Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.12.2022Справа № 910/5580/22

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К. І., при секретарі судового засідання Сабалдаш О. В., розглянувши господарську справу у порядку загального позовного провадження

за позовною заявою Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сінергія Трейд"

про стягнення 16 223 905,09 грн.

за участю представників:

від позивача:Прилєпов О. А.
від відповідача:не з`явився
В С Т А Н О В И В:

До Господарського суду м. Києва із позовом звернулось Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" (далі - ПрАТ "НЕК "Укренерго", позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сінергія Трейд" (далі - ТОВ "Сінергія Трейд", відповідач) про стягнення заборгованості у сумі 15 223 905,09 грн.

У обґрунтування своїх вимог позивач послався на порушення відповідачем умов договору про надання послуг з передачі електроенергії № 0664-02024 від 23.10.2019 в частині своєчасної оплати вартості наданих послуг, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість.

У позові ПрАТ "НЕК "Укренерго" просив стягнути з відповідача основний борг у сумі 9 576 878,42 грн., пеню у сумі 1 716 211,51 грн., штраф в сумі 3 401 821,61 грн., інфляційні втрати в сумі 198 293,39 грн., 3 % річних в сумі 330 700,16 грн., що разом становить 15 223 905,09 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.07.2022 за вказаною позовною заявою було відкрите провадження, розгляд справи вирішено здійснювати у порядку загального позовного провадження із викликом сторін, сторонам наданий строк, передбачений законом, для реалізації ними своїх процесуальних прав та обов`язків.

У визначений законом строк відповідач, належним чином повідомлений про розгляд справи, відзиву на позов не надав. Згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Ураховуючи, що відповідач не скористався наданим йому правом у межах визначеного законом процесуального строку на подання відзиву, суд дійшов висновку про можливість вирішення спору за відсутності відзиву відповідача.

Під час розгляду справи по суті представник позивача заявив клопотання про повернення до стадії підготовчого провадження з метою виправлення допущеної описки в позові шляхом подання заяви про збільшення позовних вимог. Розглянувши вказане клопотання, суд ухвалою від 06.12.2022, занесеною до протоколу судового засідання, відмовив у його задоволенні як у необґрунтованому, виходячи з того, що правових підстав для повернення на стадію підготовчого провадження немає, а у відповідача було достатньо часу для реалізації своїх процесуальних прав, у тому числі для звернення із заявою про збільшення позовних вимог.

Також під час розгляду справи по суті, за клопотанням позивача, ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.12.2022 було внесене виправлення в ухвалу суду від 12.07.2022 про відкриття провадження у справі в частині ціни позову (16 223 905,09 грн.) та судом враховано, що заявлена до стягнення заборгованість складається з: основного боргу у сумі 9 576 878,42 грн., пені у сумі 1 716 211,51 грн., штрафу в сумі 3 401 821,61 грн., інфляційних втрат в сумі 1 198 293,39 грн. (замість 198 293,39 грн.), 3 % річних в сумі 330 700,16 грн.

У судовому засіданні представник позивача свої вимоги підтримав та обґрунтував, просив їх задовольнити. Подану заяву про збільшення позовних вимог просив не розглядати з огляду на втрату її актуальності у зв`язку із задоволенням заяви про виправлення описки в ухвалі від 12.07.2022.

Представник відповідача в судове засідання повторно не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, клопотання про відкладення або про розгляд справи без його участі до суду не подав. Позиція відповідача щодо поданого позову суду не відома.

Отже, розглянувши заявлені позовні вимоги, заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Установлено, що правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище, регулює Закон України "Про ринок електричної енергії" (далі - Закон України).

За умовами п. 7 ч. 1 статті 1 вказаного Закону балансуючий ринок електричної енергії - це ринок, організований оператором системи передачі електричної енергії з метою забезпечення достатніх обсягів електричної потужності та енергії, необхідних для балансування в реальному часі обсягів виробництва та імпорту електричної енергії і споживання та експорту електричної енергії, врегулювання системних обмежень в об`єднаній енергетичній системі України, а також фінансового врегулювання небалансів електричної енергії.

Відповідно до ч. 1 статті 1 Закону оператором системи передачі є юридична особа, відповідальна за експлуатацію, диспетчеризацію, забезпечення технічного обслуговування, розвиток системи передачі та міждержавних ліній електропередачі, а також за забезпечення довгострокової спроможності системи передачі щодо задоволення обґрунтованого попиту на передачу електричної енергії. Оператором системи передачі є суб`єкт господарювання, який отримав ліцензію на провадження діяльності з передачі електричної енергії (ч. 1 статті 31 Закону).

У спірних правовідносинах функції оператора системи передачі електричної енергії виконує ПрАТ "НЕК "Укренерго", який відповідальний за експлуатацію, диспетчеризацію, забезпечення технічного обслуговування, розвиток системи передачі та міждержавних ліній електропередачі, а також за забезпечення довгострокової спроможності системи передачі щодо задоволення обґрунтованого попиту на передачу електричної енергії.

