ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2022 року м. ОдесаСправа № 915/300/22
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Таран С.В.,

Суддів: Богатиря К.В., Філінюка І.Г.,

при секретарі судового засідання: Земляк А.В.,

за участю представників:

від ОСОБА_1 участі не брали,

від Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕНТ УМБ" участі не брали,

від Компанії "МАЛІЕРО ЛІМІТЕД" Колєсніков О.А.,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕНТ УМБ"

на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 31.08.2022 про відмову у забезпеченні позову, прийняту суддею Ржепецьким В.О., м. Миколаїв,

у справі №915/300/22

за позовом:

- ОСОБА_1 ;

-Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕНТ УМБ"

до відповідача: Компанії "МАЛІЕРО ЛІМІТЕД"

про визнання зобов`язань припиненими, припинення іпотеки та застави, зняття заборон

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2022 р. ОСОБА_1 та Товариство з обмеженою відповідальністю "РЕНТ УМБ" звернулися з позовом до Компанії "МАЛІЕРО ЛІМІТЕД", в якому просили:

-визнати припиненими з 29.07.2022 зобов`язання сторін по договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕНТ УМБ", укладеному 24.02.2021 між громадянином України ОСОБА_1 та юридичною особою за законодавством республіки Кіпр - Компанією "МАЛІЕРО ЛІМІТЕД", у зв`язку з одностороннім розірванням договору;

-припинити іпотеку нерухомого майна: реконструкції олієпереробного підприємства потужністю 600 т/добу перероблювального насіння (складів олієнасіння, шроту, лабораторії тощо) за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 248) та земельної ділянки (кадастровий номер: :04:048:0005) площею 3,7276 га за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 248), яка встановлена іпотечним договором, укладеним 24.02.2021 між юридичною особою за законодавством республіки Кіпр - Компанією "МАЛІЕРО ЛІМІТЕД" (іпотекодержатель), Товариством з обмеженою відповідальністю "РЕНТ УМБ" (іпотекодавець) та громадянином України ОСОБА_1 (боржник), посвідченим приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Назаровою О.С., зареєстрованим в реєстрі за №164, а також виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про іпотеку №40714439 (дата реєстрації: 24.02.2021) та №40713778 (дата реєстрації: 24.02.2021);

-зняти заборону на нерухоме майно: реконструкцію олієпереробного підприємства потужністю 600 т/добу перероблювального насіння (складів олієнасіння, шроту, лабораторії тощо) за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 248) і земельну ділянку (кадастровий номер: :04:048:0005) площею 3,7276 га за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 248), а також виключити записи про заборону на нерухоме майно з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, номери записів про обтяження: №40714088 та №40713177 (дата реєстрації: 24.02.2021);

-припинити заставу рухомого майна: частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕНТ УМБ", що становить 100% від загального розміру статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕНТ УМБ" і в грошовому еквіваленті складає 120662272 грн, а також всі та будь-які права, які належать чи можуть належати заставодавцю як власнику вказаної частки у статутному капіталі, яка встановлена договором застави, укладеним 24.02.2021 року між громадянином України ОСОБА_1 (заставодавець) та юридичною особою за законодавством республіки Кіпр - Компанією МАЛІЕРО ЛІМІТЕД (заставодержатель), посвідченим приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Назаровою О.С., зареєстрованим в реєстрі за №167;

-зняти заборону на рухоме майно: частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕНТ УМБ", що становить 100% від загального розміру статутного капіталу вказаного товариства і в грошовому еквіваленті становить 120662272 грн, а також всі та будь-які права, які належать чи можуть належати заставодавцю як власнику вказаної частки у статутному капіталі та виключити запис про заставу рухомого майна з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, номер запису про обтяження: №28591658 (зареєстровано 24.02.2021).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач безпідставно не визнає факт розірвання укладеного між ним та ОСОБА_1 договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕНТ УМБ" від 24.02.2021, і не вчиняє жодних дій, спрямованих на припинення іпотеки та застави, якими забезпечувалось виконання зобов`язань продавця за вказаним договором, при цьому Компанія "МАЛІЕРО ЛІМІТЕД" здійснила самовільне захоплення предмета іпотеки (олієпереробного підприємства та земельної ділянки), чинить Товариству з обмеженою відповідальністю "РЕНТ УМБ" перешкоди у користуванні вказаним майном, не допускаючи до цих об`єктів нерухомості, та за відсутності правових підстав здійснює розпорядження останнім.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 05.09.2022 за вказаною позовною заявою відкрито провадження у справі №915/300/22.

