ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"14" грудня 2022 р. Справа № 924/663/22

Господарський суд Хмельницької області у складі:

суддя Вибодовський О.Д., при секретарі судового засідання Сорока Д.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Приватного підприємства "Універсам", с.Микуличі, Володимир - Волинського району, Волинської області

до Городоцької міської ради, м.Городок, Хмельницької області

про визнання незаконним та скасування Рішення двадцятої сесії Городоцької міської ради від 19.08.2022р., №25 "Про внесення змін та скасування окремих рішень сесій міської ради" щодо скасування Рішення дев`ятнадцятої чергової сесії міської ради від 01.07.2022р., №14 Про звернення ПП "Універсам" щодо зменшення розміру орендної плати у договорі оренди землі від 10.08.2005р., який зареєстрований у Державному реєстрі земель за №11 від 31.10.2005р., на земельну ділянку в м.Городок по вул.Заводська площа, вул.Саксаганського Городоцької міської громади, Хмельницького району, Хмельницької області, із кадастровими номерами :15:002:0009, :14:034:0001;

Визнання незаконним та скасування Рішення двадцятої сесії Городоцької міської ради від 19.08.2022р., №37 "Про перегляд відсотків орендної плати ПП "Універсам" та внесення змін до договору оренди землі від 10.08.2005р. щодо збільшення та затвердження ПП "Універсам" орендної плати за користування земельними ділянками із кадастровими номерами :15:002:0009, :14:034:0001 в період з 19.08.2022р. до 10.08.2054р. - 7 % (сім відсотків) від нормативної грошової оцінки земельних ділянок";

Визнання укладеною додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки від 10.08.2005р., який зареєстрований у Державному реєстрі земель за №11 від 31.10.2005р., на земельні ділянки в м. Городок по вул. Заводська площа, вул.Саксаганського Городоцької міської ради, Хмельницького району, Хмельницької області, із кадастровими номерами :15:002:0009,' :14:034:0001.

Представники сторін:

Від позивача: Залуцький В.Н. - згідно ордера №1034315 від 07.10.2022р.;

Від відповідача: Черевик К.В. згідно довіреності №02.0423/3377 від 02.11.2022р.;

Савчук Ю.М. - згідно ордера №1037405 від 13.12.2022р.

Відповідно до ст.240 ГПК України в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть: з оголошенням перерви в судовому засіданні від 06.12.2022р.

До господарського суду Хмельницької області надійшла позовна заява приватного підприємства "Універсам", с.Микуличі, Володимир - Волинського району, Волинської області до Городоцької міської ради, м.Городок, Хмельницької області про скасування рішень та зобов`язання внесення змін до договору оренди землі.

Ухвалою суду від 19.10.2022р. відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 22.11.2022р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Присутній в судовому засіданні представник позивача наполягав на задоволенні позову, обгрунтовуючи доданими до позовної заяви доказами.

Присутні в судовому засіданні представники відповідача у своїх усних поясненнях та у поданому суду відзиві на позов від 02.11.2022р. просили суд відмовити в задоволенні позовних вимог, зокрема зазначивши наступне.

Щодо аргументів представника позивача з приводу того, що прийняття Городоцькою міською радою рішення №25 від 19.08.2022 року не відповідає висновку Конституційного Суду, викладеного у рішенні №7-рп/2009 від 16.04.2009 року, відповідач вважає такі обгрунтування безпідставними.

Конституційний Суд у рішенні №7-рп/2009 від 16.04.2009 року зазначив, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законном інтересів.