За змістом п. 8 ч. 1 статті 4 наведеного Закону учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах, в тому числі шляхом укладання договору про надання послуг з передачі.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 33 Закону України "Про ринок електричної енергії" оператор системи передачі має право своєчасно та в повному обсязі отримувати плату за надані послуги з передачі.

Установлено, що 23.10.2019 між ПрАТ "НЕК "Укренерго" (оператор системи передачі (ОСП)) та ТОВ "Сінергія Трейд" (користувач) був укладений договір про надання послуг з передачі електричної енергії № 0664-02024 (далі - договір). Відповідно до умов цього договору ОСП зобов`язується надавати послугу з передачі електричної енергії, а користувач зобов`язується здійснювати оплату за послугу відповідно до умов цього договору (п. 1.1).

Ціна договору визначається згідно з діючим на момент надання послуг тарифом на послуги з передачі електричної енергії, встановленим регулятором та оприлюднюється ОСП на власному веб-сайті в мережі інтернет (п. 3.1 договору). Планова та фактична вартість послуги за цим договором визначається шляхом множення планового та фактичного обсягу послуги (МВт*год) за розрахунковий період на тариф встановлений регулятором (грн/МВт*год), із нарахуванням на послуги податку на додану вартість.

Розділом 6 сторони погодили порядок розрахунків за електричну енергію. Так, розрахунковим періодом є 1 календарний місяць (п. 6.1 договору). Користувач здійснює поетапну попередню оплату планової вартості послуги ОСП таким чином:

1 платіж - до 17:00 другого банківського дня розрахункового місяця у розмірі не менше 1/5 від планової вартості послуги, визначеної згідно з розділом 5 цього договору. Подальша оплата може здійснювати щоденно або шляхом сплати 1/5 від планової вартості послуг, яка визначена згідно з розділом 5, у кожен з наступних періодів: 2 платіж - з 06 до 10 числа розрахункового місяця; 3 платіж - з 11 до 15 числа розрахункового місяця; 4 платіж - з 16 до 20 числа розрахункового місяця; 5 платіж - з 21 до 25 числа розрахункового місяця.

При цьому розмір оплати у вказані періоди повинен бути не меншим планової вартості послуг, яка визначена згідно з розділом 5, на 5 днів наперед (п. 6.2 договору).

За умовами п. 6.5 договору користувач здійснює розрахунок з ОСП за фактичний обсяг послуги протягом 3 банківських днів з дати отримання та на підставі акта приймання-передачі послуги, який ОСП надає користувачу протягом перших 5 робочих днів місяця, наступного за розрахунковим. Оплата послуги здійснюється на підставі рахунків, наданих виконавцем або самостійно сформованих в електронному вигляді за допомогою "системи управління ринком" (далі - сервіс), з використанням електронно-цифрового підпису тієї особи, яка уповноважена підписувати документи в електронному вигляді, у порядку, визначеному законодавством.

У разі виникнення розбіжностей за отриманим від ОСП за попередній розрахунковий місяць актом приймання-передачі послуги користувач має право оскаржити замінену в акті приймання-передачі послуги вартість послуги шляхом направлення ОСП повідомлення протягом 5 робочих днів з моменту отримання акта. Процедура оскарження не звільняє користувача від платіжного зобов`язання у встановлений договором термін. Якщо користувач не надає ОСП повідомлення з обґрунтуванням розбіжностей протягом 5 робочих днів з дати отримання акта приймання-передачі послуги, то вважається, що цей акт прийнято без розбіжностей (п. 6.6 договору).

Договір набуває чинності з дати його підписання і діє до 31.12.2019 (п. 14.1).

Відповідно до ст. 275 ГК України особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії".

Згідно з ч. 2 статті 52 Закону України "Про ринок електричної енергії" на оператора системи передачі покладено функції адміністратора розрахунків.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 52 Закону України "Про ринок електричної енергії" адміністратор розрахунків відповідно до правил ринку розраховує платежі за електричну енергію оператора системи передачі та постачальників послуг з балансування, ціни небалансів електричної енергії, обсяги небалансів електричної енергії і відповідні платежі за них та виставляє відповідні рахунки.

Згідно зі статтею 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 2 ст. 901 ЦК України встановлено, що положення глави 63 Цивільного кодексу України можуть застосовуватись до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно з ч. 1 статті 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Матеріали справи свідчать, що позивач на виконання свого зобов`язання, як оператора системи передачі за договором, у період з лютого 2020 по січень 2021 надав відповідачу послуги з передачі електричної енергії на загальну суму 11 962 694, 00 грн., що підтверджується копіями наявних у матеріалах справи актів наданих послуг за вказаний період. Також з матеріалів справи вбачається, що за період з лютого 2020 по січень 2021 сторони склали акти коригування наданих послуг з постачання електричної енергії на суму 358 924,84 грн.