Одночасно з поданням позовної заяви, ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю "РЕНТ УМБ" було подано заяву про забезпечення позову б/н від 29.08.2022 (вх.№3410/22 від 29.08.2022), в якій останні просили:

-накласти арешт на нерухоме майно: реконструкцію олієпереробного підприємства потужністю 600 т/добу перероблювального насіння (складів олієнасіння, шроту, лабораторії тощо), що знаходиться за адресою: Миколаївська область, Новоодеський район, місто Нова Одеса, вулиця Сеславинського, будинок 30 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 248), та земельну ділянку (кадастровий номер: :04:048:0005) площею 3,7276 га за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 248);

-заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (в тому числі Міністерству юстиції України та його територіальним органам, Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень") вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись, щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно, а також внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записів про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, записів про скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, змін до таких записів щодо нерухомого майна: реконструкції олієпереробного підприємства потужністю 600 т/добу перероблювального насіння (складів олієнасіння, шроту, лабораторії тощо), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 248), та земельної ділянки (кадастровий номер: :04:048:0005) площею 3,7276 га за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 248);

-заборонити державним реєстраторам будь-яких органів (місцевого самоврядування, виконавчих комітетів, місцевих державних адміністрацій), а також приватним та державним нотаріусам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, які мають відповідні повноваження щодо внесення будь-яких відомостей та/або змін з будь-яких питань до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, проводити реєстраційні дії щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕНТ УМБ", в тому числі: реєстрацію, внесення змін до установчих документів, перереєстрацію, реорганізацію будь-яким шляхом, реєстрацію припинення діяльності, реєстрацію будь-яким чином скасування існуючої редакції статуту, проводити передачу реєстраційної справи товариства, а також вносити інші зміни до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі, зокрема, але не виключно, про зміну складу та часток засновників товариства, в тому числі на підставі договору застави, укладеного 24.02.2021 між громадянином України ОСОБА_1 (заставодавець) та юридичною особою за законодавством республіки Кіпр - Компанією "МАЛІЕРО ЛІМІТЕД" (заставодержатель), посвідченим приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Назаровою О.С., зареєстрованим в реєстрі за №167, розміру статутного капіталу, виключення учасників товариства, зміну особи, що уповноважена вчиняти юридичні дії від імені товариства, зміну органів управління товариства, зміну місцезнаходження товариства, про перебування юридичної особи у процесі провадження у справі про банкрутство, санації, зокрема, відомості про розпорядника майна.

В обґрунтування даної заяви позивачі посилалися на існування реальної загрози здійснення Компанією "МАЛІЕРО ЛІМІТЕД" в подальшому протиправних дій щодо відчуження предмета іпотеки (вищенаведених олієпереробного підприємства та земельної ділянки) на користь третіх осіб або розпорядження ним на власний розсуд в інший спосіб (зокрема, шляхом передачі майна в іпотеку, знищення об`єкту нерухомого майна тощо) та щодо звернення стягнення на корпоративні права стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕНТ УМБ", що, за твердженням позивачів, взагалі позбавить дане товариство можливості захистити свої права в судовому порядку.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 31.08.2022 у справі №915/300/22 (суддя Ржепецький В.О.) відмовлено у задоволенні заяви позивачів про забезпечення позову.

Вказана ухвала суду мотивована недоведеністю позивачами наявності правових підстав для застосування обраних останніми заходів забезпечення позову, а також невідповідністю цих заходів правам, на захист яких спрямовано позов у даній справі, та критерію співмірності.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "РЕНТ УМБ" звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 31.08.2022 про відмову у забезпеченні позову у справі №915/300/22 скасувати та постановити нову ухвалу, якою заяву про забезпечення позову задовольнити.

Зокрема, в апеляційній скарзі скаржник наголошує на існуванні реальної загрози того, що, у разі невжиття обраних позивачами заходів забезпечення позову, Компанія "МАЛІЕРО ЛІМІТЕД" до ухвалення місцевим господарським судом рішення у даній справі вчинить дії, які істотно ускладнять чи унеможливлять ефективний захист або поновлення порушених/оспорюваних прав ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕНТ УМБ", за захистом яких вони звернулись до суду. Водночас, за твердженням апелянта, з огляду на те, що предметом спору є, зокрема, вимоги про припинення іпотеки та застави, заявлені заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на предмет іпотеки та заборони вчинення будь-яких реєстраційних дій є співмірними та обґрунтованими.