Конституційним Судом зазначено, що ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Неможливість скасування рішень та внесення до них змін безпосередньо пов`язана з виникненням правовідносин пов`язаних зреалізацією відповідних прав та інтересів. Тобто, відповідно до зазначеного висновку Конституційного Суду, неможливість внесення змін до рішення чи його скасування, настає саме в результаті та після виконання таких рішень, а саме коли відбулась реалізаціяправ та інтересів, відповідно до приписів цих рішень. В даному випадку, після прийняття Городоцькою міською радою рішення №14 від 01.07.2022 року, яким встановлено зменшити розмір орендної плати користування земельними ділянками із кадастровими номерами :15:002:0009, :14:034:0001, не відбулось факту реалізації певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, адже на момент прийняття Городоцькою міською радою оскаржуваного рішення №25 від 19.08.2022 року, відповідної додаткової угоди між ПП «Універсам» та Городоцькою міською радою укладено не було, а отже і відповідних змін до договору оренди земельної ділянки під 10.08.2005 року зареєстрованого в Державному реєстрі земель за №11 від 31.102005 року, внесено не було. Необхідно звернути увагу на ст. 654 Цивільного кодексу України, якою встановлено, що зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту. Пунктом 36 вищевказаного договору оренди землі, укладеного між ПП «Універсам» та Городоцькою міською радою, встановлено, що зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін.

Після прийняття Городоцькою міською радою рішення № 14 від 01.07.2022 року, яким встановлено зменшити розмір орендної плати ПП «Унверсам», не було факту виникнення правовідносин, пов`язаних з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, передбачених саме зазначеним рішенням №14, не було факту виконання даного рішення. Отже, оскаржуване рішення Городоцької міської ради №25 від 19.08.2022 року жодним чином не протирічить висновку, викладеному Конституційним Судом у рішенні №7-рп/2009 від 16.04.2009 року.

Оскаржуване рішення № 25 від 19.08.2022 року, не порушує становище ПП "Універсам" та не порушує його прав, адже фактично даним рішенням зафіксовано розмір діючої на момент прийняття цього рішення орендної плати, який було погоджено сторонами у 2014 році. Зокрема 09.01.2014 року між ПП «Універсам» та Городоцькою міською радою було укладено додаткову угоду до договору №11 відповідно до якої розмір орендної плати становить 3% від нормативної грошової оцінки. Таким чином, починаючи з 2014 року та станом наданий час погоджений сторонами та діючий розмір орендної плати складає 3% від нормативної грошової оцінки. Жодних інших додаткових угод між сторонами не укладалось, змін до договору оренди після 2014 року не вносилось.

Що ж стосується рішення № 25 від 19.08.2022 року, воно лише скасовує попередньо прийняте рішення, яке не було виконане, при цьому жодним чином не погіршуючи діюче становище ПП «Універсам» та не порушуючи його прав.

Щодо позовної вимоги про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки від 10.08.2005 року, який зареєстрований у Державному реєстрі земель під№ 11 від 31.01.2005 року, відповідач вважає її не обґрунтованою.

Відповідач вважає, що така позовна вимога не відповідає ст.83 Земельного кодексу України, ст.4, ст.24 Закону України «Про оренду землі», які гарантують право місцевих рад, які діють від імені та в інтересах територіальних громад, розпоряджатись землями комунальної власності, в тому числі визначати розмір орендної плати за землю, погодивши її з орендарем.

Свою незгоду із значним зменшенням розміру орендної плати Городоцька міська рада зафіксувала саме прийняттям рішення №25 від 19.08.2022 року.

Відповідно до вимог статті 47 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», попередньо дане питання було розглянуто та погоджено на засіданні постійно діючої комісії з питань земельних відносин, природокористування, планування території, будівництва, архітектури, охорони пам`яток, історичного середовища та благоустрою.

Відповідно до ст.21 Закону України «Про оренду землі» розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін.

Відповідно до ч.2 ст.4 цього ж Закону орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у комунальній власності, є сільські, селищні, міські ради в межах повноважень, визначених законом.

Відповідно до ч.5 ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Частиною 3 цієї ж статті передбачено, що матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля.

Частиною 6 ст.16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що місцеві бюджети є самостійними, вони не включаються до Державного бюджету України, бюджету Автономної Республіки Крим та інших місцевих бюджетів.

