РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

13.12.2022Справа № 910/7196/22

Господарський суд міста Києва у складі судді Кирилюк Т.Ю., за участі секретаря судового засідання Улахли О.М., розглянувши в порядку загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Київський склотарний завод"

до Приватного акціонерного товариства "Домобудівний комбінат №4"

про стягнення 4 430 788,01 грн

за участі представників:

від позивача - Ільїна Д.В.;

від відповідача - Макаренко Ю.О.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Київський склотарний завод" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Домобудівний комбінат №4" про стягнення 4 430 788,01 грн, з яких: 3 847 338,78 грн основного боргу, 532 383,84 грн пені та 51 065,39 грн 3 % процентів річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за Договором № 258 від 23.06.2015 в частині несплати вартості спожитої електричної енергії, що постачалась позивачу Публічним акціонерним товариством "Київенерго" за Договором №НП4-58-18/92624 від 09.02.2018 на об`єкт будівництва, розташований за адресою: м. Київ, пров. Балтійський, 23.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.08.2022 відкрито провадження у справі №910/7196/22 за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі на 13.09.2022.

До суду від відповідача 05.09.2022 надійшов відзив на позовну заяву, в якому Приватне акціонерне товариство "Домобудівний комбінат №4" повністю заперечило проти позовних вимог з підстав їх необґрунтованості. До відзиву відповідачем додано клопотання про витребування доказів від ПрАТ "ДТЕК Київські електромережі".

Від відповідача 08.09.2022 надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, яке судом задоволено.

У підготовчому засіданні 13.09.2022 суд без виходу до нарадчої кімнати постановив ухвали: про встановлення строку для подання відповіді на відзив до 20.09.2022, заперечень - до 29.09.2022, про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів та про оголошення перерви в підготовчому засіданні до 18.10.2022, з метою забезпечення повного та всебічного розгляду справи та реалізації сторонами своїх прав.

Від позивача 26.09.2022 надійшла відповідь на відзив, у якій наведені аргументи на спростування доводів відповідача.

Від відповідача 28.09.2022 надійшло клопотання про продовження процесуального строку для подання заперечень на відповідь на відзив, 12.10.2022 - заперечення на відповідь на відзив.

До суду від відповідача 17.10.2022 надійшли додаткові пояснення по справі.

Підготовче засідання, призначене на 18.10.2022, не відбулось у зв`язку з повітряною тривогою та небезпекою перебування в приміщеннях Господарського суду міста Києва представників сторін та працівників суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.10.2022 підготовче засідання призначено на 15.11.2022.

У підготовчому засіданні 15.11.2022 представником позивача подано додаткові пояснення по справі.

У підготовчому засіданні 15.11.2022 суд без виходу до нарадчої кімнати постановив ухвали: про поновлення процесуального строку для подання відповіді на відзив, про відмову в задоволенні клопотання відповідача про витребування доказів, у зв`язку з його невідповідністю положенням статті 81 Господарського процесуального кодексу України, та про закриття підготовчого провадження і призначення справи до судового розгляду по суті на 13.12.2022.

Представник позивача в судовому засіданні з розгляду справи по суті 13.12.2022 підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача проти задоволення позову заперечив.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення присутніх в судовому засіданні представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позов та заперечення відповідача, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Позивачем (сторона-1), відповідачем (сторона-2) та Товариством з обмеженою відповідальністю "СТАР ПРОФ ДЕВЕЛОПЕР ГРУП" 23.06.2015 було укладено договір №258 (далі - Договір №258), відповідно до умов якого відповідач зобов`язався збудувати об`єкт житлової нерухомості на частині земельної ділянки під кадастровим номером :78:113:0001, що знаходиться за адресою: м. Київ, пров. Балтійський, 23, землекористувачем якої був позивач.

Відповідно до п. 3.3.17. Договору № 258, при необхідності підключення відповідача до існуючих мереж позивача, відповідач компенсує вартість витрат за користування мережами, в тому числі вартість витрат, пов`язаних із забезпеченням проведення розрахунків.

У подальшому відповідач приєднався до мережі позивача та почав споживати електричну енергію, що визнається обома сторонами.

Так, між позивачем та ПАТ "Київенерго" 09.02.2018 було укладено Договір №НП4-58- 18/92624 про приєднання, яке не є стандартним (далі - Договір приєднання), згідно з пунктом 1.1. якого до електричних мереж приєднується об`єкт - "Будівництво багатофункціонального житлового кварталу 1, місце розташування об`єкта Замовника: пров. Балтійський 23".

