ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2022 року м. ОдесаСправа № 916/1276/22
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Принцевської Н.М.;

суддів: Діброви Г.І., Ярош А.І.;

(Південно-західний апеляційний господарський суд, м.Одеса, пр-т Шевченка, 29)

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державного підприємства Адміністрація морських портів України в особі Ізмаїльської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України (Адміністрація Ізмаїльського морського порту)

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 07.10.2022

по справі №916/1276/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Енерджі-Агент

до Державного підприємства "Адміністрація морських портів України в особі Ізмаїльської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України (Адміністрація Ізмаїльського морського порту)

за участю Головного державного виконавця Ізмаїльського відділу Державної виконавчої служби в Ізмаїльському районі Одеської області Південного Міжрегіонального управління Міністерства (м.Одеса) Парапір Артем Дмитрович

про стягнення заборгованості в загальній сумі 88 108,80 грн.,

(суддя місцевого господарського суду: Петров В.С., Господарський суд Одеської області, м.Одеса, проспект Шевченка, 29),

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 07.10.2022 повернуто без розгляду скаргу Державного підприємства Адміністрація морських портів України в особі Ізмаїльської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України (Адміністрація Ізмаїльського морського порту) на дії державного виконавця (вх. №2-860/22) по справі № 916/1276/22.

Не погоджуючись з ухвалою місцевого господарського суду, ДП Адміністрація морських портів України звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду Одеської області від 07.10.2022 скасувати та вирішити питання про передачу справи до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

На переконання апелянта ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням вимог процесуального права.

Заявник апеляційної скарги вказує, що місцевий господарський суд в порушення вимог чинного законодавства не звернув уваги на те, що вимоги частини другої ст.170 Господарського процесуального кодексу України не регулюють процесуальні правовідносини, тому не підлягають застосуванню у цій справі, оскільки вказана норма процесуального права поширюється виключно на заяви (клопотання, заперечення) , подані до суду без дотримання вимог частин першої та другої вказаної статті.

Ухвалою Південно-західного апеляційного госпдарського суду від 01.11.2022 апеляційну скаргу Державного підприємства Адміністрація морських портів України в особі Ізмаїльської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України (Адміністрація Ізмаїльського морського порту) на ухвалу Господарського суду Одеської області від 07.10.2022 по справі №916/1276/22 залишено без руху.

14.11.2022 до Південно-західного апеляційного господарського суду від Державного підприємства Адміністрація морських портів України в особі Ізмаїльської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України (Адміністрація Ізмаїльського морського порту) надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги, згідно якої апелянт надав копію платіжного доручення про сплату судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Ухвалою Південно-західного апеляційного госпдарського суду від 21.11.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ДП Адміністрація морських портів України в особі Ізмаїльської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України (Адміністрація Ізмаїльського морського порту) на ухвалу Господарського суду Одеської області від 07.10.2022 по справі №916/1276/22, вирішено розглянути апеляційну скаргу Державного підприємства Адміністрація морських портів України в особі Ізмаїльської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України (Адміністрація Ізмаїльського морського порту) на ухвалу Господарського суду Одеської області від 07.10.2022 по справі №916/1276/22 у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

Позивач не скористався своїм правом та не надав суду відзив на апеляційну скаргу, що не перешкоджає розгляду справи відповідно до вимог ст.269 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 2 ст. 273 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції розглядається протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Враховуючи викладене, а також зважаючи на те, що явка представників сторін судом обов`язковою не визнавалась, колегія суддів апеляційного господарського суду з урахуванням ст. 120, ст. 202, ст. 270, ч. 2 ст. 273 Господарського процесуального кодексу України, вважає за можливе розглянути справу за відсутністю представників учасників справи за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ч.1 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Частиною 4 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів апеляційного господарського суду, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши дотримання судом першої інстанції норм процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали суду, встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю Енерджі-Агент звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Державного підприємства Адміністрація морських портів України в особі Ізмаїльської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України (Адміністрація Ізмаїльського морського порту) про стягнення заборгованості за договором про постачання електричної енергії споживачу № 39-В-ІЗФ-20 від 07.05.2020 в загальній сумі 88108,80 грн., в т.ч. 73483,79 грн. основного боргу, 12652,66 грн. інфляційних втрат, 1972,35 грн. 3% річних. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов вказаного договору про постачання електричної енергії споживачу № 39-В-ІЗФ-20 від 07.05.2020 р. щодо сплати вартості спожитої електричної енергії.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 27.06.2022 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Енерджі-Агент прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/1276/22 за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи, при цьому призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