Таким чином, органи місцевого самоврядування, зокрема Городоцька міська рада, керуючись нормами Земельного кодексу України, Податкового кодексу України, Закону України «Про оренду землі», Закону України «Про місцеве самоврядування Україні» надаючи землю в оренду, визначають розмір орендної плати, відповідно до наданих норм законодавства, при цьому діють в інтересах громади, адже кошти, що надходять в якості орендної плати, наповнюють місцевий бюджет територіальної громади.

Розглядом матеріалів справи встановлено:

Між ПП «УНІВЕРСАМ» та Городоцькою міською радою укладено договір оренди землі від 10.08.2005р., який зареєстрований у Державному реєстрі земель за №11 від 31.10.2005р., на земельні ділянки в м. Городок по вул. Заводська площа, вул. Саксаганського Горо доцької міської ради, Хмельницького району, Хмельнйцької області, із кадастровими номерами :15:002:0009, :14:034:0001.

Рішенням дев`ятнадцятої чергової сесії міської ради 01.07.2022р., №14 «Про звернення ПП «УНІВЕРСАМ» щодо зменшення розміру орендної плати у договорі оренди землі від 10.08.2005р. зменшено та затверджено ПП «УНІВЕРСАМ» орендну плату за користування земельними ділянками із кадастровими номерами :15:002:0009, :14:034:0001 в період з 01.07.2022р. до 31.12.2022р. в розмірі 1,5 % від нормативної грошової оцінки земельних ділянок, в період з 01.01.2023р. до 01.07.2028р. в розмірі 1,25 % від нормативної грошової оцінки земельних ділянок, після закінчення зазначеного терміну (01.07.2028р.), орендна плата з 02.07.2028р. становитиме 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Також, зобов`язано ПП «УНІВЕРСАМ» у двохмісячний термін укласти додаткову угоду, з її подальшою реєстрацією в Державному реєстрі прав на нерухоме майно.

ПП «УНІВЕРСАМ» звернулося із заявою від 11.08.2022 р., що отримана Городоцькою міською радою 12.08.2022 р., з проханням щодо підписання та укладення додаткової угоди про внесення змін до договору, надавши підписанні відповідні два примірники додаткової угоди.

Рішенням двадцятої сесії міської ради 19.08.2022р., №25 «Про внесення змін та скасування окремих рішень сесій міської ради» скасовано рішення дев`ятнадцятої чергової сесії міської ради 01.07.2022р., №14 «Про звернення ПП «УНІВЕРСАМ» щодо зменшення розміру орендної плати у договорі оренди землі від 10.08.2005р., який зареєстрований у Державному реєстрі земель за №11 від 31.10.2005р., на земельну ділянку в м.Городок по вул. Заводська площа, вул. Саксаганського Городоцької`міськоїради, Хмельницького району, Хмельницької області, із кадастровими номерами :15:002:0009, :14:034:0001».

Рішенням двадцятої сесії міської ради 19.08.2022р., №37 «Про перегляд відсотків орендної плати ПП «УНІВЕРСАМ» та внесення змін до договору оренди землі від 10.08.2005р.» збільшено та затверджено ПП «УНІВЕРСАМ» орендну плату за користування земельними ділянками із кадастровими номерами :15:002:0009, :14:034:0001 в період з 19.08.2022р. до 10.08.2054 р. - 7 % (сім відсотків) від нормативної грошової оцінки земельних ділянок.

Оскільки вищевказані оскаржувані Рішення відповідача збільшують ПП «УНІВЕРСАМ» орендну плату за користування земельними ділянками із кадастровими номерами :15:002:0009, :14:034:0001, та погіршують існуюче становище позивача, на думку позивача є незаконними, у зв"язку із чим позивач звернувся із захистом до суду.

Аналізуючи подані докази, оцінюючи їх у сукупності, суд до уваги бере таке:

Частиною 1 ст.1 Господарського процесуального кодексу України визначено, що підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб`єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

У відповідності до ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій - це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому, ст.12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Частиною 1 ст.15 ЦК України закріплено право кожної особи на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або оспорювання.

Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликане поведінкою іншої особи.

Отже, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

В пунктах 1-10 ч.2 ст.16 ЦК України наведено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів.

До того ж, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

В силу частини 1 статті 20 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд.

При цьому, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Згідно ст.20 Господарського кодексу України, Держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб`єктів господарювання та споживачів. Кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав, визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб`єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб`єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб`єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов`язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом. Порядок захисту прав суб`єктів господарювання та споживачів визначається цим Кодексом, іншими законами.

Як вбачається із матеріалів справи, між ПП «УНІВЕРСАМ» та Городоцькою міською радою укладено договір оренди землі від 10.08.2005р., який зареєстрований у Державному реєстрі земель за №11 від 31.10.2005р., на земельні ділянки в м. Городок по вул. Заводська площа, вул. Саксаганського Городоцької міської ради, Хмельницького району, Хмельнйцької області, із кадастровими номерами :15:002:0009, :14:034:0001.

Рішенням дев`ятнадцятої чергової сесії міської ради 01.07.2022р., №14 «Про звернення ПП «УНІВЕРСАМ» щодо зменшення розміру орендної плати у договорі оренди землі від 10.08.2005р. зменшено та затверджено ПП «УНІВЕРСАМ» орендну плату за користування земельними ділянками із кадастровими номерами :15:002:0009, :14:034:0001 в період з 01.07.2022р. до 31.12.2022р. в розмірі 1,5 % від нормативної грошової оцінки земельних ділянок, в період з 01.01.2023р. до 01.07.2028р. в розмірі 1,25 % від нормативної грошової оцінки земельних ділянок, після закінчення зазначеного терміну (01.07.2028р.), орендна плата з 02.07.2028р. становитиме 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Також, зобов`язано ПП «УНІВЕРСАМ» у двохмісячний термін укласти додаткову угоду, з її подальшою реєстрацією в Державному реєстрі прав на нерухоме майно.

ПП «УНІВЕРСАМ» звернулося із заявою від 11.08.2022 р., що отримана Городоцькою міською радою 12.08.2022 р., з проханням щодо підписання та укладення додаткової угоди про внесення змін до договору, надавши підписанні відповідні примірники додаткової угоди.

Рішенням двадцятої сесії міської ради 19.08.2022р., №25 «Про внесення змін та скасування окремих рішень сесій міської ради» скасовано рішення дев`ятнадцятої чергової сесії міської ради 01.07.2022р., №14 «Про звернення ПП «УНІВЕРСАМ» щодо зменшення розміру орендної плати у договорі оренди землі від 10.08.2005р., який зареєстрований у Державному реєстрі земель за №11 від 31.10.2005р., на земельну ділянку в м.Городок по вул. Заводська площа, вул. Саксаганського Городоцької`міськоїради, Хмельницького району, Хмельницької області, із кадастровими номерами :15:002:0009, :14:034:0001».

Рішенням двадцятої сесії міської ради 19.08.2022р., №37 «Про перегляд відсотків орендної плати ПП «УНІВЕРСАМ» та внесення змін до договору оренди землі від 10.08.2005р.» збільшено та затверджено ПП «УНІВЕРСАМ» орендну плату за користування земельними ділянками із кадастровими номерами :15:002:0009, :14:034:0001 в період з 19.08.2022р. до 10.08.2054 р. - 7 % (сім відсотків) від нормативної грошової оцінки земельних ділянок.

Відповідно до частини 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом частини 1 ст.140 Конституції України місцеве самоврядування є правом територіальної громади самостійно вирішувати питання місцевого значення у межах Конституції і законів держави.

Згідно зі статтею 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначає Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб; передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції (ч.3 ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Статтею 10 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Статтею 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради.

Згідно з ч.10 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Статтею 46 нього ж Закону, передбачено, що сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради. Крім цього, статтею 47 Закону передбачено, що попередній розгляд і підготовку питань, які належать до відання ради просадять постійні комісії ради.

