ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________УХВАЛА
"19" грудня 2022 р.м. Одеса Справа № 916/2550/22
Господарський суд Одеської області у складі судді Демешина О.А., за участю секретаря судового засідання Ващенко О. В., розглядаючи справу № 916/2550/22:
про стягнення 1 592 588 055, 29 грн.
з підстав порушення умов договору
Представники сторін:
від позивача: Відеоконференція за участю представника позивача, призначена ухвалою суду від 14.12.2022р. не відбулась у зв`язку з технічною неможливістю її проведення
від відповідача: Федорова В.В.
В С Т А Н О В И В:
01 листопада 2021 року між ТОВ "ГАЗОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ "НАФТОГАЗ ТРЕЙДИНГ" та ТОВ «ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ» було укладено Рамковий договір купівлі-продажу природного газу № 2рд_БГр-ОГП від 01.11.2021р.
На виконання положень вказаного Рамкового договору між Позивачем та Відповідачем було укладено Індивідуальний договір № БГр-21/22-ОГП до Рамкового договору від 01.11.2021 щодо купівлі природного газу у період з 01 листопада 2021 по 30 квітня 2022 року.
Предметом спору по справі є стягнення боргу за фактично поставлений газ у загальній сумі 1 592 588 055 гривень 29 копійок., у тому числі: 1 128 285 617,12 грн. основного боргу, 198 578 962,76 грн. пені; 175 574 313,34 грн. штрафу; 75 348 234,05 грн. інфляційних та 14 800 928,02 грн. сплати 3% річних.
Обґрунтовуючи позов, Позивач посилається на те, що загальна вартість поставленого по Договору газу становить 2 156 103 600,00 грн., а з урахуванням проведених Відповідачем платежів та проведеного Позивачем зарахування, загальний розмір грошового зобов`язання становить 1 128 285 617,12 грн. Позивач стверджує, що Відповідач оплату за переданий газ своєчасно не здійснив, чим порушив умови господарського зобов`язання, зокрема, вимоги пункту 12 Індивідуального Договору №БГр-21/22-ОГП від 01.11.2021.
Відповідач, заперечуючи проти позову, зазначає що зазначені в Комерційних актах, складених за Індивідуальним договором, обсяги природного газу не відповідають фактично поставленому/спожитому населенням обсягу газу, тобто Позивачем виставлено Відповідачу до сплати вартість природного газу в обсягах, що фактично не були поставлені.
26.10.2022 року Відповідач надав суду клопотання про зупинення провадження по справі.
04.11.2022 року суд отримав від Позивача заперечення на вказане клопотання про зупинення.
15.11.2022 року Відповідач надав суду відповідь на заперечення на клопотання про зупинення провадження по справі.
18.11.2022 року від Відповідача судом отримано доповнення до клопотання про зупинення провадження.
Так, Відповідач просить суд зупинити провадження у справі №916/2550/22 до вирішення по суті справи № 916/2610/22 за позовом ТОВ «ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ» до AT «ОДЕСАГАЗ» про визнання неправомірними дій та зобов`язання здійснити перерахунок обсягів фактично спожитого побутовими споживачами природного газу, починаючи з 01 травня 2021 року по 30 квітня 2022 року та набрання законної сили рішення суду по вказаній справі.
Клопотання про зупинення мотивоване тим, що за результатами розгляду справи №916/2610/22 з`явиться можливість встановити фактичні обсяги спожитого природного газу населенням Одеської області у спірний період, що в свою чергу дозволить визначити обсяг фактично поставленого природного газ протягом періоду постачання з 01.11.2021 по 30.04.2022 та розміру заборгованості ТОВ «ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ» перед ТОВ "ГАЗОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ "НАФТОГАЗ ТРЕЙДИНГ", а відтак і правові та об`єктивні підстави вимоги ТОВ "ГАЗОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ "НАФТОГАЗ ТРЕЙДИНГ" до ТОВ «ОДЕСАГАЗ- ПОСТАЧАННЯ».
Позивач, заперечуючи проти задоволення клопотання, зазначає, що перехід права власності на природний газ відбувається відповідно до умов Рамкового договору. На підтвердження факту поставки товару позивачем надано акти приймання-передачі. Зазначені Комерційні акти підписані представниками сторін, а саме продавцем (Позивачем) та покупцем (Відповідачем), що відповідно підтверджує факт передачі Позивачем у Пункті поставки природного газу та прийняття такого газу Відповідачем. Розбіжності, що виникають між даними Оператора ГРМ та даними кінцевих споживачів Відповідача є результатом виключно відносин таких суб`єктів. Причини і наслідки викривлення облікових даних у відносинах таких суб`єктів не ставлять у залежність виконання зобов`язань Відповідача перед Позивачем, а тому не мають значення для вирішення даного спору. Таким чином, Позивач вважає, що суд може самостійно встановити обставини що входять до предмету доказування та вирішити спір за наявними документами.
