ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі

19.12.2022м. ДніпроСправа№ 904/656/21 (904/4754/22)

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Владимиренко І.В., розглянувши матеріали позовної заяви

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРІІ УКРАЇНА", м. Київ

до Ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю АФ "Старт-Плюс" Бурцевої Ірини Юріївни, м. Запоріжжя

про спонукання виконати певні дії

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Агріі Україна» звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю АФ "Старт-Плюс" Бурцевої Ірини Юріївни, в якій просило суд зобов`язати ліквідатора ТОВ АФ "Старт-Плюс" арбітражного керуючого Бурцеву Ірину Юріївну подати позовні заяви про:

- Визнання договору купівлі-продажу гаражу від 21.05.2021 року, загальною площею 692.2 кв.м:, розташовані за адресою АДРЕСА_1 , зареєстрованого в реєстре приватним нотаріусом Рудкевич Є.В. за № 972 недійсним.

- Визнання договору купівлі-продажу зерносховища від 21.05.2021 року, загальною площею 619 кв.м:, розташовані за адресою Дніпропетровська обл., Павлоградський р., с. Кочережки, провулок Робочий, будинок 5а, зареєстрованого в реєстре приватним нотаріусом Рудкевич Є.В. за № 975 недійсним.

- Визнання договору купівлі-продажу зерносховища від 21.05.2021 року, загальною площею 1083,9 кв.м:, розташовані за адресою Дніпропетровська обл., Павлоградський р., с. Кочережки, провулок Робочий, будинок 6а, зареєстрованого в реєстре приватним нотаріусом Рудкевич Є.В. за № 978 недійсним.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що на підставі заяви ТОВ «Агріі Україна» Господарським судом Дніпропетровської області відкрито провадження у справі №904/656/21 про банкрутство ТОВ АФ "Старт-Плюс" і визнано останнього банкрутом. В ході проведення процедури банкрутства ТОВ АФ "Старт-Плюс" було встановлено, що за місяць до відкриття провадження у справі про банкрутство боржника, ТОВ АФ "Старт-Плюс" вже продало майно на пов`язану з нею людиною, ОСОБА_1 ), а саме: зерносховище (склад№3), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 235; Зерносховище (склад№2), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 235; Гаражі тракторні, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 235.

Позивач зазначив, що враховуючи право надане ст. 42 КУПБ і порушеного права на рівноправний розподіл майна боржника між всіма кредиторами ТОВ «Агріі Україна» звернулося з позовами про визнання Договорів № 1,2,3 недійсними. Господарський суд Дніпропетровської області по справам 904/656/21 (904/294/22), 904/656/21 (904/292/22), 904/656/21 (904/296/22) відмовив у задоволені позову. Суд вважає, що ТОВ «Агріі Україна» не є заінтересованою особою і його право не порушено. ТОВ «Агріі Україна» оскаржило рішення в апеляційному порядку. Центральним апеляційним господарським судом рішення суду першої інстанції залишено в силі, але змінена мотивувальна частина рішення і зроблені наступні висновки: «Отже, саме ліквідатор вправі і зобов`язаний вчинити дії щодо повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб у його ліквідаційну масу, тоді як кредитор відповідно до положень Кодексу України з процедур банкрутства не наділений таким правом з метою повернення майна у ліквідаційну масу банкрута».

У позовній заяві позивач посилаючись на положення ч. 6 ст. 61 КУПБ, якою передбачено, що дії (бездіяльність) ліквідатора можуть бути оскаржені до господарського суду учасниками справи про банкрутство, права яких порушено такими діями (бездіяльністю), зазначив, що оскільки продаж майна боржником порушує права ТОВ «Агріі Україна», у зв`язку з чим позивачем була подана заява до ліквідатора з проханням звернутися до суду з позовами про визнання Договорів №1,2,3 недійсними. Від ліквідатора отримана відповідь, що у проханні відмовляє в зв`язку з тим, що вважає продаж об`єктів № 1,2,3 не порушило і не порушує права ТОВ «Агріі Україна».

Отже, оцінивши підстави відмови ліквідатора в сукупності з обставинами справи і нормами права позивач вважає, що бездіяльність ліквідатора необґрунтована і незаконна, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду із цим позовом в якому просив суд зобов`язати ліквідатора ТОВ АФ "Старт-Плюс" арбітражного керуючого Бурцеву Ірину Юріївну подати позовні заяви про визнання договорів недійсними.

Розглянувши матеріали позовної заяви, господарський суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Справи, що відносяться до юрисдикції господарських судів, визначено статтею 20 ГПК України.

Відповідно до ч. 1, 6 ст. 61 Кодексу України з процедур банкрутства Ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження: приймає у своє відання майно боржника, забезпечує його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; проводить інвентаризацію та визначає початкову вартість майна банкрута; аналізує фінансовий стан банкрута; виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута; формує ліквідаційну масу; заявляє до третіх осіб вимоги щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості; має право отримувати кредит для виплати вихідної допомоги працівникам, які звільняються внаслідок ліквідації банкрута, який відшкодовується згідно з цим Кодексом позачергово за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута; з дня визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури повідомляє працівників банкрута про звільнення та здійснює його відповідно до законодавства України про працю. Виплата вихідної допомоги звільненим працівникам банкрута провадиться ліквідатором у першу чергу за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута, або отриманого для цієї мети кредиту; заявляє в установленому порядку заперечення щодо заявлених до боржника вимог поточних кредиторів за зобов`язаннями, які виникли під час провадження у справі про банкрутство і є неоплаченими; подає до суду заяви про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб; передає в установленому порядку на зберігання документи банкрута, які відповідно до нормативно-правових актів підлягають обов`язковому зберіганню; продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Кодексом; повідомляє про своє призначення державний орган з питань банкрутства в десятиденний строк з дня прийняття рішення господарським судом та надає державному реєстратору в електронній формі через портал електронних сервісів юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відомості, необхідні для внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, у порядку, встановленому державним органом з питань банкрутства; у разі провадження банкрутом діяльності, пов`язаної з державною таємницею, вживає заходів з ліквідації режимно-секретного органу; веде реєстр вимог кредиторів; подає в установленому порядку та у випадках, передбачених Законом України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення", інформацію до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення; здійснює дії щодо скасування реєстрації випуску акцій, передбачені законодавством, якщо організаційно-правовою формою юридичної особи - банкрута є акціонерне товариство; здійснює інші повноваження, передбачені цим Кодексом. Дії (бездіяльність) ліквідатора можуть бути оскаржені до господарського суду учасниками справи про банкрутство, права яких порушено такими діями (бездіяльністю).