Пунктом 34 ч.1 ст.26 Закону до виключної компетенції органів місцевого самоврядування віднесено вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Щодо обгрунтувань представника позивача з приводу того, що прийняття Городоцькою міською радою рішення №25 від 19.08.2022 року не відповідає висновку Конституційного Суду, викладеного у рішенні №7-рп/2009 від 16.04.2009 року, суд вважає такі аргументи безпідставними.

Конституційний Суд у рішенні №7-рп/2009 від 16.04.2009 року зазначив, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законном інтересів.

Конституційним Судом зазначено, що ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Неможливість скасування рішень та внесення до них змін безпосередньо пов`язана з виникненням правовідносин пов`язаних зреалізацією відповідних прав та інтересів. Тобто, відповідно до зазначеного висновку Конституційного Суду, неможливість внесення змін до рішення чи його скасування, настає саме в результаті та після виконання таких рішень, а саме коли відбулась реалізаціяправ та інтересів, відповідно до приписів цих рішень. В даному випадку, після прийняття Городоцькою міською радою рішення №14 від 01.07.2022 року, яким встановлено зменшити розмір орендної плати користування земельними ділянками із кадастровими номерами :15:002:0009, :14:034:0001, не відбулось факту реалізації певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, адже на момент прийняття Городоцькою міською радою оскаржуваного рішення №25 від 19.08.2022 року, відповідної додаткової угоди між ПП «Універсам» та Городоцькою міською радою укладено не було, а отже і відповідних змін до договору оренди земельної ділянки під 10.08.2005 року зареєстрованого в Державному реєстрі земель за №11 від 31.102005 року, внесено не було.

Пунктом 36 вищевказаного договору оренди землі, укладеного між ПП «Універсам» та Городоцькою міською радою, встановлено, що зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін.

Суд звертає увагу, що після прийняття Городоцькою міською радою рішення №14 від 01.07.2022 року, яким встановлено зменшити розмір орендної плати ПП «Унверсам», не було факту виникнення правовідносин, пов`язаних з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, передбачених саме зазначеним рішенням №14, не було факту виконання даного рішення. Отже, оскаржуване рішення Городоцької міської ради №25 від 19.08.2022 року жодним чином не протирічить висновку, викладеному Конституційним Судом у рішенні №7-рп/2009 від 16.04.2009 року.

Оскаржуване рішення № 25 від 19.08.2022 року, не порушує становище ПП "Універсам" та не порушує його прав, адже фактично даним рішенням зафіксовано розмір діючої на момент прийняття цього рішення орендної плати, який було погоджено сторонами у 2014 році. Зокрема 09.01.2014 року між ПП «Універсам» та Городоцькою міською радою було укладено додаткову угоду до договору №11 відповідно до якої розмір орендної плати становить 3% від нормативної грошової оцінки. Таким чином, починаючи з 2014 року та станом наданий час погоджений сторонами та діючий розмір орендної плати складає 3% від нормативної грошової оцінки. Жодних інших додаткових угод між сторонами не укладалось, змін до договору оренди після 2014 року не вносилось.

Що ж стосується рішення №25 від 19.08.2022 року, воно лише скасовує попередньо прийняте рішення, яке не було виконане, при цьому жодним чином не погіршуючи діюче становище ПП «Універсам» та не порушуючи його прав.

Щодо позовної вимоги про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки від 10.08.2005 року, який зареєстрований у Державному реєстрі земель під№ 11 від 31.01.2005 року, суд вважає її не обґрунтованою та зазначає наступне.

Суд вважає, що така позовна вимога не відповідає ст.83 Земельного кодексу України, ст.4, ст.24 Закону України «Про оренду землі», які гарантують право місцевих рад, які діють від імені та в інтересах територіальних громад, розпоряджатись землями комунальної власності, в тому числі визначати розмір орендної плати за землю, погодивши її з орендарем.

Свою незгоду із значним зменшенням розміру орендної плати Городоцька міська рада зафіксувала саме прийняттям рішення №25 від 19.08.2022 року.

