СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2022 року м. Харків Справа № 917/531/19

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Істоміна О.А., суддя Попков Д.О., суддя Стойка О.В.

секретар судового засідання Семченко Ю.О.

за участю представників сторін:

прокурора - Горгуль Н.В., посвідчення №057317 від 09.10.2020 (в режимі відеоконференції)

позивача - не з`явився

1-го відповідача - не з`явився

2-го відповідача - не з`явився

3-го відповідача - не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Заступника керівника Полтавської обласної прокуратури (вх.№820П/3) на рішення Господарського суду Полтавської області від 29.06.2022

у справі №917/531/19 (суддя Cірош Д.М., повний текст рішення підписано 30.06.2022)

за позовом Миргородської окружної прокуратури Полтавської області в інтересах Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області

до 1. Миргородської районної державної адміністрації Полтавської області

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Корсунівське"

3. Заводської міської територіальної громади Полтавської області в особі Заводської міської ради Миргородського району Полтавської області

про визнання незаконними та скасування розпоряджень, визнання недійсним договору оренди земельних ділянок та повернення земельних ділянок

ВСТАНОВИВ:

Перший заступник керівника Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області звернувся з позовом в інтересах Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області до Лохвицької районної державної адміністрації та ТОВ "Корсунівське", в якому просить:

- визнати недійсним та скасувати розпорядження голови Лохвицької районної державної адміністрації №9 від 22.01.2018 Про надання дозволу на розробку технічних документацій із землеустрою щодо відновлення меж земельних ділянок площею в натурі (на місцевості) для користування на умовах оренди ТОВ "Корсунівське" за межами населеного пункту на території Бодаквянської сільської ради;

- визнати недійсним та скасувати розпорядження голови Лохвицької районної державної адміністрації №165 від 21.05.2018 Про затвердження технічних документацій із землеустрою щодо відведення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) із земель категорії нерозподілених земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва для користування на умовах оренди ТОВ "Корсунівське";

- визнати недійсним договір оренди землі, укладений між Лохвицькою районною державною адміністрацією (м.Лохвиця, вул.Перемоги 1, ) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Корсунівське" (с.Корсунівка, Лохвицького району, ) 22.01.2018 щодо земельних ділянок з кадастровими номерами: :00:007:0895, :00:007:0907, :00:007:0894, :00:007:0892, :00:007:0891, :00:007:0886, :00:007:0887, :00:007:0883, :00:007:0893, :00:007:0906 та припинити його на майбутнє;

- зобов`язати ТОВ "Корсунівське" (с.Корсунівка, Лохвицького району, ) повернути Головному управлінню Держгеокадастру у Полтавській області земельні ділянки з кадастровими номерами :00:007:0895 площею 48,3742 га, :00:007:0907 площею 12,8720 га, :00:007:0894 площею 20,3970 га, :00:007:0892 площею 50,3309 га, :00:007:0891 площею 16,2450 га, :00:007:0886 площею 61,6319 га, :00:007:0887 площею 20,4268 га, :00:007:0883 площею 26,4407 га, :00:007:0893 площею 8,8763 га, :00:007:0906 площею 1,7944 га загальною площею 267,3892 га, які розташовані на території Бодаквянської сільської ради сільської ради Лохвицького району, шляхом підписання акту прийому - передачі земельних ділянок.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 29.06.2022 у справі №917/531/19 в задоволенні позову відмовлено повністю.

Прокурор з вказаним рішенням місцевого господарського суду не погодився, звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати зазначене рішення повністю та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, прокурор посилається на те, що рішення місцевого господарського суду прийнято з порушенням вимог ст.ст. 14, 73, 74, 76 79, 236, 238 ГПК України, та внаслідок неправильного застосування норм ст. 203 ЦК України, ст.17 , 122, 124

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що прокуратурою було додано до матеріалів справі докази того, що спірні земельні ділянки сформовані як об`єкт державної власності. До категорій нерозподілених (невитребуваних) земельних паїв cnipнi земельні ділянки не належать, оскільки паюванню меж КСП не підлягали, що підтверджується наявними у матеріалах доказами. Зокрема, це підтверджено витягами з Державного земельного кадастру, Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.08.2022 сформовано склад колегії суддів Східного апеляційного господарського суду: головуючий суддя Істоміна О.А., судді Попков Д.О., Стойка О.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 15.08.2022 апеляційну скаргу Заступника керівника Полтавської обласної прокуратури залишено без руху через відсутність доказів сплати судового збору у відповідному розмірі.

Після усунення недоліків, ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 13.10.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Заступника керівника Полтавської обласної прокуратури, встановлено строк для учасників справи для подання відзиву на апеляційну скаргу в порядку ч.2 ст.263 Господарського процесуального кодексу України. Запропонувати учасникам справи до 31.10.2022 (включно) надати до суду заяви, клопотання та заперечення (у разі наявності), з доказами надсилання їх копії та доданих до них документів інших учасникам справи в порядку ч.4 ст.262 Господарського процесуального кодексу України. Призначити справу до розгляду на 05.12.2022 та повідомлено, що участь сторін та третіх осіб у судовому засіданні не є обов`язковою.

ТОВ Корсунівське, другий відповідач по справі надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення Господарського суду Полтавської області від 29.06.2022 у справі №917/531/19 залишити без змін, як законне та обгрунтоване, а апеляційну скаргу без задоволення. Обгрунтовуючи свою позицію по справі відповідач посилається на те, що позивач не надав та у матеріалах судової справи відсутній правовстановлюючий документ, що підтверджував би факт державної форми власності на спірні земельні ділянки. Натомість має місце Державний акт на право колективної власності на землю колгоспу імені Леніна серії ПЛ014 від 27.12.1995, що є чинним на даний час, який не визнавався недійсним в судовому порядку та не був скасованим будь-яким іншим чином, в поєднанні за довідками наданими відділом у Лохвицькому районі ГУ Держгеокадастру у Полтавській області є доказом того, що по-перше, земельні ділянки, що є об`єктом оренди належать до категорії нерозподілених земель (паїв); по-друге, форма земельних ділянок колективна.