Рішенням господарського суду Одеської області від 15.08.2022 у справі №916/1276/22 позов Товариства з обмеженою відповідальністю Енерджі-Агент задоволено та стягнуто з Державного підприємства Адміністрація морських портів України в особі Ізмаїльської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України (Адміністрація Ізмаїльського морського порту) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Енерджі-Агент заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 73483,79 грн., 3% річних у розмірі 1972,35 грн., інфляційні втрати у розмірі 12652,66 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2481,00 грн.

13.09.2022 Господарським судом Одеської області виданий відповідний наказ про примусове виконання вказаного судового рішення від 15.08.2022 щодо стягнення з Державного підприємства Адміністрація морських портів України в особі Ізмаїльської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України (Адміністрація Ізмаїльського морського порту) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Енерджі-Агент заборгованості за спожиту електричну енергію у розмірі 73483,79 грн., 3% річних у розмірі 1972,35 грн., інфляційних втрат у розмірі 12652,66 грн. та витрат по сплаті судового збору в розмірі 2481,00 грн.

03.10.2022 до Господарського суду Одеської області від Державного підприємства Адміністрація морських портів України в особі Ізмаїльської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України (Адміністрація Ізмаїльського морського порту) до Господарського суду Одеської області надійшла скарга на дії головного державного виконавця Ізмаїльського відділу державної виконавчої служби в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (вх. № 2-860/22 від 03.10.2022) в порядку ст. 339 Господарського процесуального кодексу України, в якій скаржник просить суд визнати протиправними дії головного державного виконавця Ізмаїльського відділу державної виконавчої служби в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Парапіра Артема Дмитровича та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 69868700 від 15.09.2022 та похідні від неї: постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження №69868700 від 15.09.2022, постанову про стягнення виконавчого збору №69868700 від 15.09.2022, постанову про арешт майна боржника №69868700 від 19.09.2022, постанову про арешт коштів боржника №69868700 від 19.09.2022, постанову про зміну (доповнення) реєстраційних даних № 69868700 від 21.09.2022, як такі, що винесенні з порушенням Закону України Про виконавче провадження.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 07.10.2022 повернуто без розгляду скаргу Державного підприємства Адміністрація морських портів України в особі Ізмаїльської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України (Адміністрація Ізмаїльського морського порту) на дії державного виконавця (вх. №2-860/22) по справі № 916/1276/22.

Суд в оскаржуваній ухвалі зазначив, що відповідно до приписів ч. 2 ст. 170 Господарського процесуального кодексу України до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Суд зазначив, що скаржником не надано доказів надіслання даної скарги ТОВ Енерджі-Агент та державному виконавцю.

Так, з огляду на відсутність доказів надіслання скарги іншим учасникам, суд першої інстанції зазначив, що скарга ДП Адміністрація морських портів України в особі Ізмаїльської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України (Адміністрація Ізмаїльського морського порту) на дії державного виконавця у справі № 916/1276/22 підлягає поверненню без розгляду.

Дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі, Південно-західний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з огляду на таке.

У відповідності до п.п. 1, 3 частини 2 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Виходячи із принципу гарантування Конституцією України судового захисту конституційних прав і свобод, судова діяльність має бути спрямована на захист цих прав і свобод від будь-яких посягань шляхом забезпечення своєчасного та якісного розгляду конкретних справ.

Згідно ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону (ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

При цьому, ч. 1 ст. 8 названого Закону передбачено, що ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Таким чином, право на розгляд справи означає право особи звернутися до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом, до підсудності якого вона віднесена. Особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 18.11.2010 у справі "Мушта проти України" зазначено: "право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями".

Конституційне право на судовий захист передбачає, як невід`ємну частину такого захисту, можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких встановлена в належній судовій процедурі і формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному об`ємі і забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також зі ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби.