При цьому ВП ВС у постанові від 18.02.2020 у справі № 918/335/17 зауважила, що судові рішення у процедурі банкрутства можна поділити на дві групи.

Одна з них стосується не вирішення спорів, а розв`язання специфічних питань, притаманних саме процедурам банкрутства, тобто непозовному провадженню: про відкриття провадження у справі про банкрутство, про припинення дії мораторію щодо майна боржника, про закриття провадження у справі про банкрутство, про затвердження плану санації, про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, про призначення керуючого санацією, ліквідатора тощо.

Друга група стосується виключно вирішення спорів. До неї належать судові рішення щодо розгляду спорів, стороною в яких є боржник. Такі спори розглядаються за позовом сторони, тобто в позовному провадженні. Хоча вони вирішуються тим судом, який відкрив провадження у справі про банкрутство, ці спори не стосуються непозовного провадження, яке врегульоване КУзПБ, а тому регламентуються правилами про позовне провадження, встановленими у ГПК України.

Таке розмежування є цілком виправданим, оскільки справи відокремленого позовного провадження мають різний суб`єктний склад сторін спору, предмети і підстави позову, розглядаються та вирішуються господарським судом із застосуванням усього інструментарію позовного провадження, на відміну від спрощеного порядку розгляду заяв, скарг і клопотань в основній справі про банкрутство (правова позиція КГС ВС, викладена в постанові від 15.02.2021 у справі № 910/11664/20).

З огляду на приписи ч. 1 ст. 61 Кодексу України з процедур банкрутства саме ліквідатор із дня свого призначення, зокрема, вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що перебуває в третіх осіб.

Натомість згідно із ч. 6 ст. 61 КУзПБ учасники справи про банкрутство, права яких порушено діями (бездіяльністю) ліквідатора, можуть оскаржити такі дії (бездіяльність) до господарського суду.

Проаналізувавши предмет позову та його обґрунтування, господарським судом встановлено, що позивач фактично оскаржує та вважає дії (бездіяльність) ліквідатора незаконними.

Господарським судом встановлено, що як вбачається зі змісту поданої позовної заяви, доводів в її обґрунтування, а також прохальної частини позову, подана позовна заява за своїм змістом є заявою в межах справи про банкрутство, у відповідності до ч. 6 ст. 61 КУПБ.

Водночас розгляд заявлених позивачем позовних вимог до ліквідатора про спонукання виконати певні дії (зобов`язати ліквідатора подати позовні заяви до суду), нормами Господарського процесуального Кодексу України не передбачено.

Отже, оскільки предмет спору стосується оскарження та незгоди учасника справи про банкрутство стосовно дій (бездіяльності) ліквідатора під час виконання ним своїх повноважень у справі №904/656/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю АФ "Старт-Плюс", за своєю правовою природою подана позовна заява є заявою в межах справи про банкрутство, у відповідності до ч. 6 ст. 61 КУПБ, а не окремою справою в порядку позовного провадження.

Таким чином, господарський суд вважає, що звернення із заявою кредитора (учасника справи про банкрутство) щодо дій (бездіяльності) ліквідатора, повинно відбуватись саме в межах справи про банкрутство, а не шляхом подання окремої позовної заяви.

Отже, невірно обрані позивачем форми процесуальної реалізації та подальший розгляд такого позову господарським судом в межах окремого позовного провадження призведе до порушення принципу спрямованості господарського процесу на ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів.

Пунктом 1 ч.1 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Наведена норма процесуального права підлягає застосуванню, якщо позов подано внаслідок помилкового уявлення особи про її право на звернення до господарського суду у випадках, коли предмет спору чи суб`єктний склад його учасників не охоплюється юрисдикцією господарських судів або коли право чи інтерес не підлягають судовому захисту.

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку про відмову у відкритті провадження у справі, оскільки даний спір не підлягає розгляду в порядку позовного провадження.

Враховуючи зазначене та керуючись пунктом 1 частини першої статті 175, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України , суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агріі Україна» до Ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю АФ "Старт-Плюс" Бурцевої Ірини Юріївни про зобов`язання ліквідатора ТОВ АФ "Старт-Плюс" арбітражного керуючого Бурцеву Ірину Юріївну подати позовні заяви про визнання договорів недійсними.

Позовну заяву з доданими до неї документами повернути позивачу.

Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю «Агріі Україна» право на звернення до суду з заявою в межах справи №904/656/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю АФ "Старт-Плюс".

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 19.12.2022 та може бути оскаржена в строки, передбачені статтею 256 Господарського процесуального кодексу України до Центрального апеляційного господарського суду.

Ухвала підписана - 19.12.2022.

Суддя І.В. Владимиренко