ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"14" грудня 2022 р.м. Одеса Справа № 916/3365/22

Господарський суд Одеської області у складі судді Желєзної С.П., розглянувши заяву фізичної особи-підприємця Юреско Наталії Георгіївни (вх. №2-1186/22 від 12.12.2022р.) про вжиття заходів забезпечення позову, пред`явленого до товариства з обмеженою відповідальністю «Тіса» про стягнення 755 398,03 грн.,

ВСТАНОВИВ:

12.12.2022р. фізична особа-підприємець Юреско Наталія Георгіївна (далі по тексту ОСОБА_1 ) звернулась до господарського суду із позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю «Тіса» (далі по тексту ТОВ «Тіса») про стягнення заборгованості у загальному розмірі 755 398,03 грн., яка складається із суми основного боргу у розмірі 457 980,00 грн., 3% річних у розмірі 55 060,080 грн. та збитків від інфляції у розмірі 242 357,23 грн. Позовні вимоги обґрунтовані фактом неналежного виконання відповідачем зобов`язань, прийнятих на себе за умовами договору купівлі-продажу винограду №3 від 01.09.2018р. в частині оплати вартості проданого позивачем товару.

12.12.2022р. до суду від ОСОБА_1 також надійшла заява про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти в межах суми позовних вимог у розмірі 755 398,03 грн та судових витрат у розмірі 41 330,97 грн., які належать відповідачу, та знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 в АТ «Міжнарожний інвестиційний банк», МФО 380582, а також інших рахунках в банківських та фінансових установах України, які будуть виявлені під час виконання даної ухвали суду.

У поданій до суду заяві ОСОБА_1 наголошено, що відповідач, незважаючи на надання гарантійного листа про виконання грошових зобов`язань, так і не оплатив вартість поставленого позивачем товару за договором №3 від 01.09.2018р., що стало підставою для звернення позивача до суду з позовною заявою. Позивачем наголошено, що виконання в майбутньому судового рішення у випадку задоволення позову безпосередньо пов`язано з обставинами наявності у боржника присудженої до стягнення суми заборгованості. При цьому, ОСОБА_1 вказує, що накладення арешту на грошові кошти пов`язано з предметом даного спору.

Крім того, ОСОБА_1 також вказує, що згідно відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень господарським судом були прийняті судові рішення про стягнення із ТОВ «Тіса» грошових коштів (справи №916/1560/20, №916/2488/21, №910/13544/21). При цьому, наразі у відповідача наявний податковий борг.

Таким чином, за переконанням позивача, вжиття заходів забезпечення позову у межах даної справи має на меті унеможливити існування обставин, які в подальшому можуть істотно ускладнити виконання судового рішення, що свідчить про наявність передбачених законом підстав для задоволення поданої ОСОБА_1 заяви.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, господарський суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. ст. 136, 137 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому судових рішень і задоволених вимог позивача. Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача чи інших учасників справи для того, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь особи, яка звернулась з позовом, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Згідно зі ст. 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

01.09.2018р. між ТОВ «Тіса» (Покупець) та ОСОБА_1 (Продавець) було укладено договір купівлі-продажу винограду №3, на виконання умов якого позивачем було поставлено позивачу виноград.

Листом №8 від 24.04.2020р. ТОВ «Тіса» було повідомлено позивача, що заборгованість за договором №3 від 01.09.2018р. у розмірі 457 980,00 грн. буде погашена до 30.12.2020р.