Пунктом 3.1.2. Договору передбачено обов`язок позивача на дату 31.12.2025 забезпечити прийняття в експлуатацію електроустановок зовнішнього електрозабезпечення від місця забезпечення потужності до точки приєднання у порядку та випадках, встановлених законодавством у сфері містобудування.

Таким чином, об`єкт будівництва споживав електричну енергію, що постачалась позивачу, та вартість якої відповідно до умов п. 3.3.17. Договору №258 відшкодовується відповідачем.

У додатку № 1 до Договору приєднання викладені технічні умови на підключення об`єкта будівництва до електричних мереж.

Між позивачем та ПрАТ "ДТЕК Київські електромережі" 28.08.2018 укладено додаткову угоду № 1 до Договору приєднання, якою замінено сторону цього правочину - ПАТ "Київенерго", на ПрАТ "ДТЕК Київські електромережі".

У подальшому, 24.06.2020 між позивачем, відповідачем, ТОВ "Київська Девелопмент" та ТОВ "Юридична компанія "Актус" укладено додаткову угоду до Договору № 258.

Відповідно до пункту 1. цієї додаткової угоди, з метою забезпечення живлення електричною енергією будівельних механізмів відповідача та І черги об`єкту "Будівництво багатофункціонального житлового кварталу 1 за адресою: пров. Балтійський, 23 в Оболонському районі м.Києва", сторони погодили тимчасове приєднання будівельних механізмів відповідача та І черги Об`єкту до мереж електропостачання, які належать Стороні-1, до моменту здійснення ПрАТ "ДТЕК Київські електромережі" приєднання до побудованих кабельних мереж постійного електрозабезпечення згідно договору №НП4-58-18/92624 від 09.02.2018 про приєднання, яке не є стандартним, з урахуванням передбаченої проектом електропостачання черговості введення потужностей в експлуатацію.

Дата тимчасового приєднання І черги Об`єкту посвідчується Актом тимчасового приєднання до мереж електропостачання, які належать позивачу. Точка тимчасового приєднання І черги Об`єкту - в ТП560-ТЗ,Т4 (пункти 2, 3 додаткової угоди від 24.06.2020).

Згідно з пунктом 4 додаткової угоди від 24.06.2020 відповідач гарантував здійснення будівництва та введення в експлуатацію кабельних мереж постійного електропостачання І черги будівництва Об`єкту в термін, передбачений договором №НП4-58-18/92624 від 09.02.2018. Відповідач підтверджував приєднання II черги будівництва Об`єкту згідно проекту мереж електропостачання до мереж електропостачання І черги.

Пунктом 5 цієї додаткової угоди передбачено, що після завершення будівництва та введення в експлуатацію кабельних мереж межа балансового розмежування між І та II чергами Об`єкту знаходитиметься в ТП560-І, та тимчасове електроживлення І черги Об`єкту від електричних мереж, які належать позивачу, буде припинено.

Згідно з пунктами 7, 8 додаткової угоди від 24.06.2020 обсяг спожитої електричної енергії позивачем для власних потреб визначається на підставі даних електролічильників, встановлених в ТП560-Т1,Т2,ТЗ,Т4, з урахуванням технологічних втрат у внутрішніх мережах у розмірі 10%. Обсяг спожитої електричної енергії відповідачем визначається виходячи із сформованого акту постачальника послуг за вирахуванням обсягу споживання електроенергії позивачем, розрахованого згідно пункту 7 даної додаткової угоди.

Протягом періоду тимчасового приєднання І черги Об`єкту до мереж електропостачання, які належать позивачу, оплата обсягів споживання електричної енергії здійснюється відповідачем за ціною, визначеною постачальником послуг, на підставі виставленого позивачем рахунку, у розмірі 100% вартості прогнозованих (заявлених) обсягів споживання електроенергії у наступному розрахунковому періоді, та враховуючи різницю сплаченої попередньої оплати та обсягу споживання попереднього розрахункового періоду, - не пізніше 5 (п`ятого) числа поточного місяця. Прогнозовані (заявлені) обсяги споживання електричної енергії на розрахунковий період надаються позивачу уповноваженим представником відповідача (пункт 9 додаткової угоди від 24.06.2020).