Третій відповідач, Заводська міська рада Миргородського району Полтавської області також надала відзив на апеляційну скаргу, в якому також просить рішення Господарського суду Полтавської області від 29.06.2022 у справі №917/531/19 залишити без змін, як законне та обгрунтоване, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заявою від 14.11.2022 Харківська обласна прокуратура звернулася до апеляційного суду із проханням провести судове засідання в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів з використанням технічної програми EasyCon, яке було задоволено відповідною протокольною ухвалою.

Другий відповідач, ТОВ Корсунівське звернулося до Східного апеляційного господарського суду із клопотанням про відкладення розгляду справи, в зв`язку з тим, що його представник адвокат Чуфістова Ю.Г. не має можливості прибути в судове засідання через перебування за кордоном України та планує повернення після нового року.

Розглянувши вищевказане клопотання про відкладення розгляду справи, судова колегія апеляційного господарського суду дійшла висновку щодо залишення його без задоволення, зважаючи на наступне

- явка сторін не визнавалась обов`язковою, у зв`язку із чим суд в силу положень ч.12 ст.270 Господарського процесуального кодексу не позбавлений можливості розглянути справу без участі уповноваженого представника відповідача;

- відповідач мав можливість направити в судове засідання іншого представника, а відкладення розгляду справи призведе до затягування судового процесу, що є недопустимим в світлі положень ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод;

- відповідач мав можливість заявити клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

04.12.2022 на адресу Східного апеляційного господарського суду від Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області надійшла заява, в якій позивач просить розглянути справу №917/531/19 за відсутності його представника. Обгрунтовуючи своє клопотання позивач зазначає, що Указом Президента України від 24.02.2022 № 64 в Україні введено воєнний стан, у зв`язку з територіальною віддаленістю, відсутністю коштів на відрядження та значним навантаженням в роботі, представник ГУ Держгеокадастру не може взяти участь у судовому засіданні з поважних причин. Також, у зв`язку із запровадженням графіку планових відключень електроенергії на грудень, взяти участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, немає можливості.

Будь-яких інших заяв чи клопотань до канцелярії Східного апеляційного господарського суду в межах розгляду даної апеляційної скарги не надходило.

У судовому засіданні 05.12.2022 представник прокуратури (апелянта) підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, просив суд скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Перший та третій відповідачі в судове засідання не з`явилися, були повідомлені про час та місце розгляду справи, у зв`язку з чим колегія суддів приходить до висновку про можливість розгляду справи за його відсутністю, оскільки вони за власною волею не скористався своїми правами, передбаченими ст.42 ГПК України.

Згідно з частиною 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до частини дванадцятої статті 270 Господарського процесуального кодексу України, неявка сторін, або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Заслухавши в судовому засіданні доповідь судді-доповідача, розглянувши матеріали справи, доводи в обґрунтування апеляційної скарги, в межах вимог, передбачених ст.269 ГПК України, заслухавши в судовому засіданні представника прокуратури, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

Рішенням суду першої інстанції встановлено наступне:

15.01.2018 ТОВ "Корсунівське" звернулося з клопотанням до голови Лохвицької райдержадміністрації щодо надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення відновлення меж земель сільськогосподарського призначення категорія (рілля) на земельні ділянки, що розташовані за межами населених пунктів на території адміністративного підпорядкування Бодаквянської сільської ради Лохвицького району Полтавської області та є нерозподіленими згідно з Державним актом на право колективної власності на землю №014 серії ПЛ від 27.12.1995 та передати в оренду зазначені земельні ділянки терміном на 14 років з виплатою орендної плати в межах 9 відсотків від нормативно грошової оціни землі проведеної на території відповідної сільської ради.

22.01.2018 за результатами розгляду клопотання Головою районної державної адміністрації прийнято розпорядження №9 відповідно до якого:

- надано дозвіл на розробку технічних документацій із землеустрою щодо відновлення меж земельних ділянок в натурі на місцевості для користування на умовах оренди ТОВ "Корсунівське" десяти земельних ділянок площею 48,3742 га, 12,8720 га, 20,3970 га, 8,8763 га, 50,3309 га, 16,2450 га. 61,6319 га, 20,4268 га, 26,4407 га, 1,7944 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель категорії нерозподілених земельних ділянок, які знаходяться в адміністративно-територіальному підпорядкуванні Бодаквянської сільської ради Лохвицького району Полтавської області.

- надано в оренду ТОВ "Корсунівське" земельні ділянки сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 267,3892 га ріллі із земель категорії нерозподілених земельних ділянок у тому числі:

48,3742 га - кадастровий номер :00:007:0895,

12,8720 га - кадастровий номер :00:007:0907,

20,3970 га - кадастровий номер :00:007:0894,

50,3309 га - кадастровий номер :00:007:0892,

16,2450 га - кадастровий номер :00:007:0891,

61,6319 га - кадастровий номер :00:007:0886,

20,4268 га - кадастровий номер :00:007:0887,

26,4407 га - кадастровий номер :00:007:0883,

8,8763 га - кадастровий номер :00:007:0893.

1,7944 га - кадастровий номер :00:007:0906, які знаходяться на території адміністративного підпорядкування Бодаквянської сільської ради строком на 14 (чотирнадцять) років.