Рішенням господарського суду Одеської області від 08.10.2020р. по справі №916/1560/20 (з урахуванням ухвали про виправлення описки від 30.10.2020р.) позов АТ "Банк Кредит Дніпро" задоволено частково; стягнуто солідарно з ТОВ "Родіна-Віта", ТОВ "ТІСА" та фізичної особи на користь позивача заборгованість: за кредитним договором №261018-А від 26.10.2018р. в розмірі 3 554 330, 56 грн., що складається з: 3 499 999, 70 грн. - заборгованості за простроченим кредитом, 52 595, 62 грн. - заборгованості за простроченими відсотками, 1735, 04 грн. - пені за несвоєчасне погашення відсотків; за кредитним договором №170419-АЕ від 17.04.2019р. в розмірі 1 700 675,95 грн., що складається з: 700 000 грн. - поточної заборгованості за кредитом, 999 905, 33 грн. - заборгованості за простроченим кредитом, 770, 62 грн. - пені за несвоєчасне погашення відсотків; за кредитним договором №270619-А від 27.06.2019р. в розмірі 1 933 154, 45 грн., що складається з: 1 899 889,77 грн. - заборгованості за простроченим кредитом, 32 443, 47 грн. - заборгованості за простроченими відсотками, 821, 09 грн. - пені за несвоєчасне погашення відсотків.; стягнуто з ТОВ "ТІСА" на користь позивача 35 940, 80 грн. - витрат по сплаті судового збору.

Рішенням господарського суду Одеської області від 22.11.2021р. по справі №916/2488/21 позов ТОВ НВФ «Агросвіт» було задоволено шляхом присудження до стягнення із ТОВ «Тіса» грошових коштів у розмірі 423 459,85 грн.

Рішенням господарського суду Одеської області від 25.08.2022р. по справі №910/13544/21 було присуджено до стягнення солідарно із ТОВ «Тіса», фізичної особи на користь АТ "Банк Альянс" заборгованість у розмірі 113 903,02 грн., судовий збір у розмірі 2270,00 грн.

Господарський суд зазначає, що вказані судові рішення про стягнення із ТОВ «Тіса» набрали законної сили. У поданій до суду заяві позивач також посилається на дані аналітично-інформаційної системи на підтвердження наявності у позивача податкового боргу.

Відповідно до ч. 4 ст. 137 ГПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання щодо обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Адекватність (співмірність) заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та як наслідок ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Під час вирішення питання про вжиття заходів забезпечення позову необхідно враховувати, що такими заходами не повинні порушуватися права осіб, які не є учасниками судового процесу, застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав вжиття заходів забезпечення позову, суд враховує, зокрема, висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 23.03.2020 року по справі № 910/7338/19, згідно якого невжиття наведених позивачем у заяві про забезпечення позову заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у справі (у разі задоволення позову), ефективний захист або поновлення порушених прав або інтересів позивача, оскільки у разі, якщо до закінчення розгляду цієї справи відповідач здійснить розпорядження своїм майном або частиною майна у будь-який спосіб, зокрема відчужить своє майно (частину майна) на користь інших осіб (у тому числі шляхом продажу, дарування, передачі в управління або оренду, поділу, виділу, внесення до статутного капіталу, передачі у володіння та користування третім особам, найм, передачі в іпотеку та/або заставу, будь-якого іншого обтяження), то позивач не зможе захистити або поновити свої права в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду, що істотно ускладнить чи взагалі унеможливить ефективний захист та поновлення його порушених чи оспорюваних прав або інтересів, за захистом яких він звернувся з позовом у цій справі.

Враховуючи викладене вище, господарський суд зазначає, що наявність невиконаного ТОВ «Тіса» грошового зобов`язання, а також наявність судових рішень про стягнення із відповідача грошових коштів, що фактично підтверджує неналежне виконання відповідачем прийнятих на себе зобов`язань у інших правовідносинах, у своїй сукупності дозволяє суду дійти висновку, що невжиття заходів забезпечення позову ОСОБА_1 істотно ускладнить або зробить неможливим виконання судового рішення у разі задоволення заявлених позивачем вимог.

З викладених обставин, господарський суд вважає доведеним наявність достатньо обґрунтованого припущення, що грошові кошти, які належать відповідачу на момент пред`явлення позову до нього, можуть зникнути або зменшитись за кількістю на момент виконання рішення, що істотно ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду у разі його ухвалення на користь позивача.