Відповідно до вимог статті 47 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», попередньо дане питання було розглянуто та погоджено на засіданні постійно діючої комісії з питань земельних відносин, природокористування, планування території, будівництва, архітектури, охорони пам`яток, історичного середовища та благоустрою.

Відповідно до ст.21 Закону України «Про оренду землі» розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін.

Відповідно до ч.2 ст.4 цього ж Закону орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у комунальній власності, є сільські, селищні, міські ради в межах повноважень, визначених законом.

Відповідно до ч.5 ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Частиною 3 цієї ж статті передбачено, що матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля.

Частиною 6 ст.16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що місцеві бюджети є самостійними, вони не включаються до Державного бюджету України, бюджету Автономної Республіки Крим та інших місцевих бюджетів.

У статті 13 «Про оренду землі» (далі - Закон № 161 -XIV) вказано, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

За змістом статті 15 Закону № 161 -XIV істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

У частині першій статті 30 Закону № 161-XIV передбачено, що зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору, оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України (далі - ПК України).

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди (частини перша - третя статті 21 Закону №161-XIV).

Згідно з підпунктом 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 ПК України орендна плата за земельні ділянки державної, та комунальної власності - обов`язковий платіж, що його орендар вносить орендодавцю за користування земельною ділянкою.

Відповідно до підпункту 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 ПК України плата за землю - це загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку й орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

Отже, орендна плата за користування землею комунальної власності за своїм правовим статусом є обов`язковим платежем, який орендар вносить орендодавцю, а також це і загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку.

Подвійний статус орендної плати, зумовлює ту обставину, що при визначенні її розміру, окрім норм цивільного, земельного законодавства та Закону №161-XIV необхідно враховувати і вимоги ПК України.

Плата за землю справляється на підставі положень розділу ХІІ ПК України.

Відповідно до пункту 269.1 статті 269 ПК України платниками земельного податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.

Згідно з підпунктом 270.1.1 пункту 270.1 статті 270 ПК України об`єктами оподаткування земельним податком є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.

Пунктом 271.1 статті 271 ПК України визначено, що базою оподаткування плати за землю є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого розділом XII ПК України, а у разі якщо нормативну грошову оцінку не проведено - площа земельних ділянок.

У пункті 288.1 статті 288 ПК України передбачено, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Згідно з положеннями підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 ПК України розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою за розмір земельного податку для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, - у розмірі не більше 3 відсотків їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки, для сільськогосподарських угідь не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки. Для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку, яких не проведено, у розмірі не більше 5 відсотків нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області, для сільськогосподарських угідь не менше 0,3 відсотка та не більше 5 відсотків нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області.

У підпункті 288.5.2 пункту 288.5 статті 288 ПК України передбачено, що річна сума орендної плати не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.

При визначенні розміру орендної плати, у випадку передачі в оренду земель комунальної власності, має враховуватися нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до законодавства, а річна сума платежу не може бути меншою розміру земельного податку, встановленого для відповідної категорії земельних ділянок на відповідній території, однак і не може перевищувати 12 % нормативної грошової оцінки.

Таким чином, органи місцевого самоврядування, зокрема Городоцька міська рада, керуючись нормами Земельного кодексу України, Податкового кодексу України, Закону України «Про оренду землі», Закону України «Про місцеве самоврядування Україні» надаючи землю в оренду, визначають розмір орендної плати, відповідно до наданих норм законодавства, при цьому діють в інтересах громади, кошти, що надходять в якості орендної плати, наповнюють місцевий бюджет територіальної громади.

Станом на день прийняття рішення по даній справі діють умови договору оренди землі від 10.08.2005р., які були погоджені сторонами за взаємною згодою сторін, про що у 2014 році було укладено відповідну додаткову угоду від 09.01.2014р.