21.05.2015 розпорядженням голови Лохвицької РДА №165 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо відведення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) із земель категорії нерозподілених земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва для користування на умовах оренди, площею 267,3892 га ТОВ "Корсунівське" на території Бодаквянської сільської ради.

22.01.2018 Лохвицька РДА та ТОВ "Корсунівське" уклали договір оренди землі, відповідно до умов якого в оренду Товариству строком на 14 років передано 267,3892 га ріллі із земель категорії нерозподілених часток (паїв), що розташована на території адміністративного підпорядкування Бодаквянської сільської ради Лохвицького району Полтавської області з кадастровими номерами: 48,3742 га - кадастровий номер :00:007:0895;12,8720 га - кадастровий номер :00:007:0907; 20,3970 га - кадастровий номер :00:007:0894; 50,3309 га - кадастровий номер :00:007:0892; 16,2450 га - кадастровий номер :00:007:0891;61,6319 га - кадастровий номер :00:007:0886; 20,4268 га - кадастровий номер :00:007:0887; 26,4407 га - кадастровий номер :00:007:0883; 8,8763 га - кадастровий номер :00:007:0893; 1,7944 га - кадастровий номер :00:007:0906.

30.01.2018 зареєстровано право оренди Товариства за вказаним договором в реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області проведено перевірку з питань дотримання вимог земельного законодавства під час надання Лохвицькою РДА земельних ділянок сільськогосподарського призначення загальною площею 267,3892 га, розташованих на території Бодаквянської сільської ради Лохвицького району, якою встановлені порушення вимог Земельного кодексу України

За результатами перевірки інспектором ГУ Держгеокадастру у Полтавській області складено низку актів дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельною ділянкою, а саме: №920-ДК/1286/АП/09/01/-18, №920-ДК/1287/АП/09/01/-18, №920-ДК/1288/АП/09/01/-18 від 25.10.2018 та №985-ДК/1357/АП/09/01/-18 від 02.11.2018.

Зазначені акти містять інформацію, що земельні ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 267,3892 га, на території Бодаквянської сільської ради Лохвицького району Полтавської області не належать до нерозподілених (невитребуваних) земельних часток (паїв). Згідно з відомостями з Державного земельного кадастру, кожній земельній ділянці присвоєно кадастровий номер та 30.06.2016 форма власності у реєстрі зареєстрована як державна.

Крім того встановлено, що згідно з наказом ГУ Держгеокадастру в Полтавській області №32 від 23.01.2018, вказані земельні ділянки включені до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, права оренди на які буде продано на земельних торгах, що підтверджується даними земельного вісника України, в якому зазначено, що станом на 01.02.2019 вищевказані земельні ділянки ГУ Держгеокадастру у Полтавській області будуть виставлені на аукціон.

В той же час, відповідно до Інформації із Державного земельного кадастру про право власності на речові права на земельну ділянку від 20.09.2021 щодо земельних ділянок з кадастровими номерами :00:007:0895, :00:007:0907, :00:007:0894, :00:007:0892, :00:007:0891, :00:007:0886, :00:007:0887, :00:007:0883, :00:007:0893, :00:007:0906 форма власності спірних земельних ділянок - комунальна, право оренди земельних ділянок зареєстровано за ТОВ "Корсунівське".

Наведені обставини сторонами не заперечуються.

Прокурор звертаючись до господарського суду із позовом зазначає, що Лохвицька райдержадміністрація перевищила свої повноваження, надані в галузі земельних відносин, та в порушення вимог статей 17, 122 Земельного кодексу України розпорядилася землями державної форми власності, прийнявши розпорядження №9 від 22.01.2018 та №165 від 21.05.2018, у зв`язку з чим останні підлягають визнанню недійсними та скасуванню, договір оренди землі, також підлягає визнанню недійсним, як такий, що укладений всупереч вимогам статей 122, 123, 124, 134 Земельного кодексу України, а земельні ділянки - поверненню Головному управлінню Держгеокадастру у Полтавській області.

Так, за твердженням прокурора передані в оренду Товариству земельні ділянки не належать до нерозподілених (невитребуваних) земельних часток (паїв), мають державну форму власності, що підтверджується актами перевірок дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельною ділянкою ГУ Держгеокадастру в Полтавській області та на наказ ГУ Держгеокадастру в Полтавській області №32 від 23.01.2018, за яким спірні земельні ділянки були включені до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, право оренди на які буде продано на земельних торгах. Спірні земельні ділянки первинно сформовані та зареєстровані як об`єкти державної власності, і в комунальну власність не були передані. На момент відкриття Поземельної книги 30.06.2016 форма власності вказаних земельних ділянок - державна; з 16.10.2018 в Державному земельному кадастрі зазначено, щодо них тип власності невизначений. До невитребуваних паїв спірні земельні ділянки також не відносяться, є колективною формою власності (землі не увійшли до паювання).

Перший відповідач зазначає, що Лохвицька райдержадміністрація Полтавської області при прийнятті розпоряджень, а також при укладенні договору оренди землі діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, право оренди було зареєстроване відповідно до вимог законодавства України.

Другий відповідач наполягає на відсутності правовстановлюючого документу, який би підтверджував факт держаної форми власності на спірні земельні ділянки. Натомість наявний Державний акт на право колективної власності на землю колгоспу імені Леніна серії ПЛ 014 від 27.12.1995, який є чинним на даний час. Відповідно до довідок, наданих відділом у Лохвицькому районі ГУ Держгеокадастру у Полтавській області, земельні ділянки, що є об`єктом оренди, не ввійшли до розпаювання та належать до категорії нерозподілених земель (паїв), форма власності земельних ділянок - колективна.