Суд вважає, що клопотання Відповідача про зупинення провадження у справі підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Згідно з п. 1 глави 4 розділу IX Кодексу ГРМ, визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу по об`єкту побутового споживача здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ і побутовим споживачем на підставі даних лічильника природного газу з урахуванням вимог цього Кодексу та договору.
Для визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу приймаються дані лічильника газу Оператора ГРМ. У разі відсутності лічильника газу в Оператора ГРМ приймаються дані лічильника газу побутового споживача. При цьому Оператор ГРМ має право протягом експлуатації лічильника газу та відповідно до вимог цього Кодексу здійснювати контрольне зняття показань ЗВТ (лічильника газу) для контролю та перевірки його показань.
Відповідно до п. 5 глави 4 розділу IX Кодексу ГРМ, Оператор ГРМ в установленому законодавством порядку передає інформацію про об`єм та обсяг розподіленого споживачу (спожитого ним) природного газу за відповідний період до Оператора ГТС з метою її використання суб`єктами ринку природного газу, у тому числі постачальником споживача.
Отже, ТОВ «ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ» має змогу визначити фактичний обсяг природного газу, який був спожитий побутовими споживачами у звітному місяці, а відповідно і обсяг, який було поставлено Третій особі Позивачем відповідно до укладеного договору, виключно з використанням даних, отриманих від AT «ОДЕСАГАЗ» та даних, розміщених на інформаційній платформі Оператора ГТС.
При цьому, Відповідно до п. 5 глави 4 розділу IX Кодексу ГРМ, Оператор ГРМ в установленому законодавством порядку передає інформацію про об`єм та обсяг розподіленого споживачу (спожитого ним) природного газу за відповідний період до Оператора ГТС з метою її використання суб`єктами ринку природного газу, у тому числі постачальником споживача. Визначені за умовами цієї глави та договору розподілу природного газу об`єми та обсяги розподілу та споживання природного газу (алокація) є обов`язковими для їх використання у взаємовідносинах між побутовим споживачем та його постачальником. Розбіжності у частині визначення об`єму та/або обсягу розподіленого та спожитого природного газу врегульовуються договором розподілу природного газу, а у разі недосягнення згоди в судовомупорядку. До вирішення цього питання величина об`єму та обсягу розподіленого та спожитого природного газу встановлюється відповідно до даних Оператора ГРМ.
Згідно з розподілом функцій між учасниками ринку природного газу, повноваження по обліку фактично спожитого та поставленого природного газу в Одеській області віднесено до компетенції Оператора ГРМ - АТ «ОДЕСАГАЗ», яке передає відповідну інформацію Оператору ГТС, а ТОВ «ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ» та інші учасники ринку природного газу, в тому числі ТОВ "ГАЗОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ "НАФТОГАЗ ТРЕЙДИНГ", зобов`язані використовувати дані, надані Операторами ГРМ.
Таким чином, формуючи акти приймання - передачі природного газу у звітному періоді, ні Позивач, ні Відповідач фактично не мали можливості контролювати якість і достовірність інформації про обсяги поставленого споживачам м. Одеси та Одеської області природного газу у звітних періодах, а Акти складені відповідно до наявних в Інформаційній платформі даних, які є підставою для визначення фінансових зобов`язань ТОВ «ОДЕСАГАЗ- ПОСТАЧАННЯ» перед ТОВ "ГАЗОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ "НАФТОГАЗ ТРЕЙДИНГ", і повністю залежало від забезпечення інформацією (даними) іншими юридичними особами.
Відповідач по цій справі - TOB «ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ» вважає, що Оператор ГРМ вчинив неправомірні дії щодо надання, за період постачання з 01 листопада 2021 по 30 квітня 2022 року, недостовірних даних про обсяги поставленого природного газу, побутовим споживачам (населенню) м. Одеси та Одеської області. Тому Відповідач звернувся із позовною заявою до АТ «ОДЕСАГАЗ» в Господарський суд Одеської області, в якій просить зообов`язати Акціонерне товариство «ОДЕСАГАЗ» здійснити перерахунок обсягів фактично спожитого побутовими споживачами природного газу, починаючи з 01 травня 2021 року по 30 квітня 2022 року.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 07.10.2022 (суддя Литвинова В.В.) відкрито провадження у справі № 916/2610/22.
