УХВАЛА

16 грудня 2022 року

м. Київ

cправа № 911/3312/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Уркевича В. Ю.- головуючого, Мачульського Г. М., Краснова Є. В.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Армукрземпроект»

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.07.2022 (головуючий суддя Попікова О. В., судді Євсіков О. О., Ходаківська І. П.) та ухвалу Господарського суду Київської області від 24.01.2022 (суддя Мальована Л. Я.) у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Армукрземпроект»

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «Денмарк Інвест», 2) Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях, 3) фізичної особи-підприємця Кравченка Олексія Володимировича,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача 1 - Державне підприємство «Міжнародний аеропорт «Бориспіль»

про визнання результатів аукціону недійсними та застосування наслідків нікчемності правочину

ВСТАНОВИВ:

1. У листопаді 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Армукрземпроект» (далі - ТОВ «Армукрземпроект») звернулося до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Денмарк Інвест» (далі - ТОВ «Денмарк Інвест»), Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях та фізичної особи-підприємця Кравченка Олексія Володимировича про визнання результатів аукціону недійсними та застосування наслідків нікчемності правочину.

2. Ухвалою Господарського суду Київської області від 12.01.2022 задоволено заяву ТОВ «Армукрземпроект» про залишення позову без розгляду; позов у справі № 911/3312/21 залишено без розгляду; повернуто ТОВ «Армукрземпроект» судовий збір, сплачений за подання позовної заяви.

3. ТОВ «Денмарк Інвест» звернулося до Господарського суду Київської області із заявою про стягнення витрат на професійну правничу допомогу від 20.01.2022.

4. Ухвалою Господарського суду Київської області від 24.01.2022 заяву ТОВ «Денмарк Інвест» задоволено повністю. Стягнуто з ТОВ «Армукрземпроект» на користь ТОВ «Денмарк Інвест» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 26 000,00 грн.

5. Задовольняючи заяву ТОВ «Денмарк Інвест», місцевий господарський суд виходив з того, що на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу ТОВ «Денмарк Інвест» надано суду: договір про надання правової допомоги від 03.12.2021, укладений між Адвокатським об`єднанням «В. Тетерський і Партнери» та ТОВ «Денмарк Інвест»; додаток «Гонорар» до договору, яким обумовлено перелік та вартість послуг; акт наданих послуг від 08.12.2021 № б/н на загальну суму 26 000,00 грн; заява на договірне списання коштів та розрахунок годин у справі № 911/3312/21. Отже, як зазначив суд, матеріалами справи підтверджується факт надання Адвокатським об`єднанням «В. Тетерський і Партнери» ТОВ «Денмарк Інвест» професійних правничих послуг на суму 26 000,00 грн.

6. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 13.07.2022 ухвалу Господарського суду Київської області від 24.01.2022 скасовано, заяву ТОВ «Денмарк Інвест» про відшкодування судових витрат від 20.01.2022 передано на розгляд до Господарського суду Київської області.

7. Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що під час постановлення оскаржуваної ухвали від 24.01.2022 суд першої інстанції не дотримався вимог процесуального законодавства, зокрема положень статей 130, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, а саме розглянув заяву ТОВ «Денмарк Інвест» про стягнення витрат на правничу допомогу без повідомлення учасників судового процесу, чим позбавив ТОВ «Армукрземпроект» можливості подати заперечення на цю заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

8. У липні 2022 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ТОВ «Армукрземпроект», в якій скаржник просить скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.07.2022 та ухвалу Господарського суду Київської області від 24.01.2022 і ухвалити нове рішення, яким заяву ТОВ «Денмарк Інвест» про стягнення витрат на професійну правничу допомогу залишити без розгляду.

9. Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 17.08.2022 серед іншого відкрито касаційне провадження у справі № 911/3312/21 за касаційною скаргою ТОВ «Армукрземпроект» на постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.07.2022 та ухвалу Господарського суду Київської області від 24.01.2022 та призначено касаційну скаргу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 07.09.2022.

10. Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.09.2022 провадження у справі № 911/3312/21 за касаційною скаргою ТОВ «Армукрземпроект» на постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.07.2022 та ухвалу Господарського суду Київської області від 24.01.2022 зупинено до перегляду постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 06.04.2022 і додаткової постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 27.04.2022 у подібних правовідносинах у справі № 345/1537/21 у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду.

11. Великою Палатою Верховного Суду 23.11.2022 у справі № 345/1537/21 (провадження № 14-41цс22) прийнято постанову, яку оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень 07.12.2022.

12. Відповідно до статті 230 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі поновлюється за клопотанням учасників справи або за ініціативою суду не пізніше десяти днів з дня отримання судом повідомлення про усунення обставин, що викликали його зупинення. Про поновлення провадження у справі суд постановляє ухвалу. З дня поновлення провадження у справі перебіг процесуальних строків продовжується. Провадження у справі продовжується із стадії, на якій його було зупинено.

13. Ураховуючи те, що обставини, які зумовили зупинення провадження у справі № 911/3312/21, усунуто, колегія суддів вважає за необхідне поновити касаційне провадження у цій справі.

14. Підставою касаційного оскарження є частина друга статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

15. На обґрунтування підстави касаційного оскарження ТОВ «Армукрземпроект» посилається на те, що судове рішення суду першої інстанції ухвалено без повідомлення (виклику) сторін і ТОВ «Армукрземпроект» було позбавлено можливості скористатися правом, наданим частиною п`ятою статті 126 Господарського процесуального кодексу України.

16. На думку скаржника, судами попередніх інстанцій також не враховано, що заява ТОВ «Денмарк Інвест» про стягнення витрат на правничу допомогу подана до суду 20.01.2022, тобто через 8 днів після ухвалення судового рішення про залишення позову без розгляду, а не протягом 5 днів, як цього вимагає закон, при цьому ТОВ «Денмарк Інвест» не наводить поважних причин пропуску вказаного строку для звернення з відповідною заявою та не просить суд його поновити.

17. Крім того, скаржник стверджує, що заявлений ТОВ «Денмарк Інвест» до відшкодування розмір витрат на правничу допомогу не відповідає критеріям, визначеним частиною четвертою статті 126, частиною п`ятою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, а також принципам пропорційності та справедливості, закріпленими в статтях 15 та 2 Господарського процесуального кодексу України відповідно.

18. Учасники справи правом на подання відзиву, передбаченого статтею 295 Господарського процесуального кодексу України, не скористалися.

19. Відповідно до частини третьої статті 302 Господарського процесуального кодексу України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів, палати або об`єднаної палати передає справу на розгляд Великої Палати, якщо така колегія (палата, об`єднана палата) вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів (палати, об`єднаної палати) іншого касаційного суду.

20. Згідно із частиною четвертою статті 303 Господарського процесуального кодексу України про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду суд постановляє ухвалу із викладенням мотивів необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у рішенні, визначеному в частинах першій-четвертій статті 302 цього Кодексу, або із обґрунтуванням підстав, визначених у частинах п`ятій або шостій статті 302 цього Кодексу.

21. Дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновку про необхідність передачі справи разом із касаційною скаргою ТОВ «Армукрземпроект» на розгляд Великої Палати Верховного Суду на підставі частини третьої статті 302 Господарського процесуального кодексу України, оскільки вважає за необхідне відступити від висновків про застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених в раніше ухвалених рішеннях Верховного Суду у складі колегії суддів (палати, об`єднаної палати) іншого касаційного суду, з огляду на таке.

22. У справі, що переглядається, як зазначалося раніше, ухвалою Господарського суду Київської області від 24.01.2022 задоволено заяву ТОВ «Денмарк Інвест» про стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 13.07.2022 вказану ухвалу суду першої інстанції скасовано, а заяву ТОВ «Денмарк Інвест» передано на розгляд до місцевого господарського суду.

23. Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що під час постановлення оскаржуваної ухвали суд першої інстанції не дотримався вимог процесуального законодавства, зокрема положень статей 130, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, а саме розглянув заяву ТОВ «Денмарк Інвест» про стягнення витрат на правничу допомогу без повідомлення учасників судового процесу, чим позбавив ТОВ «Армукрземпроект» можливості подати заперечення на цю заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

24. У касаційній скарзі ТОВ «Армукрземпроект», як вказано раніше, посилається, зокрема, на те, що судове рішення суду першої інстанції ухвалено без повідомлення (виклику) сторін і ТОВ «Армукрземпроект» було позбавлено можливості скористатися правом, наданим частиною п`ятою статті 126 Господарського процесуального кодексу України

25. Так, відповідно до частини першої статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

26. Згідно з частиною третьою статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

27. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (частина четверта статті 244 Господарського процесуального кодексу України).

28. Практика Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду щодо застосування частини четвертої статті 244 Господарського процесуального кодексу України є такою.

29. Так, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 11.11.2020 у справі № 908/2614/19 зазначив, що за змістом статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені. Верховний Суд звертає увагу, що рішення Господарського суду Запорізької області від 12.12.2019 у справі № 908/2614/19 було прийнято у відкритому судовому засіданні, проте розгляд заяви про розподіл судових витрат господарським судом першої інстанції в порушення положень частини третьої статті 244 Господарського процесуального кодексу України було здійснено без призначення судового засідання та без повідомлення учасників справи. Як правильно враховано апеляційним господарським судом, не призначивши розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат в тому ж самому порядку, що й судове рішення, суд першої інстанції порушив принцип змагальності і позбавив відповідача можливості заявити відповідне клопотання щодо зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, обов`язок доведення неспіврозмірності яких покладено саме на нього. З огляду на викладене, апеляційним господарським судом правильно скасовано додаткове рішення з підстав порушення судом першої інстанції норм процесуального права, зокрема статті 244 Господарського процесуального кодексу України.

30. У справі № 910/21095/20 у постанові від 25.01.2022 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду вказав, що відповідно до частини другої статті 221 Господарського процесуального кодексу України для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу (частина третя статті 221 Господарського процесуального кодексу України). Із аналізу змісту статті 244 Господарського процесуального кодексу України убачається, що додаткове судове рішення є похідним від первісного судового акта, є його невід`ємною складовою та ухвалюється в тому самому складі та порядку, що й судове рішення; додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої, зокрема, залишилося невирішеним питання про судові витрати. Постановлення судом апеляційної інстанції ухвали про відмову у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення у справі з порушенням положень статей 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, позбавило учасників справи права на участь у судовому засіданні при вирішенні питання розподілу судових витрат, в тому числі можливості відповідача реалізувати своє право на подання, в силу змагальності процесу, процесуальної позиції (аргументів, заперечень) щодо заяви позивача (подібні висновки щодо застосування приписів статей 221, 244 Господарського процесуального кодексу України викладено у постановах Верховного Суду від 08.05.2019 у справі № 910/3984/18, від 04.07.2019 у справі № 910/10930/18, від 31.03.2021 у справі № 922/2341/20, від 30.06.2021 у справі № 905/2135/19, від 30.06.2021 у справі № 910/18652/20). Відтак, постановляючи ухвалу від 29.10.2021 про відмову у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення, суд апеляційної інстанції у порушення наведених норм процесуального права розглянув заяву позивача про розподіл судових витрат без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання. Верховний Суд зазначає, що з огляду на порядок прийняття постанови Північного апеляційного господарського суду від 19.10.2021, повідомлення судом апеляційної інстанції учасників справи про час і місце судового засідання з розгляду заяви позивача про ухвалення додаткового рішення було обов`язковим. Натомість виклик учасників справи у судове засідання є правом суду, реалізація якого залежить від конкретних обставин справи. Враховуючи наведене, Верховний Суд дійшов висновку, що під час постановлення оскаржуваної ухвали від 29.10.2021, суд апеляційної інстанції не дотримався вимог господарського процесуального законодавства, зокрема положень статей 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, що згідно з пунктом 5 частини першої статті 310 Господарського процесуального кодексу України є достатньою підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

31. Подібний за змістом правовий висновок також викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 04.11.2021 у справі № 908/3408/20.

32. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 30.06.2021 у справі № 905/2135/19 вказав, що постанова апеляційного суду прийнята в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. У зв`язку із цим з огляду на імперативні приписи частини третьої статті 244 Господарського процесуального кодексу України додаткова постанова мала бути прийнята судом у такому ж порядку - в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Однак, приймаючи додаткову постанову, суд апеляційної інстанції на порушення наведених норм процесуального права розглянув заяву відповідача про розподіл судових витрат без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання. При цьому Верховний Суд зазначив, що з огляду на порядок прийняття постанови повідомлення судом апеляційної інстанції учасників справи про час і місце судового засідання з розгляду заяви відповідача про розподіл судових витрат було обов`язковим. Натомість виклик учасників справи в судове засідання є правом суду, реалізація якого залежить від конкретних обставин справи.

33. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 02.09.2021 у справі № 873/108/20 зазначено, що заява про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу розглянута апеляційним судом з постановленням додаткової ухвали без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання, що позбавило відповідача можливості заявити клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката та довести неспівмірність цих витрат.

34. Отже, практика Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду щодо застосування частини четвертої статті 244 Господарського процесуального кодексу України та обов`язковості призначення судового засіданні з вирішення питання про ухвалення додаткового рішення, якщо судове рішення по суті позовним вимог прийнято у судовому засіданні, є усталеною та послідовною.

35. Водночас подібною за змістом до статті 244 Господарського процесуального кодексу України є стаття 270 Цивільного процесуального кодексу України.

36. Так, відповідно до частини першої статті 270 Цивільного процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

37. Згідно з частиною третьою статті 270 Цивільного процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

38. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (частина четверта статті 270 Цивільного процесуального кодексу України).

39. У практиці Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду сформувався такий підхід щодо застосування частини четвертої статті 270 Цивільного процесуального кодексу України.

40. Так, у додатковій постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 19.05.2022 у справі № 824/152/21, якою в письмовому порядку розглянуто заяву про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд касаційної інстанцій зазначив, що оскільки під час розгляду судом питання про ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат не проводиться встановлення обставин справи і фактів, виклик учасників справи для надання пояснень не є необхідним, тому колегія суддів не вбачає підстав для розгляду справи з викликом сторін. При цьому постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 17.02.2022 у справі № 824/152/21 за результатом перегляду судового рішення суду апеляційної інстанції, ухвалена у судовому засіданні з повідомлення сторін про дату та час такого судового засідання.

41. У справі № 755/1139/18 додаткова постанова Апеляційного суду міста Києва від 28.04.2020, яка була переглянута судом касаційної інстанції, ухвалена в порядку письмового провадження, в той час як постанова суду апеляційної інстанції від 15.01.2020 у справі № 755/1139/18 ухвалена за результатами розгляду справи у відкритому судовому засіданні.

42. Натомість, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10.11.2021 у справі № 755/1139/18, якою переглянуто вищевказані постанова та додаткова постанови суду апеляційної інстанції, вказано, що аргументи касаційної скарги про те, що додаткова постанова апеляційного суду підлягає обов`язковому скасуванню на підставі пункту 5 частини першої статті 411 Цивільного процесуального кодексу України колегія суддів не приймає, оскільки відповідно до частини четвертої статті 270 Цивільного процесуального кодексу України суд під час ухвалення додаткового рішення у разі необхідності може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.

43. Колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду також зазначає, що у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 05.03.2020 у справі № 756/5330/17 вказано, що доводи касаційної скарги про неповідомлення відповідача про судове засідання від 13.04.2018, у якому було ухвалене додаткове рішення про стягнення судових витрат, суд не приймає до уваги, оскільки відповідно до частини четвертої статті 270 Цивільного процесуального кодексу України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

44. Подібний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19.10.2022 у справі № 201/5579/20.

45. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02.12.2021 у справі № 645/396/20 зазначено, що доводи касаційної скарги про те, що судом першої інстанції не повідомлено Харківську міську раду про дату, час та місце судового засідання, на якому розглядалося питання про ухвалення додаткового судового рішення, є безпідставними, оскільки виклик сторін в судове засідання для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення є правом суду, а не обов`язком. Зазначене передбачено частиною четвертою статті 270 Цивільного процесуального кодексу України, зокрема, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.

46. Європейський суд з прав людини зауважив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який, між іншим, вимагає щоб при остаточному вирішенні справи судами їх рішення не викликали сумнівів (Brumarescu v. Romania, № 28342/95, § 61, ЄСПЛ, від 28.10.1999).

47. Якщо конфліктна практика розвивається в межах одного з найвищих судових органів країни, цей суд сам стає джерелом правової невизначеності, тим самим підриває принцип правової визначеності та послаблює довіру громадськості до судової системи (Lupeni Greek Catholic Parish and others v. Romania, № 76943/11, § 123, ЄСПЛ, від 29.11.2016).

48. Судові рішення повинні бути розумно передбачуваними (S.W. v. the United Kingdom, № 20166/92, § 36, ЄСПЛ, від 22.11.1995).

49. Тому колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду вважає за необхідне відступити від висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду: від 05.03.2020 у справі № 756/5330/17, від 10.11.2021 у справі № 755/1139/18, від 02.12.2021 у справі № 645/396/20, від 19.05.2022 у справі № 824/152/21, від 19.10.2022 у справі № 201/5579/20 щодо необов??язковості призначення судового засідання з розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення, у разі якщо судове рішення по суті позовних вимог ухвалене в судовому засіданні.

50. Окремо колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду вважає за необхідне звернути увагу на те, що ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08.06.2022 справа № 345/1537/21 була передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду для відступлення від низки правових висновків, викладених у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду щодо того, що призначення судового засіданні з вирішення питання про ухвалення додаткового рішення є обов`язковим, якщо судове рішення по суті позовних вимог прийнято у судовому засіданні. Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2022 справу № 345/1537/21 прийнято для продовження розгляду.

51. Разом з тим Велика Палата Верховного Суду постановою від 23.11.2022 у справі № 345/1537/21 (провадження № 14-41цс22) судові рішення судів попередніх інстанцій у вказаній справі скасувала та закрила провадження у справі у зв`язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

52. Звідси питання необхідності призначення судового засідання для ухвалення додаткового судового рішення, відносно якого сформувався протилежний підхід у Касаційному господарському суді та Касаційному цивільному суді у складі Верховного Суду, залишилося не вирішеним.

53. Ураховуючи наведене, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду дійшла висновку про необхідність передачі справи № 911/3312/21 разом із касаційною скаргою ТОВ «Армукрземпроект» на постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.07.2022 та ухвалу Господарського суду Київської області від 24.01.2022 на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Керуючись статтями 230, 233- 235, 302, 303 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Поновити провадження у справі № 911/3312/21 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Армукрземпроект» на постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.07.2022 та ухвалу Господарського суду Київської області від 24.01.2022.

2. Справу № 911/3312/21 разом із касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Армукрземпроект» на постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.07.2022 та ухвалу Господарського суду Київської області від 24.01.2022 передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В. Ю. Уркевич

Судді Г. М. Мачульський

Є. В. Краснов