Господарський суд, приймаючи оскаржуване рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовив, зазначив, що прокурор не надав до позовної заяви чи під час розгляду справи належних доказів, які б підтверджували факт формування спірних ділянок саме як ділянок державної форми власності. На момент звернення прокурора з цим позовом до суду повноваження щодо надання в користування спірних ділянок були вже передані від районних державних адміністрації до відповідних сільських, селищних, сільських рад. Враховуючи той факт, що на момент звернення з позовом до суду, згідно з витягами з Державного земельного кадастру та поземельних книг інформація про зареєстроване право власності спірних земельних ділянок відсутня, суд позбавлений можливості встановити правовий статус спірних земельних ділянок та, відповідно, належного розпорядника зазначених земельних ділянок. Крім того, Прокурором та іншими учасниками справи не було надано доказів, які б підтверджували, що спірні земельні ділянки відносяться до нерозподілених (невитребуваних) земельних часток (паїв) або є землями колективної форми власності. Нерозподілені частки (паї) не є землями державної чи комунальної власності, а лише перебували (на момент прийняття оспорюваного розпорядження та укладення договору) у розпорядженні відповідних адміністрацій до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку.

Надаючи кваліфікацію спірних правовідносин, суд апеляційної інстанції не погоджується з правовими висновками суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

За змістом статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно зі статтею 236 зазначеного Кодексу судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Наведені норми зобов`язують суд у кожному конкретному випадку оцінювати наявні докази в їх сукупності, з урахуванням повноти встановлення всіх обставин справи, необхідних для правильного вирішення спору, на основі вичерпних і підтверджених висновків.

Земля як основне національне багатство, що перебуває під особливою охороною держави, є об`єктом права власності Українського народу, а органи державної влади та органи місцевого самоврядування здійснюючи владні управлінські функції при прийнятті рішень щодо земель державної та комунальної власності мають діяти виключно у порядок та спосіб визначений законом.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує нормативно-правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Стосовно правомірності видачи розпоряджень головою Лохвицької районної державної адміністрації №9 від 22.01.2018 та №165 від 21.05.2018 колегія суддів зазначає наступне.

За правилами статті 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Статтею 6 Закону України "Про оренду землі" визначено, що орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (ч.1ст.124 Земельного кодексу України, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Обов`язок органів державної влади і органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень і у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України закріплений в статті 19 Конституції України.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 13 Закону України "Про місцеві державні адміністрації"(в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) до відання місцевих державних адміністрацій у межах і формах, визначених Конституцією і законами України, належить вирішення питань використання землі.

За приписами статті 6 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" на виконання Конституції України, законів України, актів Президента України, актів Кабінету Міністрів України, міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, які відповідно до закону забезпечують нормативно-правове регулювання, власних і делегованих повноважень, голова місцевої державної адміністрації в межах своїх повноважень видає розпорядження.

При розгляді справи місцевим господарським судом було встановлено (і відповідачами не заперечується), що спірні земельні ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 267,3892 га перебували у користуванні КСП ім.Леніна Лохвицького району Полтавської області.

Згідно відомостей Державного земельного кадастру, кожній земельній ділянці присвоєно кадастровий номер та 30.06.2016 форма власності у реєстрі зареєстрована як державна. Указане підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, даними Поземельних книг, актами проведення перевірок дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельною ділянкою №920-ДК/1286/АП/09/01/-18, №920-ДК/1287/АП/09/01/-18, №920-ДК/1288/АП/09/01/-18 від 25.10.2018 та №985-ДК/1357/АП/09/01/-18 від 02.11.2018, складених інспектором ТУ Держгеокадастру в Полтавській області.

Окрім того, згідно наказу ГУ Держгеокадастру в Полтавській області №32 від 23.01.2018, вищевказані земельні ділянки включені до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, права оренди на які буде продано на земельних торгах.

Технічною документацією по розробці схеми організації території земельних часток (паїв) в межах розташованих земель бувшого КСП ім. Леніна та виділених землях резервного фонду на території Бодаквянської сільської ради Лохвицького району Полтавської області, щодо якої судом першої інстанції відмовлено в долученні до справи як доказу підтверджено (а.с.З технічної документації), що:

- загальна площа земель колективної власності, що підлягали паюванню становила 2543,3 га;

- загальна площа земельних часток (паїв), рілля становила 2465,76 га;

- запроектовано шляхів - 14,94 га, залуження - 62,6 га.

- кількість громадян, які мають право на земельну частку (пай) - 1014 чоловік;

- середній розмір земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах -2,43 га.

Рішенням II сесії XXIII скликання Бодаквянської сільської ради Лохвицького району Полтавської області від 05.05.2000 (а.с. 17 технічної документації) «Про уточнення площі земель, що підлягають паюванню та виділення земель резервного фонду для забезпечення земельними частками(паями)» затверджено уточнений список громадян, які мають право на земельну частку (пай) та передано до складу земель, що підлягають поділу, земельну ділянку резервного фонду загальною площею 47,1 га.

Виділення земельної ділянки резервного фонду сільської ради було зумовлено недостатністю земель КСП ім. Леніна для виділення земельних паїв у встановленому розмірі для всіх членів КСП, які мали право на земельну частку (пай).

Згідно ст. 9 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам, земельних часток (паїв)» та Порядку організації робіт та методики розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.02.2004 № 122 у разі наявності протоколу про розподіл земельних ділянок між усіма власниками земельних часток (паїв), земельні ділянки вважаються розподіленими.

В той же час, згідно змін від 01.01.2019 до ст. 13 Закону України «Про виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам, земельних часток (паїв)» визначено більш конкретно поняття невитребуваних та нерозподілених земельних ділянок.