Додатково суд звертає увагу на те, що 25.10.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про відкриття кримінального провадження за ознаками ч.2, ст.364-1 Кримінального кодексу України, за фактом заниження суми орендної плати при її декларуванні та справлянні за використання земельних ділянок з кадастровими номерами :15:002:0009 та :14:034:0001 на підставі договору оренди землі, укладеного ПП «Універсам» з Городоцькою міською радою 10.08.2005 року.

Згідно з частинами першою, третьою статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок з доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, яким суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою.

17.10.2019 р. набув чинності Закон України № 132-IX від 20.09.2019 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні», яким було, зокрема внесено зміни до України змінено назву статті 79 ГПК з «Достатність доказів» на нову - «Вірогідність доказів» та викладено її у новій редакції, фактично впровадивши в господарський процес стандарт доказування «вірогідності доказів».

Стандарт доказування «вірогідності доказів», на відміну від «достатності доказів» підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Слід зауважити, що Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17).

Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020р. у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Водночас, у застосуванні приписів статті 86 ГПК України Верховний Суд виходить, зокрема, з того, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Стандарт «вірогідності доказів» не нівелює обов`язок суду щодо оцінки доказів в порядку приписів статті 86 ГПК України з урахуванням надання оцінки допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також вірогідності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Частиною першої статті 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Принцип змагальності не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує.

Таким чином, з`ясування фактичних обставин справи має здійснюватися судом із застосуванням критеріїв оцінки доказів, передбачених у статті 86 ГПК України, щодо відсутності у доказів заздалегідь встановленої сили та оцінки кожного доказу окремо та їх сукупності в цілому. Близька за змістом правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 02.02.2021 зі справи № 908/2846/19, від 27.05.2021 зі справи № 910/702/17, від 17.11.2021 зі справи № 910/2605/20.

Зазначені правові висновки у застосуванні норм процесуального права мають загальний (універсальний) характер незалежно від змісту спірних правовідносин.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що навіть якщо національний суд володіє певною межею розсуду, віддаючи перевагу тим чи іншим доводам у конкретній справі та приймаючи докази на підтримку позицій сторін, суд зобов`язаний мотивувати свої дії та рішення (рішення ЄСПЛ у справі «Олюджіч проти Хорватії»). Принцип справедливості, закріплений у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, порушується, якщо національні суди ігнорують конкретний, доречний та важливий довід, наведений заявником (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Мала проти України», «Богатова проти України»).

Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді «заслухані», тобто належним чином вивчені судом (рішення ЄСПЛ у справах «Дюлоранс проти Франції», «Донадзе проти Грузії»).

Завданням національних судів є забезпечення належного вивчення документів, аргументів і доказів, представлених сторонами (рішення ЄСПЛ у справі «Ван де Гурк проти Нідерландів»). Водночас принцип jura novit curia («суд знає закон») зобов`язує суд визначити яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору та надати правову кваліфікацію відносинам сторін з огляду на факти встановлені під час розгляду справи, застосувавши положення які дійсно регулюють відповідні правовідносини.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19.04.1993 у справі «Краска проти Швейцарії» вказано, що ефективність справедливого розгляду досягається тоді, коли сторони процесу мають право представити перед судом ті аргументи, які вони вважають важливими для справи. При цьому такі аргументи мають бути «почуті», тобто ретельно розглянуті судом. Іншими словами, суд має обов`язок провести ретельний розгляд подань, аргументів та доказів, поданих сторонами.

Відповідно до статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Вимогами процесуального закону визначено обов`язковість встановлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні спору. Без виконання цих процесуальних дій ухвалити законне й обґрунтоване рішення у справі неможливо.

З огляду на зазначене вище суд приходить до висновку, про відмову у задоволенні позовних вимог, у зв"язку із їх необґрунтованістю та не доведеністю.

Згідно ст.129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 74, 86, 129, 233, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів до Північно - західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 20.12.2022р.

Суддя О.Д. Вибодовський

Віддрук. 3 прим.:

1 - до справи;

2 - позивачу -

3 - відповідачу -