів.

03.10.2022 до Господарського суду міста Києва надійшли відомості від Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" про рух коштів.

Судове засідання, призначене на 10.10.2022, не відбулось у зв`язку з перебуванням судді Мандичева Д.В у відпустці.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 14.10.2022 призначено розгляд справи у підготовчому засіданні на 02.11.2022.

01.11.2022 до суду надійшли письмові пояснення позивача щодо відзиву, заяв та клопотань відповідача.

01.11.2022 до Господарського суду м. Києва надійшло клопотання позивача про витребування оригіналів письмових доказів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.11.2022 закрито підготовче засідання, розгляд справи по суті призначено на 30.11.202. Витребувано у ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) оригінали товарних чеків у кількості 182 шт, копії яких подавалися до Суду. Витребувати у фізичної особи-підприємця Іванова Віталія Юрійовича (РНОКПП: НОМЕР_6 ; АДРЕСА_4 ) оригінали товарних чеків в кількості 7 шт, що видавалися ним на користь ОСОБА_1 в період квітень-травень 2015 року. Витребувано у фізичної особи-підприємця Колісника Ігоря Сергійовича (РНОКПП: НОМЕР_7 ; АДРЕСА_5 ) оригінали товарних чеків в кількості 130 шт, що видавалися ним на користь ОСОБА_1 в період березень-квітень 2015 року та серпень-грудень 2016 року. Витребувано у фізичної особи-підприємця Дєдік Дмитра Володимировича (РНОКПП: НОМЕР_8 ; АДРЕСА_6 ) оригінали товарних чеків в кількості 7 шт, що видавалися ним на користь ОСОБА_1 в період лютий-березень 2015 року. Витребувано у фізичної особи-підприємця Кошуби Віктора Єрмолайовича (РНОКПП: НОМЕР_9 ; АДРЕСА_7 ) оригінали товарних чеків в кількості 7 шт, що видавалися ним на користь ОСОБА_1 у листопаді 2015 року. Витребувано у фізичної особи-підприємця Руденка Ігоря Миколайовича (РНОКПП: НОМЕР_10 ; АДРЕСА_8 ) оригінали товарних чеків в кількості 7 шт, що видавалися ним на користь ОСОБА_1 в грудні 2015 року. Витребувано у фізичної особи-підприємця Фесенка Василя Васильовича (РНОКПП: НОМЕР_11 ; АДРЕСА_9 ) оригінали товарних чеків в кількості 28 шт, що видавалися ним на користь ОСОБА_1 в період вересень - жовтень 2015 року.

21.11.2022 до Господарського суду міста Києва надійшли пояснення Кошуби В.Є.

21.11.2022 до Господарського суду міста Києва надійшли пояснення Іванова В.Ю.

21.11.2022 до Господарського суду міста Києва надійшли пояснення Руденко І.М.

21.11.2022 до Господарського суду міста Києва надійшли пояснення Колісник І.С.

21.11.2022 до Господарського суду міста Києва надійшли пояснення Дєдіка Д.В.

22.11.2022 до Господарського суду міста Києва надійшли пояснення відповідача на виконання вимог ухвали суду від 02.11.2022.

28.11.2022 до Господарського суду міста Києва надійшли пояснення від ФОП Фесенко В.В.

30.11.2022 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання позивача про відкладення судового засідання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.11.2022 відкладено розгляд справи по суті у судовому засіданні на 12.12.2022.

У судовому засіданні 12.12.2022 представник позивача просив задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача просив у задоволенні позову відмовити.

Представник кредитора також просив позов задовольнити.

Будь яких заяв, клопотань або заперечень від сторін не надходило.

Після виходу суду з нарадчої кімнати судом проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 6 ст. 233 ГПК України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Як зазначив ліквідатор ТОВ «Парттрейнд» арбітражний керуючий Ткачук О.В., останнім у процесі виконання своїх повноважень встановлено, що в період до відкриття провадження у справі № 910/3093/20 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Парттрейнд" відбулось перерахування грошових коштів з розрахункового рахунку боржника на банківський рахунок ОСОБА_1 на загальну суму 1 760 408,08 грн.