Так, згідно ч. 1 ст. 13 Закону нерозподіленою земельною ділянкою є земельна ділянка, яка відповідно до проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) увійшла до площі земель, що підлягають розподілу, але відповідно до протоколу про розподіл земельних ділянок не була виділена власнику земельної частки (паю).

Невитребуваною (ч.2 ст.13 Закону) є земельна частка (пай), на яку не отримано документа, що посвідчує право на неї, або земельна частка (пай), право на яку посвідчено відповідно до законодавства, але яка не була виділена в натурі (на місцевості).

Відповідно до документації по паюванню земель КСП ім. Леніна, загальна площа земель колективної власності, що підлягали паюванню становила 2543,3 га (у тому числі землі сільськогосподарського призначення, рілля - 2465,76 га, шляхи - 14,94 га, залуження - 62,6 га).

Чітке розмежування земель державної та колективної власності (на час виникнення спірних правовідносин) було визначено Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності.

Зокрема, відповідно до ч.З розділу II «Прикінцевих та перехідних положень» указаного Закону, з дня набрання чинності цим Законом (1 січня 2013 року) землями комунальної власності відповідних територіальних громад вважаються:

а) земельні ділянки:

на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності відповідної територіальної громади;

які перебувають у постійному користуванні органів місцевого самоврядування, комунальних підприємств, установ, організацій;

б) всі інші землі, розташовані в межах відповідних населених пунктів, крім земельних ділянок приватної власності та земельних ділянок, зазначених у підпунктах "а і "б" пункту 4 цього розділу.

Частиною 4 розділу II визначено, що у державній власності залишаються:

а) розташовані в межах населених пунктів земельні ділянки:

на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна державної власності;

які перебувають у постійному користуванні органів державної влади, державних підприємств, установ, організацій, Національної академії наук України, державних галузевих академій наук;

які належать до земель оборони;

б) земельні ділянки, що використовуються Чорноморським флотом Російської Федерації на території України на підставі міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України;

в) землі зон відчуження та безумовного (обов`язкового) відселення, що зазнали радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи;

г) усі інші землі, розташовані за межами населених пунктів, крім земельних ділянок приватної власності та земельних ділянок, зазначених у підпункті "а" пункту 3 цього розділу.

Отже, спірні земельні ділянки, як такі, що розташовані за межами населених пунктів і як такі, що не відносяться до земельних ділянок на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності відповідної територіальної громади, які перебувають у постійному користуванні органів місцевого самоврядування, комунальних підприємств, установ, організацій на час виникнення спірних правовідносин і пред`явлення позову прокурором перебували у державній власності.

Як вже було зазначено Законом України «Про місцеві державні адміністрації» визначено повноваження та порядок діяльності місцевих державних адміністрацій. Зокрема, статтею 13 вищевказаного закону встановлено, що до відання місцевих державних адміністрацій у межах і формах, визначених Конституцією і законами України, належить, окрім іншого, вирішення питань використання землі, природних ресурсів, охорони довкілля.

Відповідно до ст.ст. 17 Земельного кодексу України 21 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» місцева державна адміністрація розпоряджається землями державної власності відповідно до закону.

Статтею 122 Земельного кодексу України визначено, що районні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для:

а) ведення водного господарства;

б) будівництва об`єктів, пов`язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо), з урахуванням вимог частини сьомої цієї статті;

в) індивідуального дачного будівництва.

Відповідно до ст. 13 Закон України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради, чи районної державної адміністрації можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів зазначає, що до повноважень районних державних адміністрацій входить розпорядження земельними ділянками державної власності у випадках, чітко визначених ст.ст. 17, 122 Земельного кодексу України та ст. 13 Закон України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)».

Статтею 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» передбачено повноваження районних державних адміністрацій щодо розпорядження виключно нерозподіленими (невитребуваними) земельними ділянками і земельними частками (паями). Що ж до питання розпорядження земельними ділянками в інших випадках, то воно не відноситься до повноваження райдержадміністрацій.

В даному випадку, спірні земельні ділянки до нерозподілених (невитребуваних) земельних ділянок, земельних часток (паїв) не відносяться, що дає підстави дійти висновку, що райдержадміністрацією було незаконно віднесено до нерозподілених колишні землі колективної власності КСП ім. Леніна, які не увійшли до паювання, чим створено штучні умови можливості їх передачі в оренду.

Судом першої інстанції не було спростовано наданих прокурором доказів неможливості перебування спірних земельних ділянок в категорії «нерозподілені частки, паї», які наявні у матеріалах справи, а саме:

- перевірками, проведеними ГУ Держгеокадастру у Полтавській області з питань дотримання вимог земельного законодавства під час надання Лохвицькою РДА земельних ділянок сільськогосподарського призначення загальною площею 267,3892 га ( 48,3742 га - кадастровий номер :00:007:0895; 12,8720га - кадастровий номер :00:007: 0907; 20,3970га - кадастровий номер :00:007:0894; 50,3309 га - кадастровий номер :00:007-.0892; 16,2450 га - кадастровий номер :00:007:0891; 61,6319 га - кадастровий номер :00:007: 0886; 20,4268 га - кадастровий номер :00:007:0887; 26,4407 га - кадастровий номер :00:007:0883; 8,8763 га - кадастровий номер :00:007:0893; 1,7944 га - кадастровий номер :00:007: 0906), розташованих на території Бодаквянської сільської ради Лохвицького району, якими встановлені порушення вимог Земельного кодексу України, якими встановлено, що спірні земельні ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 267,3892 га, на території Бодаквянської сільської ради Лохвицького району Полтавської області до нерозподілених (невитребуваних) земельних часток (паїв) не належать;

- відомостям Державного земельного кадастру, згідно з якими кожній земельній ділянці присвоєно кадастровий номер та 30.06.2016 форма власності у реєстрі зареєстрована як державна;

- наказу ГУ Держгеокадастру в Полтавській області №32 від 23.01.2018, яким спірні земельні ділянки включені до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, права оренди на які буде продано на земельних торгах.