Таким чином встановлено, що у період з лютого 2020 по січень 2021, враховуючи здійснене позивачем коригування обсягів поставки, відповідачу була поставлена електрична енергія на суму 11 603 769,16 грн.

Однак, відповідач зобов`язання з оплати вартості послуг з поставки електричної енергії у порядку, визначеному договором, виконав неналежним чином, вартість наданих послуг сплатив частково - на суму 2 026 890,74 грн., що підтверджується наявними у справі банківськими виписками.

Отже, за договором № 0664-02024 від 23.10.2019 у відповідача виникла заборгованість перед ПрАТ "НЕК "Укренерго" в сумі 9 576 878,42 грн. (11 603 769,16 грн. - 2 026 890,74 грн.).

Частиною 1 ст. 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (ч. 7 ст. 193 ГК України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Оскільки доказів належної оплати заборгованості відповідач не надав, доводів позивача не спростував, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 9 576 878,42 грн. основного боргу підлягають задоволенню.

Крім того, за прострочення зобов`язання позивач нарахував відповідачу пеню у сумі 1 716 211,51 грн. та штраф в сумі 3 401 821,61 грн., які просив стягнути у судовому порядку.

Статтею ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Частиною 1 ст. 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

У пункті 6.7 договору сторони погодили, що у випадку порушення користувачем терміну розрахунку ОСП має право нараховувати пеню у розмірі 0,1 % (але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період за який сплачується пеня) від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. Пеня нараховується до повного виконання користувачем своїх зобовязань. За прострочення зазначеного терміну понад 30 календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 7 % від суми простроченого платежу.

Відповідно до ч. 2 п. 2.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 17.12.2013 р. № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" та правової позиції Верховного Суду України вiд 06.06.2012 р. у справi № 6-49цс12, вiд 30.10.2013 р. у справi № 6-59цс13 застосування іншого виду неустойки - штрафу до грошового зобов`язання не виключає можливості його встановлення в укладеному сторонами договорі, при тому і як самостійний захід відповідальності, і як такий, що застосовується поряд з пенею. У останньому випадку не йдеться про притягнення до відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення двічі, тому що відповідальність настає лише один раз - у вигляді сплати неустойки, яка включає у себе і пеню, і штраф як лише форми її сплати.

Таким чином, зважаючи на допущене відповідачем порушення зобов`язання, на підставі наведених правових норм та в силу пункту 6.7 договору, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про сплату неустойки (пені та штрафу) є правомірними.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Перевіривши розрахунок заявленої позивачем суми відповідно до подвійної облікової ставки Національного банку України, вимог ст. 232 ГК України та умов договору, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача пеню у сумі 1 716 211,51 грн. та штраф в сумі 3 401 821,61 грн., як просив позивач.

Стосовно стягнення матеріальних втрат у вигляді інфляційної складової боргу в сумі 1 198 293,39 грн. та 3 % річних в сумі 330 700,16 грн., то суд враховує, що таке право передбачене законом. Право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних (в порядку статті 625 ЦК України) є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки. Нормами ч. 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, перевіривши розрахунок позивача щодо заявлених матеріальних втрат, встановив, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню інфляційна складова боргу в сумі 1198 293,39 грн. та 3 % річних в сумі 330 700,16 грн., тобто, в сумах, заявлених позивачем.

Отже, позов ПрАТ "НЕК "Укренерго" підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України у разі задоволення позову судові витрати у вигляді судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 73-79, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сінергія Трейд" про стягнення заборгованості у сумі 16 223 905,09 грн. задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сінергія Трейд" (02140, м. Київ, вул. Руденко Лариси, буд. 6-А, офіс 502; ідентифікаційний код 42616768) на користь Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 25; ідентифікаційний код 00100227) основний борг у сумі 9 576 878 (дев`ять мільйонів п`ятсот сімдесят шість тисяч вісімсот сімдесят вісім) грн. 42 коп., пеню у сумі 1 716 211 (один мільйон сімсот шістнадцять тисяч двісті одинадцять) грн. 51 коп., штраф у сумі 3 401 821 (три мільйона чотириста одна тисяча вісімсот двадцять одна) грн. 61 коп., інфляційні втрати у сумі 1 198 293 (один мільйон сто дев`яносто вісім тисяч двісті дев`яносто три) грн. 39 коп., 3 % річних у сумі 330 700 (триста тридцять тисяч сімсот) грн. 16 коп. та судовий збір у сумі 243 358 (двісті сорок три тисячі триста п`ятдесят вісім) грн. 58 коп.

Рішення ухвалене в нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частини в судовому засіданні 6 грудня 2022 року.

Повний текст рішення складений 19 грудня 2022 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Головіна К. І.