Відповідно до наданої AT «Перший український міжнародний банк» на запит ліквідатора ТОВ «Парттрейнд» арбітражного керуючого Ткачука О.В. інформації за період з 2018 року по 2019 рік з банківських рахунків боржника перераховано на банківський рахунок ОСОБА_1 грошові кошти на загальну суму 1 760 408,08 грн. із призначенням платежу: «відшкодування відрядних та господарських витрат», а саме: 16.12.2019 - 1 200,00 грн., 15.10.2019 - 58 408,08 грн., 02.09.2019 - 150 000,00 грн., 29.07.2019 - 150 000,00 грн., 20.03.2019 - 25 000,00 грн., 20.03.2019 - 25 000,00 грн., 27.02.2019 - 150 000,00 грн., 13.02.2019 - 50 000,00 грн., 04.02.2019 - 171 500,00 грн., 16.01.2019 - 150 000,00 грн., 09.01.2019 - 150 000,00 грн., 11.12.2018 - 12 400,00 грн., 05.12.2018 - 31 500,00 грн., 05.09.2018 - 43 500,00 грн., 14.08.2018 - 200 000,00 грн., 07.08.2018 - 200 000,00 грн., 03.08.2018 - 41 900,00 грн., 23.07.2018 - 150 000,00 грн.

Як стверджує ліквідатор ТОВ «Парттрейнд» арбітражний керуючий Ткачук О.В., грошові кошти в сумі 1 760 408,08 грн. перераховані боржником на користь ОСОБА_1 за відсутності правової підстави, оскільки відповідні підтверджуючи документи в ТОВ «Парттрейнд» відсутні та на запит ліквідатора попереднім керівництвом ТОВ «Парттрейнд» чи ОСОБА_1 такі документи не надані.

Так, у позовній заяві ліквідатор наголошує, що відповідно до нотаріально посвідченої заяви колишнього директора ТОВ «Парттрейнд» Мерзлякова Р.П. від 14.06.2021, який також у січні 2020 року став єдиним учасником ТОВ «Парттрейнд», попереднє керівництво боржника та його учасники не передавали йому особисто чи ТОВ «Парттрейнд» будь-яких документів фінансово-господарської діяльності товариства, в тому числі й документів, які би пояснювали правові підстави для перерахування коштів із рахунку боржника на банківський рахунок ОСОБА_1 на загальну суму 1 760 408,08 грн.

Разом із цим, із матеріалів справи слідує, що наказом від 29.12.2014 ТОВ «ТД «Інтерпідшипник» доручено ОСОБА_1 упродовж 2015 року придбати за власний рахунок для забезпечення безперебійної роботи складу по відвантаженню товарів матеріали для пакування підшипників, а саме пакування картонне у кількості 12500 ціною не більше 45.00 за одиницю та піддони дерев`яні у кількості 6000 штук за ціною не більше ніж 85,00 грн. за одиницю, плівку стретч 12 рулонів за ціною не більше ніж 120,00 грн.

Наказом від 21.12.2015 ТОВ «ТД «Інтерпідшипник» доручено ОСОБА_1 упродовж 2016 року придбати за власний рахунок для забезпечення безперебійної роботи складу по відвантаженню товарів матеріали для пакування підшипників, а саме пакування картонне у кількості 10000 ціною не більше 45.00 за одиницю та піддони дерев`яні у кількості 8700 штук за ціною не більше ніж 85,00 грн. за одиницю, плівку стретч 12 рулонів за ціною не більше ніж 250,00 грн.

Згідно з гарантійним листом ТОВ «ТД «Інтерпідшипник» від 02.02.2016, виданого ОСОБА_1 , за 2015 рік згідно авансових звітів останнім втрачено коштів 1) на придбання матеріалів 864825,10 грн.,2) на відрядження - 30832,2 грн. За 2015 рік виплачено 31747,10 грн.; заборгованість ТОВ «ТД «Інтерпідшипник» на 01.01.2016 складає 863910,0 грн.

Також відповідно до виданого ОСОБА_1 гарантійного листа ТОВ «ТД «Інтерпідшипник» від 31.01.2017 за 2016 рік згідно авансових звітів останнім втрачено коштів 1) на придбання матеріалів 999 000,00 грн., 2) на відрядження - 84699,05 грн. Оскільки за 2016 рік виплачено 8419,05 грн., заборгованість ТОВ «ТД «Інтерпідшипник» на 01.01.2017 складає 1863460,00 грн.