Таким чином, прокуратурою подані і наявні у матеріалах справи належні і допустимі докази того, що спірні земельні ділянки сформовані як об`єкти державної власності. До категорій нерозподілених (невитребуваних) земельних часток (паїв) спірні земельні ділянки не належать, оскільки паюванню між членами КСП не підлягали, що підтверджується наявними у матеріалах справи доказами.

Досліджені обставини в їх сукупності свідчать, що Лохвицькою районною державною адміністрацією всупереч вимог ст.ст. 17, 122 Земельного кодексу України прийнято незаконні розпорядження та всупереч законодавству, оскільки вона діяла поза межами передбачених статтею 13 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" повноважень.

Відповідно до статті 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

За змістом частини 3 статті 43 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" розпорядження голови державної адміністрації, що суперечать Конституції України, законам України, рішенням Конституційного Суду України, іншим актам законодавства або є недоцільними, неекономними, неефективними за очікуваними чи фактичними результатами, скасовуються Президентом України, Кабінетом Міністрів України, головою місцевої державної адміністрації вищого рівня або в судовому порядку.

Розпорядження голови Лохвицької районної державної адміністрації №9 від 22.01.2018 Про надання дозволу на розробку технічних документацій із землеустрою щодо відновлення меж земельних ділянок площею в натурі (на місцевості) для користування на умовах оренди ТОВ "Корсунівське" за межами населеного пункту на території Бодаквянської сільської ради та розпорядження голови Лохвицької районної державної адміністрації №165 від 21.05.2018 Про затвердження технічних документацій із землеустрою щодо відведення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) із земель категорії нерозподілених земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва для користування на умовах оренди ТОВ "Корсунівське" - прийняті з перевищенням повноважень.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає помилковим висновок господарського суду першої інстанції про відсутність підстав для визнання недійсним розпорядження Лохвицької районної державної адміністрації №9 від 22.01.2018 та №165 від 21.05.2018.

Щодо позовних вимог в частині визнання недійсним договору оренди землі від 22.01.2018, укладеного між Лохвицькою районною державною адміністрацією та ТОВ "Корсунівське" щодо земельних ділянок, судова колегія зазначає наступне.

Згідно з статтями 15 та 16 Цивільного кодексу України визнання правочину недійсним є одним із способів захисту цивільного права та інтересу у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже господарський договір, в т.ч. договір оренди землі від 22.01.2018 може бути визнаний недійсним за наявності двох умов:

- порушення ним прав та/або охоронюваних законом інтересів позивача;

- наявності передбачених законом підстав для визнання договору недійсним.

Відповідно до частини 1 статті 215 Цивільного кодексу України підставою для визнання правочину недійсним є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 Цивільного кодексу України, зокрема:

- зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам (частина 1 статті 203 Цивільного кодексу України);

- особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності (частина 2 статті 203 Цивільного кодексу України);

- волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (частина 3 статті 203 Цивільного кодексу України);

- правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним (частина 5 статті 203 Цивільного кодексу України).

За приписами частини 3 статті 215 Цивільного кодексу України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Прийняття Лохвицькою районною державною адміністрацію рішення про передачу земель у користування не уповноваженим органом, без дотримання встановленої Законом процедури позбавляє Український народ загалом (стаття 13 Конституції України) або конкретну територіальну громаду правомочностей власника землі в тому обсязі, який дозволяє її статус землі, відповідно, державної чи комунальної власності.

Оскільки спірний договір оренди землі укладено на підставі розпоряджень Лохвицької районної державної адміністрації №9 від 22.01.2018 та №165 від 21.05.2018, які винесено з порушенням вимог чинного законодавства, колегія суддів вважає, що вказаний договір є таким, що суперечить положенням статті 13 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" та статті 122 Земельного кодексу України і підлягає визнанню недійсним на підставі статей 203, 215 Цивільний кодекс України.

Крім того, слід зазначити, що відповідно до ч. 5 ст. 116 Земельного кодексу України земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності, чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Згідно з п. 21 Перехідних положень Земельного кодексу України (зміни внесено згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні» від 10.07.2018, які набрали чинності 01.01.2019) установлено, що з дня набрання чинності вказаним Законом землі колективних сільськогосподарських підприємств, що припинені (крім земельних ділянок, які на день набрання чинності зазначеним Законом перебували у приватній власності), вважаються власністю територіальних громад, на території яких вони розташовані. Зазначений Закон є підставою для державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки, сформовані за рахунок земель, які в силу зазначеного Закону переходять до комунальної власності.

Відповідно до вказаного Закону власником спірних земель з 01.01.2019 є Заводська міська рада Миргородського району.

Статтею 16 Закону України «Про місцеве самоврядування» визначено, що матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є, зокрема, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад. Таким чином, фактично орган місцевого самоврядування як власник земельної ділянки на даний час позбавлений можливості вільно нею розпоряджатися, у тому числі, шляхом продажу права оренди на земельних торгах у формі аукціоні.

Відповідно із п.1 ч.І ст. 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають право власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до статті 124 ЗК України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 134 ЗК України, земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об`єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Таким чином Закон передбачає, що набуттю права на оренду земельної ділянки державної або комунальної власності передує проведення земельних торгів, за результатами яких приймається рішення органом державної влади або місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, чи укладається договір купівлі-продажу права оренди з наступним укладенням договору оренди земельної ділянки.