Так, оскарження рішень, дій або бездіяльності виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення передбачено нормами як Закону України "Про виконавче провадження" (ч. 1 ст. 74 Закону), так і нормами Господарського процесуального кодексу України (ст. 339 ГПК України).

Згідно із частиною 1 статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Стаття 339 Господарського процесуального кодексу України вказує, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Розділ VI Господарського процесуального кодексу України не встановлює спеціальних вимог до форми та змісту скарги на дії або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця.

Водночас, загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення встановлені статтею 170 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 Господарського процесуального кодексу України, будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити:1) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву, клопотання або заперечення, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для такої фізичної особи), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України; 2) найменування суду, до якого вона подається; 3) номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів), якщо заява (клопотання, заперечення) подається після постановлення ухвали про відкриття провадження у справі; 4) зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника; 5) підстави заяви (клопотання, заперечення); 6) перелік документів та інших доказів (за наявності), що додаються до заяви (клопотання, заперечення); 7) інші відомості, які вимагаються цим Кодексом (ч. 1).

Частиною 2 статті 170 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Згідно з ч. 4 ст. 170 Господарського процесуального кодексу України, суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Судова колегія Південно-західного апеляційного господарського суду зазначає, що суд першої інстанції вірно вказав, що всупереч вимог вказаних положень процесуального законодавства скаржник не надав доказів надсилання учасникам справи копії скарги з доданими до неї документами.

Також суд апеляційної інстанції зазначає, що право на справедливий суд охоплює не лише стадію розгляду справи по суті, але також дотримання всіх процедур, що передбачені національним законодавством.

Як зазначено в рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України", від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України", право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою; регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства і окремих осіб.

Відтак, механізм реалізації вищевказаного права, яке закріплене в Основному Законі, включає в себе необхідність дотримання вимог процесуального законодавства при зверненні до суду.

Зазначене право на звернення до суду може бути реалізоване у визначеному процесуальним законом порядку, оскільки воно зумовлене дотриманням процесуальної форми, передбаченої для цього чинним законодавством, а також встановленими ним передумовами для звернення до суду.

Вимоги до заяв, передбачені Господарського процесуального кодексу України, носять не формальний характер, а є обов`язковими для осіб, що звертаються до суду за захистом своїх порушених прав, недотримання яких, відповідно, тягне за собою її залишення без руху або повернення.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що одним із елементів поняття справедливого судового розгляду є принцип рівності сторін, який також включає принцип змагальності процесу, що полягає у наданні рівних процесуальних можливостей сторонам у захисті їхніх прав і законних інтересів.

За приписами ст. 7 Господарського процесуального кодексу України господарський суд зобов`язаний забезпечити процесуальну рівність сторін. При цьому суд повинен: не допускати процесуальних переваг однієї сторони перед іншою; однаково вимагати від сторін виконання їхніх процесуальних обов`язків; однаковим чином застосовувати до сторін заходи процесуальної відповідальності.

З огляду на вищевикладене, а також враховуючи приписи ст. 170 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції зазначає, що і до скарги, яка направляється до суду, застосовуються відповідні вимоги процесуального законодавства України.

Як наслідок, судова колегія зазначає, що доводи апеляційної скарги про те, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є незаконною, необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм діючого процесуального законодавства України, та як наслідок підлягає скасуванню, - не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає апеляційну скаргу Державного підприємства Адміністрація морських портів України в особі Ізмаїльської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України (Адміністрація Ізмаїльського морського порту) на ухвалу Господарського суду Одеської області від 07.10.2022 по справі №916/1276/22 необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду Одеської області від 07.10.2022 по справі №916/1276/22 підлягає залишенню без змін.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 271, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державного підприємства Адміністрація морських портів України в особі Ізмаїльської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України (Адміністрація Ізмаїльського морського порту) на ухвалу Господарського суду Одеської області від 07.10.2022 по справі №916/1276/22 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Одеської області від 07.10.2022 по справі №916/1276/22 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуючий суддя: Н.М. Принцевська

Судді: Г.І. Діброва

А.І. Ярош