Згідно з виданим ОСОБА_1 гарантійним листом ТОВ «ТД «Інтерпідшипник» від 09.02.2018, за 2017 рік згідно авансових звітів останнім втрачено коштів 1) на придбання матеріалів 0,00 грн.,2) на відрядження - 29120,93 грн. За 2017 рік виплачено 28570,93 грн. та заборгованість ТОВ «ТД «Інтерпідшипник» на 01.01.2018 складає 1864010,00 грн.

Крім того, згідно з гарантійним листом ТОВ «ТД «Інтерпідшипник» від 28.01.2019, виданого ОСОБА_1 , за 2018 рік згідно авансових звітів останнім втрачено коштів 1) на придбання матеріалів 0,00 грн.,2) на відрядження - 138556,52 грн. За 2018 рік виплачено 893238,44 грн., заборгованість ТОВ «ТД «Інтерпідшипник» на 01.01.2019 складає 1109328,08 грн.

Одночасно, до матеріалів справи долучено копії товарних чеків за період 2015-2016 роки щодо придбання картонних упаковок «Підшипник», виписані фізичними особами-підприємцями Кошубою В.Є., Івановим В.Ю. , Руденком І.М. , Колісником І.С. , Дєдіком Д.В. , Фесенком В.В .

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку відмовити в задоволені позову огляду на наступне.

За приписами статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи;

Статтею 1213 ЦК України передбачено, що набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

На обґрунтування пред`явлених вимог щодо повернення відповідачем коштів у розмірі 1 760 408,08 грн., ліквідатор послався на відсутність жодних доказів щодо правової підстави для їх перерахування боржником на користь відповідача.

Відповідно до наведених у частині 1 статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначень, бухгалтерський облік - це процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень; господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно із положеннями статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (в редакції, чинній на час оформлення товарних чеків) підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (у редакції від 25.06.2016 - особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Так, до матеріалів справи долучено копії товарних чеків за період 2015-2016 роки, виписані фізичними особами-підприємцями Кошубою В.Є. , Івановим В.Ю. , Руденком І.М. , Колісником І.С. , Дєдіком Д.В. , Фесенком В.В. щодо придбання картонних упаковок «Підшипник».

У той же час, відповідно до пункту 15 частини 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані: надавати покупцю товарів (послуг) за його вимогою чек, накладну або інший письмовий документ, що засвідчує передання права власності на них від продавця до покупця з метою виконання вимог Закону України "Про захист прав споживачів"

Судом ураховані твердження ліквідатора про те, що дані товарні чеки складені з порушенням вимог Положення про форму та зміст розрахункових документів, оскільки в них не зазначено відомостей про найменування та адресу господарської операції, форму оплати, відомостей про те, що чи є фізичні особи платниками ПДВ.

Водночас, Положення про форму та зміст розрахункових документів затверджено наказом Міністерства фінансів України від 21.01.2016 № 13, у той час як частина товарних чеків складена в 2015 році, тобто до набрання чинності таким наказом.

При цьому, згідно з п. 44.3 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час складання товарних чеків) платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.

У той же час, ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.11.2022 витребувано в Кошуби В.Є. , Іванова В.Ю. , Руденка І.М. , Колісника І.С. , Дєдіка Д.В. , Фесенка В.В. оригінали виданих ними товарних чеків ОСОБА_1 .

Відповідно до письмових пояснень Дєдіка Д.В. ним у лютому-березні 2015 року видавалися оригінали товарних чеків покупцю ОСОБА_1 . Однак, оскільки чинним законодавством не встановлений обов`язок фізичної особи-підприємця зберігати оригінали товарних чеків, тим більше протягом такого тривалого строку (більше 3-х років), надати їх оригінали не виявляється можливим.

Також свої письмові пояснення надав Колісник І.С. , який підтвердив видачу в період березень-квітень 2015 та серпень-грудень 2016 року товарних чеків на користь ОСОБА_1 на загальну суму проданих товарів 1 299 000 грн. Поряд із цим вказав, що на законодавчому рівні форма та зміст товарного чека не визначені, термін зберігання товарних чеків - 1095 днів з дня подання звітності або з дня здійснення відповідної господарської операції, сплив.