В даному випадку, матеріалами справи підтверджується, що аукціон, щодо передачі в оренду згаданих земельних ділянок державної власності не проводився, що є порушенням вищевказаних норм. Незаконна передача земельних ділянок ТОВ «Корсунівське» у спосіб не передбачений законодавством, порушує інтереси держави у сфері використання та охорони земель, ефективного і раціонального використання земельних ресурсів.

Статтею 216 Цивільного кодексу України визначено особливі правові наслідки недійсності правочину. Зокрема, кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів.

Щодо позовних вимог в частині повернення земельних ділянок колегія суддів вважає, що оскільки ці вимоги є похідними від вимог про визнання недійсним договору оренди землі та приймаючи до уваги те, що спірний договір оренди землі, укладено в порушення вимог чинного законодавства, позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню.

Так, повернення спірних земельних ділянок належному власнику - Заводській міській територіальній громаді Полтавської області в особі Заводської міської ради Миргородського району Полтавської області відповідає критерію законності: воно здійснюється на підставі Господарського кодексу та Земельного кодексу України в зв`язку з порушенням низки вимог Земельного кодексу України та Закону України «Про місцеві державні адміністрації», які відповідають вимогам доступності, чіткості, передбачуваності.

Стосовно правомірності звернення прокурора до суду із даним позовом, колегія суддів зазначає наступне.

Предметом судового розгляду цій справі є поданий прокурором позов в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, визнання недійсним договору оренди земельних ділянок та повернення їх до Заводській міській територіальній громаді Полтавської області в особі Заводської міської ради Миргородського району Полтавської області, що стало наслідком порушення прав та інтересів держави щодо законності надання земель в оренду.

Враховуючи зміст правовідносин, що склалися між учасниками справи, з`ясувавши питання повноти обґрунтування прокурором підстав представництва інтересів держави у даній справі, колегією суддів Східного апеляційного господарського суду за результатами апеляційного розгляду встановлено наявність підстав для представництва інтересів держави у спірних правовідносинах.

Згідно із частинами 3, 5 статті 53 Господарського процесуального кодексу України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Частиною 4 статті 53 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує: 1) в чому полягає порушення інтересів держави, 2) необхідність їх захисту, 3) визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає 4) орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Питання представництва інтересів держави прокурором у суді врегульовано у статті 23 Закону України «Про прокуратуру», який набрав чинності 15.07.2015. Ця стаття визначає, що представництво прокурором держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом (частина перша).

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (далі - компетентний орган), а також у разі системного тлумачення положень статті 53 Господарського процесуального кодексу України та статті 23 Закону України «Про прокуратуру» дозволяє дійти висновку, що прокурор здійснює представництво у суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках:

1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах;

2) якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах (висновок викладений у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 31.10.2019 у справі №923/35/19, від 23.07.2020 у справі №925/383/18).

Відповідно до ст.6 Закону України Про державний контроль за використанням та охороною земель до повноважень центрального органу виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, належить : а) здійснення державного контролю за використанням та охороною земель у частині: додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства України та встановленого порядку набуття та реалізації права на землю; додержання вимог земельного законодавства в процесі укладання цивільно-правових угод, передачі у власність, надання у користування, в тому числі оренди, вилучення (викупу) земельних ділянок.

Статтею 10 Закону України Про державний контроль за використанням та охороною земель визначено повноваження державних інспекторів у сфері державного контролю за використанням та охороною земель та дотримання вимог законодавства України про охорону земель, якими на даний час є державні інспектори Головного управління Держгеокодастру у Полтавській області, зокрема звертатись до суду із позовом щодо відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, а також повернення самовільного чи тимчасово зайнятих земельних ділянок, строк користування якими закінчився.

Аналогічні повноваження посадових осіб Головного управління Держгеокадастру в області передбачені Положенням про Головне управління Держгеокадастру в області затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України №333 від 29.09.2016.

Отже правові відносини, пов`язані з використанням земель, якими розпоряджаються органи державної влади та місцевого самоврядування, становлять суспільний інтерес, а незаконність (якщо така буде встановлена) рішення чи дій органів виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, на підставі якого земельна ділянка чи право на неї передано іншій особі в порушення встановленого вимогами чинного законодавства порядку, такому інтересу не відповідає.

Лохвицька РДА не наділена повноваженнями щодо надання оспорюваних земельних ділянок в оренду. Окрім того, передання в оренду вищевказаних земельних ділянок державної форми власності повинно здійснюватись шляхом проведення аукціону.

Незаконне надання у користування спірних земельних ділянок порушує інтереси держави у сфері контролю за використанням та охороною земель, ефективного використання земельних ресурсів.

Таким чином, звернення прокурора спрямовано на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання, передачі в користування земельних ділянок сільськогосподарського призначення, що відповідно до ст. 13 Конституції України є об`єктом права власності українського народу та перебуває під особливою охороною держави, оскільки остання була передана в користування другому відповідачу з порушенням чинного законодавства. Дотримання у цій сфері суспільних відносин законодавства становить суспільних інтерес та безпосередньо належить до інтересів держави, тому захист такого інтересу відповідає функціям прокуратури.

Суд першої інстанції не надав належної оцінки доказам, які містяться в матеріалах справи, що в свою чергу призвело до неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Згідно зі ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Частиною 1 пункту 2 ст.275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Згідно з частиною 1 ст.277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження в матеріалах справи, за висновком апеляційного господарського суду вимоги скарги законні та обґрунтовані, тому вона підлягає задоволенню.