Розрахунковим періодом, за який відповідачем здійснюється попередня оплата обсягів споживання електроенергії, є період з 22 числа поточного місяця по 22 число наступного місяця. Надання послуг позивачем за попередні розрахункові періоди підтверджуються актами надання послуг, підписаними позивачем та відповідачем, і засвідченими їх печатками. Відповідач підписує, засвідчує печаткою та повертає позивачу акти наданих послуг не пізніше 5 календарних днів з дати їх отримання (пункти 10, 12 додаткової угоди від 24.06.2020).

Згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (стаття 626 Цивільного кодексу України).

Статтею 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У відповідності до статті 509 Цивільного кодексу України та статті 173 Господарського кодексу України в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач стверджує, що відповідач у період з січня 2022 року по травень 2022 року споживач електричну енергію, яка поставлялась позивачу, для електропостачання Об`єкту будівництва, проте ухилявся від підписання відповідних актів надання послуг та допустив заборгованість за цей період у розмірі 3 847 338,78 грн, про стягнення яких і пред`явлено даний позов.

Відповідач, заперечуючи проти позову, вказує про припинення користування мережами позивача для електропостачання Об`єкту з грудня 2021 року, та заперечує факт постачання електроенергії в спірний період (з січня 2022 року по травень 2022 року) через мережі позивача та, відповідно, наявність заборгованості перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Київський склотарний завод".

Зокрема, відповідач вказує, що трансформаторна підстанція ТП-560, через яку має здійснювалось приєднання Об`єкту будівництва, перейшла у власність ТОВ "ТП-560", в зв`язку з чим між ним, позивачем та ТОВ "Київські енергетичні послуги" було укладено додаткову угоду від 30.12.2021 про заміну сторони договору про постачання електричної енергії споживачу від 20.12.2018 р. №10222017 ПВ.

Тобто, в січні - травні 2022 року позивач не був власником (користувачем) цієї мережі (ТП-560).

При цьому судом встановлено, що об`єкт будівництва було введено в експлуатацію відповідно до сертифікатів відповідності від 30.06.2020, 21.08.2020 та від 12.10.2021, у зв`язку з чим відповідач листом від 27.01.2022 № 23-62 повідомив позивача про припинення Договору № 258 від 23.06.2015 у зв`язку з його виконанням.

Відповідно до частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що позивачем не надано до матеріалів справи суду належних і допустимих доказів споживання відповідачем електричної енергії через інженерні мережі позивача у спірний період (січень-травень 2022 року), не надано доказів направлення відповідачу відповідних актів надання послуг за Договором № 258, та не надано жодних доказів того, що після введення в експлуатацію об`єкта будівництва саме відповідач продовжував споживати спірну електроенергію.

Позивач при цьому стверджує, що акти наданих послуг та рахунки на оплати направлялись ним на електронну адресу відповідача, на підтвердження чого надав роздруківки з електронної пошти.

Проте, суд відхиляє такі доводи як необґрунтовані, оскільки умови договору № 258 не передбачають можливості направлення будь-яких документів на електронну пошту сторін, та не містять відповідних поштових адрес, на які можу здійснювались листування. Натомість, пунктом 8.4. цього договору сторони погодили, що всі повідомлення, будь-яке листування тощо будуть вважатися зробленими належним чином, якщо вони письмово оформлені та надіслані відповідним листом (рекомендований лист, цінний лист з описом вкладення. У будь-якому разі виконавець послуг вважається повідомленим з моменту фактичного отримання листа, а замовник - з моменту направлення виконавцем послуг відповідного листа (передання до потового відділення зв`язку та отримання фіскального чеку; проставлення на копії документа будь-якої відмітки, що свідчить про його отримання замовником).

За таких обставин, позовні вимоги є недоведеними та не можуть бути задоволені судом.

При цьому суд відхиляє як такі, що не відповідають обставинам справи, доводи позивача про те, що додатковою угодою від 24.06.2020 сторони фактично уклали новий правочин, за яким і здійснювалось користування електроенергією, а також про те, що сплатою коштів за попередні періоди відповідач визнав наявність зобов`язань перед позивачем.

Інші доводи і твердження сторін не спростовують зазначених висновків суду та не можуть вплинути на результат вирішення даного спору, тож не приймаються судом до уваги.

За приписами частиною 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись статтями 129, 238, 241-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 16.12.2022.

Суддя Т.Ю.Кирилюк