У відзиві на апеляційну скаргу б/н від 10.11.2022 (вх.№1427/22/Д2 від 14.11.2022) Компанія "МАЛІЕРО ЛІМІТЕД", посилаючись на її безпідставність та необґрунтованість, просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕНТ УМБ" і залишити без змін ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 31.08.2022 у справі №915/300/22. Зокрема, відповідач зауважує на тому, що обрані позивачами заходи забезпечення позову не є адекватними заявленим у даній справі позовним вимогами та не перебувають у зв`язку з предметом спору, що виключає можливість їх застосування.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Таран С.В., суддів: Богатиря К.В., Філінюка І.Г. від 26.10.2022 за вказаною апеляційною скаргою відкрито апеляційне провадження, а в подальшому ухвалою суду від 14.11.2022 призначено справу №915/300/22 до розгляду на 30.11.2022 о 10:30.

Протокольною ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 30.11.2022 було відкладено розгляд даної справи на 21.12.2022 о 10:00, при цьому вирішено розглянути апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕНТ УМБ" на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 31.08.2022 у справі №915/300/22 поза межами строку, встановленого частиною другою статті 273 Господарського процесуального кодексу України, у розумний строк, достатній для забезпечення можливості реалізації учасниками процесу відповідних процесуальних прав з урахуванням запровадженого в Україні воєнного стану.

У судовому засіданні 21.12.2022, проведеному в режимі відеоконференції, представник Компанії "МАЛІЕРО ЛІМІТЕД" висловив заперечення проти задоволення апеляційної скарги, представники ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕНТ УМБ" участі не брали, хоча були належним чином сповіщені про дату, час та місце його проведення, що підтверджується матеріалами оскарження ухвали (а.с.206-208).

За умовами частин першої, другої статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Враховуючи наведені вище положення процесуального закону, документи, додані до апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕНТ УМБ", а саме: копії витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 05.09.2022, листа Міністерства юстиції України №76520/33.2.1/31-22 від 06.09.2022 та інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №308916223 від 05.09.2022, до уваги колегією суддів не беруться, оскільки в силу частини третьої статті 269 Господарського процесуального кодексу України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього, адже апеляційний перегляд повинен здійснюватися з урахуванням тих документів, які були наявні у матеріалах справи на час постановлення оскаржуваного рішення і які суд першої інстанції мав можливість дослідити та оцінити. При цьому суд апеляційної інстанції враховує, що апелянтом взагалі не порушується питання щодо можливості приєднання до матеріалів справи доказів, поданих ним разом зі своєю апеляційною скаргою, та врахування їх при апеляційному розгляді справи №915/300/22.

ОСОБА_1 своїм правом згідно з частиною першою статті 263 Господарського процесуального кодексу України не скористався, відзив на апеляційну скаргу не надав, однак вказане в силу частини третьої статті 263 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає перегляду оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.

За умовами частин першої, другої статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши пояснення представника Компанії "МАЛІЕРО ЛІМІТЕД", обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування Господарським судом Миколаївської області норм права, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Реалізація права на судовий захист, гарантованого кожному статтями 55, 124 Конституції України, багато в чому залежить від належного правового механізму, складовою якого, зокрема, є інститут забезпечення позову у судовому процесі.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За правилами цієї статті заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду.

Отже, забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача чи інших учасників справи для того, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь особи, яка звернулась з позовом, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Згідно з частиною першою статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до частини четвертої статті 137 Господарського процесуального кодексу України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Адекватність (співмірність) заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії (пункт 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №16 від 26.12.2011).

Обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та як наслідок ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Під час вирішення питання про вжиття заходів забезпечення позову необхідно враховувати, що такими заходами не повинні порушуватися права осіб, які не є учасниками судового процесу, застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору.

Аналогічний правовий висновок Верховного Суду викладено в постанові від 09.09.2019 у справі №924/433/19.

Предметом спору у даній справі є вимоги позивачів про визнання зобов`язань припиненими, припинення іпотеки та застави, а також зняття заборон.

Отже, апеляційний господарський суд враховує, що у даній справі заявники звернулися до суду з позовними вимогами немайнового характеру, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, а відтак у даному випадку така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, не підлягає дослідженню, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

В немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Саме така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 у справі №910/1040/18.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

-розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

-забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

-наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

-імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви (пункти 1, 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №16 від 26.12.2011).