З урахуванням наведеного, рішення Господарського суду Полтавської області 29.06.2022 року у справі №917/531/19 підлягає скасуванню у зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що маються значення для справи, а також з неправильним застосуванням норм матеріального права, з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

24.02.2022 Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України №2102-IX від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" №133/2022 від 14.03.2022, затвердженого Законом України №2119-IX від 15.03.2022, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 17.05.2022, затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні постановлено часткову зміну статті Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України від 24.02.2022 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указами від 14.03.2022 №133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 №2119-ІХ, та від 18.04.2022 №259/2022, затвердженим Законом України від 21.04.2022 №2212-ІХ, продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 годин 30 хвилин 25.05.2022 строком на 90 діб; Указом Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні від 15.08.2022 №2500-ІХ, затвердженого Законом України Про затвердження Указу Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хвилин 23.08.2022 строком на 90 діб.

Відповідно до ст. 26 Закону України Про правовий режим воєнного стану скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства в умовах воєнного стану забороняється.

При цьому, згідно Рекомендацій прийнятих Радою суддів України щодо роботи судів в умовах воєнного стану, при визначенні умов роботи суду у воєнний час, рекомендовано керуватися реальною поточною обстановкою, що склалася в регіоні. У випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів, - оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справи.

На підставі вищевикладеного, у зв`язку з введенням та продовженням в Україні воєнного стану, враховуючи поточну обстановку, що склалася в місті Харкові, суд апеляційної інстанції був вимушений вийти за межі строку розгляду апеляційної скарги, встановленого ч. 1 ст. 273 ГПК України.

Керуючись статтями 129, 269, 270, пунктом 2 статті 275, пунктом 4 частини 1 статті 277, статтями 281-284 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Заступника керівника Полтавської обласної прокуратури задовольнити.

Рішення Господарського суду Полтавської області від 29.06.2022 у справі №917/531/19 скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

- визнати недійсним та скасувати розпорядження голови Лохвицької районної державної адміністрації №9 від 22.01.2018 Про надання дозволу на розробку технічних документацій із землеустрою щодо відновлення меж земельних ділянок площею в натурі (на місцевості) для користування на умовах оренди ТОВ "Корсунівське" за межами населеного пункту на території Бодаквянської сільської ради;

- визнати недійсним та скасувати розпорядження голови Лохвицької районної державної адміністрації №165 від 21.05.2018 Про затвердження технічних документацій із землеустрою щодо відведення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) із земель категорії нерозподілених земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва для користування на умовах оренди ТОВ "Корсунівське";

- визнати недійсним договір оренди землі, укладений між Лохвицькою районною державною адміністрацією (м.Лохвиця, вул.Перемоги 1, ) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Корсунівське" (с.Корсунівка, Лохвицького району, ) 22.01.2018 щодо земельних ділянок з кадастровими номерами: :00:007:0895, :00:007:0907, :00:007:0894, :00:007:0892, :00:007:0891, :00:007:0886, :00:007:0887, :00:007:0883, :00:007:0893, :00:007:0906 та припинити його на майбутнє;

- зобов`язати ТОВ "Корсунівське" (с.Корсунівка, Лохвицького району, ) повернути Головному управлінню Держгеокадастру у Полтавській області земельні ділянки з кадастровими номерами :00:007:0895 площею 48,3742 га, :00:007:0907 площею 12,8720 га, :00:007:0894 площею 20,3970 га, :00:007:0892 площею 50,3309 га, :00:007:0891 площею 16,2450 га, :00:007:0886 площею 61,6319 га, :00:007:0887 площею 20,4268 га, :00:007:0883 площею 26,4407 га, :00:007:0893 площею 8,8763 га, :00:007:0906 площею 1,7944 га загальною площею 267,3892 га, які розташовані на території Бодаквянської сільської ради сільської ради Лохвицького району, шляхом підписання акту прийому - передачі земельних ділянок.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Корсунівське» (37262, с.Корсунівка Лохвицького району, Полтавської області, ) на користь Полтавської обласної прокуратури (36000, м.Полтава, вул.1100-річчя Полтави, 7, ) судові витрати за подання позовної заяви у розмірі 2.561,30 грн, за подання апеляційної скарги 3.842,00 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Корсунівське» (37262, с.Корсунівка Лохвицького району, Полтавської області, ) на користь Полтавської обласної прокуратури (36000, м.Полтава, вул.1100-річчя Полтави, 7, ) судові витрати за подання позовної заяви у розмірі 2.561,30 грн, за подання апеляційної скарги 3.842,00 грн.

Стягнути з Миргородської районної державної адміністрації Полтавської області (37600, м.Миргород, вул.Гоголя, 120, Полтавської області, ) на користь Полтавської обласної прокуратури (36000, м.Полтава, вул.1100-річчя Полтави, 7, ) судові витрати за подання позовної заяви у розмірі 2.561,30 грн, за подання апеляційної скарги 3.842,00 грн.

Стягнути з Заводської міської ради Миргородського району Полтавської області (37240, м.Заводське Миргородського району, Полтавської області, вул.Полтавська, 4/16, ) на користь Полтавської обласної прокуратури (36000, м.Полтава, вул.1100-річчя Полтави, 7, ) судові витрати за подання позовної заяви у розмірі 2.561,30 грн, за подання апеляційної скарги 3.842,00 грн.

Доручити Господарському суду Полтавської області видати відповідні накази.

Постанову може бути оскаржено до Верховного Суду у касаційному порядку через Східний апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня проголошення судового рішення або складання повного судового рішення.

У судовому засіданні 05.12.2022 проголошено вступну та резолютивну частину постанови, але через обставини запровадження воєнного стану та фізичної небезпеки для звичайного функціонування Східного апеляційного господарського суду, повний текст постанови складено та підписано 20.12.2022

Головуючий суддя О.А. Істоміна

Суддя Д.О. Попков

Суддя О.В. Стойка