У письмових поясненнях Руденко І.М. повідомив, що надати оригінали товарних чеків, виданих ОСОБА_1 на підтвердження господарських операцій купівлі-продажу в грудні 2015 року не має можливості, оскільки чинне законодавство, зокрема Податковий кодекс та Закон України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" не зобов`язує фізичну особу-підприємця зберігати оригінали товарних чеків виданих покупцям. Разом з тим, Руденко І.М. підтвердив дійсність операцій купівлі-продажу між ним та ОСОБА_1 та копій товарних чеків, що долучені ОСОБА_1 до матеріалів справи.

Згідно з письмовими поясненнями Іванова В.Ю. , оригінал товарного чеку видається покупцю на його вимогу та чинне податкове законодавство не зобов`язує фізичну особу-підприємця зберігати оригінали товарних чеків, які видаються покупцям. Водночас, Іванов В.Ю. вказав, що дійсно здійснював підприємницьку діяльність із продажу непродовольчих товарів, в тому числі ОСОБА_1

Кошуба В.Є. у письмових поясненнях також зазначив, що в листопаді 2015 року здійснював продаж господарських товарів ОСОБА_1 , на підтвердження чого ним були видані покупцю оригінали товарних чеків на суму 70 000 грн., однак другого примірника товарних чеків він не має.

Відповідно до письмових пояснень Фесенка В.В. , останній підтвердив, що товарні чеки в кількості 28 штук, які витребувані ухвалою суду, дійсно видавалися впродовж вересня-жовтня 2015 року на підтвердження господарських операцій з продажу упаковки картонної "Підшипник" ОСОБА_1 . Загальна вартість проданих ОСОБА_1 товарів становить 283 910 грн., проте оригінали даних чеків у Фесенка В.В. відсутні з огляду на сплив строку їх зберігання.

Також судом прийнято до уваги, що в матеріалах справи наявні накази ТОВ «ТД «Інтерпідшипник» від 29.12.2014 та від 21.12.2015, якими доручено ОСОБА_1 упродовж 2015 року придбати за власний рахунок для забезпечення безперебійної роботи складу по відвантаженню товарів матеріали для пакування підшипників, а саме пакування картонне у кількості 12500 ціною не більше 45.00 за одиницю та піддони дерев`яні у кількості 6000 штук за ціною не більше ніж 85,00 грн. за одиницю, плівку стретч 12 рулонів за ціною не більше ніж 120,00 грн. та упродовж 2016 року - пакування картонне у кількості 10000 ціною не більше 45.00 за одиницю та піддони дерев`яні у кількості 8700 штук за ціною не більше ніж 85,00 грн. за одиницю, плівку стретч 12 рулонів за ціною не більше ніж 250,00 грн.

Одночасно, наявність зобов`язань по виплаті ОСОБА_1 грошових коштів відображена в гарантійних листах ТОВ «ТД «Інтерпідшипник» за 2015-2018 роки, в яких містяться відомості про розмір витрачених ОСОБА_1 грошових коштів на придбання матеріалів та на відрядження, а також залишок боргу за товариством.

Судом ураховані твердження арбітражного керуючого з приводу того, що на товаристві відсутні бухгалтерські та інші документи, що підтверджують складання чи подання ОСОБА_1 авансових звітів у зв`язку з відрядженням чи використанням власних коштів на придбання товарів для потреб товариства.

Разом із цим, відповідно до Акту № 1 від 10.01.2020 про передачу документів директор ТОВ "ТД "Інтерпідшипник" ОСОБА_1 передав директору Мерзлякову Р.П. документи по підприємству за період з 01.01.2013 по 31.12.2019, в тому числі авансові звіти за 2013-2019 рік, оборотно-сальдові відомості за 2013-2019 рік, журнали реєстрації наказів та накази по підприємству за 2013-2019 роки, свідоцтва ФОП, з якими працювало підприємство за 2013-2019 роки, фінансову та податкову звітність за 2013-2019 роки.

Відповідно до пп. 170.9.2 ст. 170 Податкового кодексу України (у редакції, чинній станом на 2015-2016 роки) звіт про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт, подається за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, до закінчення п`ятого банківського дня, що настає за днем, у якому платник податку: а) завершує таке відрядження; б) завершує виконання окремої цивільно-правової дії за дорученням та за рахунок особи, що видала кошти під звіт.