Господарський суд зазначає, що позивачем заявлена вимога про стягнення грошових коштів у розмірі 755 398,03 грн. Водночас, позивач просить суд забезпечити позов також шляхом накладення арешту на грошові кошти у розмірі судових витрат у сумі 41 330,97 грн., які згідно позовної заяви складаються із витрат на правову допомогу у розмірі 30 000,00 грн. та сплаченого судового збору у розмірі 11 330,97 грн. Проте, суд зазначає, що ненадання позивачем договору про надання правової допомоги має наслідком неможливість перевірки судом обґрунтованості визначених позивачем витрат, а, отже, і накладення арешту на грошові кошти у розмірі 30 000,00 грн.

Наведене дозволяє суду дійти висновку про наявність підстав для накладення арешту на грошові кошти у розмірі ціни позову та сплаченого судового збору у загальному розмірі 766 729,00 грн. Таким чином, заява ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Господарський суд зауважує, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер та вживаються судом виключно до набрання законної сили рішенням суду у цій справі та в межах ціни позову.

При цьому, підстави для зазначення в ухвалі суду про накладення арешту конкретно зазначеного рахунку, докази відкриття якого на ім`я позивача суду надані не були, відсутні, оскільки арешт накладається на грошові кошти, які розміщені в банківських установах, та будуть виявлені в ході виконавчого провадження з примусового виконання даної ухвали. Крім того, суд зазначає, що в Україні запроваджено міжнародний номер банківського рахунку (IBAN), що складається з 29 символів. Проте, повідомлений суду номер рахунку не відповідає вказаним вимогам.

Положеннями ч. 6 ст. 140 ГПК України визначено, що про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 141 ГПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів в розмірі, визначеному судом. Якщо позивач з поважних причин не має можливості внести відповідну суму, зустрічне забезпечення також може бути здійснене шляхом: 1) надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення на визначену судом суму та від погодженої судом особи, щодо фінансової спроможності якої суд не має сумнівів; 2) вчинення інших визначених судом дій для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов`язаних із забезпеченням позову.

Враховуючи обрання ОСОБА_1 такого виду заходу забезпечення позову як накладення арешту на грошові кошти, господарський суд за результатами надання оцінки доказам, доданим до заяви про вжиття заходів забезпечення позову, дійшов висновку про відсутність правових підстав для вжиття заходів зустрічного забезпечення.

Керуючись ст. ст. 136, 137, 140, 141, 234 Господарського процесуального кодексу України , суд, -

У Х В А Л И В :

1. Заяву фізичної особи-підприємця Юреско Наталії Георгіївни про вжиття заходів забезпечення позову задовольнити частково.

2. Накласти арешт на грошові кошти, які знаходяться на рахунках, відкритих у будь-яких банківських установах, та належать товариству з обмеженою відповідальністю «Тіса» /68515, Одеська обл., Болградський район, с. Євгенівка, вул. Т.Г. Шевченка, буд. 52Ж; ідентифікаційний код 31277957/ в межах ціни позову у розмірі 755 398,03 грн. /сімсот п`ятдесят п`ять тисяч триста дев`яносто вісім грн. 03 коп./ та судового збору у розмірі 11 330,97 грн. /одинадцять тисяч триста тридцять грн. 97 коп./.

3. В іншій частині заяви відмовити.

Стягувачем за ухвалою є фізична особа-підприємець Юреско Наталія Георгіївна / АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_2 /.

Боржником за ухвалою є товариство з обмеженою відповідальністю «Тіса» /68515, Одеська обл., Болградський район, с. Євгенівка, вул. Т.Г. Шевченка, буд. 52Ж; ідентифікаційний код 31277957/.

Ухвала набрала законної сили 14.12.2022р. та підлягає негайному виконанню.

Ухвала дійсна для пред`явлення у строк, передбачений ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції згідно із Законом N 1404-VІІІ від 02.06.2016р.).

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її підписання.

Суддя Желєзна Світлана Петрівна