Предметом розгляду справи №916/2610/22 є позовні вимоги про визнання неправомірними дії АТ «ОДЕСАГАЗ» щодо надання ТОВ «ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ» недостовірної інформації про обсяги природного газу, спожитого побутовими споживачами Одеської області та зобов`язання Відповідача (як Оператора ГРМ) здійснити перерахунок обсягів фактично спожитого побутовими споживачами (населенням) природного газу, починаючи з 01 травня 2021 року по 30 квітня 2022 року.
Тобто, період поставки з 01 листопада 2021 по 30 квітня 2022 року за Рамковим договором, що укладений між Позивачем та Відповідачем, входить в період з 01.05.2021 по 30.04.2022, що розглядається в межах справи № 916/2610/22.
Суд вважає, що справи пов`язані між собою і розгляд справи № 916/2550/22 - є неможливим до вирішення спору по справі №916/2610/22, оскільки стягнення боргу (з нарахованими на цей борг пенею, штрафом, інфляційними та 3% річних) є предметом спору по справі № 916/2550/22, а фактичні обсяги спожитого побутовими споживачами (населенням) природного газу в період з 01.05.2021 року по 30.04.2022 року і, відповідно, поставленого Товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" природного газу Товариству з обмеженою відповідальністю "ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ", - мають бути встановлені за наслідками вирішення спору по справі №916/2610/22. .
Судом не приймаються до уваги заперечення Позивача проти задоволення клопотання про зупинення провадження у справі з посиланням на те, що в підписаних сторонами актах приймання-передачі природного газу, які додані до позовної заяви, містяться відомості про обсяги отриманого Відповідачем газу, - оскільки відомості про обсяги проставленого Позивачем газу у вказаних актах були отримані від АТ «ОДЕСАГАЗ», неправомірність дій якого і зобов`язання здійснення перерахунку обсягів фактично спожитого побутовими споживачами природного газу є предметом спору по справі №916/2610/22.
Відповідно до п.5 ч.1 ст.227 ГПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадках, зокрема, об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Під неможливістю розгляду справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин.
Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, що не можуть бути з`ясовані та встановлені у даному процесі, проте які мають значення для справи, провадження у якій зупинено.
Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному випадку повинен з`ясовувати чим обумовлюється неможливість розгляду даної справи.
Реалізація судом наданого йому процесуальним законом права вирішувати питання щодо зупинення провадження у справі має бути доцільним та належним чином мотивованим, зокрема, суд повинен проаналізувати ймовірні наслідки зупинення провадження, з рахуванням суті спірних правовідносин, підстав позову і оцінкою змісту позовної заяви у контексті захист прав позивача саме у обраний ним спосіб та можливість виконання в подальшому відповідного судового рішення.
При цьому, зупиняючи провадження у справі, суд повинен встановити, що виконання завдання господарського судочинства (справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спору з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави) у конкретній справі потребує часткового відступу від принципу розумності строків розгляду справи судом.
У процесуальному законодавстві поняття розумний строк та своєчасний розгляд застосовуються у тотожному значенні, зокрема, у розумінні найкоротшого із строків, протягом якого можливо розглянути справу, повно та всебічно дослідити подані сторонами докази, прийняти законне та обґрунтоване рішення. Слід зауважити, що поняття розумний строк вживається не лише щодо дій, що здійснюються судом, але й щодо дій учасників справи. Вимогу ж щодо розумності строку розгляду справи не можна ототожнити з вимогою швидкості розгляду справи, адже поспішний розгляд справи призведе до його поверховості, що не відповідатиме меті запровадження поняття розумний строк.
Згідно п. 4 ч. 1 ст. 229 ГПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених, зокрема, п. 5 ч.1 ст. 227 цього Кодексу - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.
Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (Руїс Торіха проти Іспанії).
Згідно ж із статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
За таких обставин, в даному випадку, суд вважає за необхідне зупинити провадження по справі № 916/2550/22 до набрання законної сили рішенням суду по справі № 916/2610/22, що розглядається Господарським судом Одеської області.
Керуючись п. 5 п ч.1 ст.227, п. 4 ч. 1 ст. 229, ст.234, 235 ГПК України, суд
2. Зупинити провадження у справі 916/2550/22 до набрання законної сили рішенням суду по справі № 916/2610/22, що розглядається Господарським судом Одеської області.
Ухвала набрала законної сили 19.12.2022р.
та може бути оскаржено в порядку ст.ст.253-259 ГПК України
Повний текст ухвали складено 19.12.2022р.
Суддя О.А. Демешин