Відповідно до Порядку складання Звіту про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.09.2015 № 841, дія цього Порядку поширюється на осіб, що видали платнику податку - фізичній особі кошти на відрядження або під звіт для виконання окремих цивільно-правових дій від імені та за рахунок особи, що їх видала, та платників податків - фізичних осіб, які отримали такі кошти. Звіт про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт (далі - Звіт), подається до закінчення п`ятого банківського дня, що настає за днем, у якому платник податку завершує таке відрядження або завершує виконання окремої цивільно-правової дії за дорученням та за рахунок податкового агента платника податку, що надав кошти під звіт.

Як слідує з Акту № 1 від 10.01.2020 про передачу документів авансові звіти передавалися ОСОБА_1 новому директору ТОВ "Парттрейнд" (ТОВ "ТД "Інтерпідшипник") Мерзлякову Р.П .

Судом прийнято до уваги, що у позовній заяві ліквідатор наголошував на наявності нотаріально посвідченої заяви директора ТОВ «Парттрейнд» Мерзлякова Р.П. від 14.06.2021, в якій зазначено про не передання йому від попереднього керівництва будь-яких документів фінансово-господарської діяльності товариства.

Утім, до матеріалів даної справи відповідна заява директора ТОВ «Парттрейнд» Мерзлякова Р.П. від 14.06.2021 не долучена, жодних інших доказів на спростування акту № 1 від 10.01.2020 матеріали справи також не містять.

При цьому, арбітражний керуючий також посилається на відсутність відображення у фінансовій звітності заборгованості ТОВ "Парттрейнд" (ТОВ "ТД "Інтерпідшипник") перед ОСОБА_1 , проте до матеріалів справи відповідні докази арбітражним керуючим не долучені.

Суд зауважує, що алгоритм та порядок встановлення фактичних обставин кожної конкретної справи не є типовим та залежить в першу чергу від позиції сторін спору, а також доводів і доказів, якими вони обґрунтовують свою позицію. Всі юридично значущі факти, які складають предмет доказування, визначають фактичний склад по справі, що формується, виходячи з підстав вимог і заперечень сторін та норм матеріального права. Підстави вимог і заперечення осіб, які беруть участь у справі, конкретизують предмет доказування у справі, який може змінюватись в процесі її розгляду.

Для з`ясування наведених вище питань, а відтак і правильного вирішення спору судам в межах наданих їм повноважень процесуальним законом належить дослідити умови укладеного між сторонами договору, яким опосередковувалися спірні правовідносини, зміст доказів наданих сторонами на підтвердження своїх аргументів щодо позову, і на підставі цього встановити наявність (відсутність) підстав для задоволення відповідного позову.

Відповідно до статті 73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з частинами першою, третьою статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були (аналогічний висновок викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.06.2020 у справі № 924/233/18).

Такий підхід узгоджується з судовою практикою ЄСПЛ, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

За наведених обставин в їх сукупності, суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що надані відповідачем докази щодо наявності правових підстав для перерахування на його користь ТОВ «Парттрейнд» 1 760 408,08 грн. в якості відшкодування відрядних та господарських витрат за 2015-2018 роки є більш вірогідними, оскільки ліквідатором жодні інші докази не надавалися, окрім заперечень щодо неналежності поданих доказів відповідачем.

Ураховуючи викладене, суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача 1 760 408,08 грн. в якості безпідставно отриманих коштів.

Щодо заявленої відповідачем заяви про застосування строку позовної давності, суд зауважує наступне.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 ЦК України).

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовних вимог, звернутих позивачем до того відповідача у спорі, який заявляє про застосування позовної давності. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи було порушене право, за захистом якого позивач звернувся до суду. Якщо це право порушене не було, суд відмовляє у позові через необґрунтованість останнього. І тільки якщо буде встановлено, що право позивача дійсно порушене, але позовна давність за відповідними вимогами спливла, про що заявила інша сторона у спорі, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності у разі відсутності визнаних судом поважними причин її пропуску, про які повідомив позивач.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.05.2018 у справі № 369/6892/15-ц.

У зв`язку з тим, що пред`явлені позовні вимоги не підлягають задоволенню, заява про застосування строку позовної давності застосуванню не підлягає.

Інші доводи учасників справи судом розглянуті, проте на результат вирішення спору не вплинули. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain).

Відповідно до частини першої статті 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частина друга статі 2 ГПК України).

Згідно статті 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до приписів статті 129 ГПК України судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Судові витрати покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 22.12.2022

Суддя Д.В. Мандичев