Вирішуючи питання про забезпечення позову, господарський суд має оцінювати обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням наявності зв`язку між конкретним заходом щодо забезпечення позову і змістом позовних вимог та обставинами, на яких вони ґрунтуються, та доказами, які наведені на їх підтвердження, а також положеннями законодавства, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, подаючи позов.

Частиною першою статті 73 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В силу частини першої статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Необхідність доводити обставини, на які учасник справи посилається як на підставу своїх вимог, в господарському процесі є складовою обов`язку сприяти всебічному, повному та об`єктивному встановленню усіх обставин справи, що передбачає, зокрема, подання належних доказів, тобто таких, що підтверджують обставини, які входять у предмет доказування у справі, з відповідним посиланням на те, які обставини цей доказ підтверджує.

Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (стаття 14 Господарського процесуального кодексу України).

За умовами статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З огляду на положення статей 13, 74, 80 Господарського процесуального кодексу України особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Саме така правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 12.06.2019 у справі №910/773/19.

Таким чином, необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до істотного ускладнити чи неможливості ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, в межах одного судового провадження без нових звернень до суду.

Колегія суддів вбачає, що в обґрунтування заяви б/н від 29.08.2022 (вх.№3410/22 від 29.08.2022) позивачі посилалися на існування реальної загрози здійснення Компанією "МАЛІЕРО ЛІМІТЕД" протиправних дій щодо відчуження предмета іпотеки (вищенаведених олієпереробного підприємства та земельної ділянки) на користь третіх осіб або розпорядження ним на власний розсуд в інший спосіб (зокрема, шляхом передачі майна в іпотеку, знищення об`єкту нерухомого майна тощо) та щодо звернення стягнення на корпоративні права стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕНТ УМБ", що, в свою чергу, взагалі позбавить дане товариство можливості захистити свої права в судовому порядку.

Між тим апеляційний господарський суд зауважує на тому, що у матеріалах оскарження ухвали місцевого господарського суду про відмову у забезпеченні позову від 31.08.2022 відсутні та позивачами до суду першої інстанції разом з заявою про вжиття заходів забезпечення позову не подано жодного належного у розумінні процесуального закону доказу на підтвердження того, що Компанія "МАЛІЕРО ЛІМІТЕД" має намір розпорядитися вищенаведеними олієпереробним підприємством та земельною ділянкою (зокрема, шляхом відчуження або в інший спосіб) чи вчинити будь-які юридично значимі дії стосовно корпоративних прав у Товаристві з обмеженою відповідальністю "РЕНТ УМБ", відтак всі доводи заяви ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕНТ УМБ" б/н від 29.08.2022 (вх.№3410/22 від 29.08.2022) про забезпечення позову щодо існування реальної загрози істотного ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивачів, за захистом яких вони звернувся до суду, ґрунтуються виключно на нічим не підтверджених припущеннях останніх.

Крім того, дослідивши зміст усієї сукупності доказів, доданих позивачами до заяви б/н від 29.08.2022 (вх.№3410/22 від 29.08.2022) про забезпечення позову, апеляційний господарський суд зазначає про те, що останні стосуються обґрунтування ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю "РЕНТ УМБ" виключно суті позовних вимог та жодним чином не свідчать про необхідність забезпечення позову, оскільки сам факт наявності між сторонами судового спору не може бути належною та достатньою підставою для вжиття заходів забезпечення позову.

При цьому судом апеляційної інстанції враховується, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Саме такий правовий висновок викладено Верховним Судом в постанові від 22.07.2019 у справі №914/120/19.

З огляду на викладене, Південно-західним апеляційним господарським судом не приймаються до уваги і доводи апелянта про протиправність звернення відповідачем стягнення на предмет іпотеки, адже зазначені твердження стосуються безпосередньо доводів позовної заяви, а не заяви про забезпечення позову.

Водночас, враховуючи зміст позовних вимог у даній справі, колегія суддів зазначає, що задоволення останніх не призведе до автоматичного припинення незаконно набутого, за твердженням позивачів, права власності Компанії "МАЛІЕРО ЛІМІТЕД" на спірні олієпереробне підприємство та земельну ділянку, оскільки позов стосується виключно правовідносин, пов`язаних з правомірністю/неправомірністю односторонньої відмови ОСОБА_1 від договору купівлі-продажу та припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно, а тому правові підстави для обмеження відповідача у реалізації правомочностей власника щодо вказаного майна внаслідок застосування обраних заявниками заходів забезпечення позову у вигляді арешту та заборони на вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо даного майна відсутні у зв`язку з тим, що наведені заходи жодним чином не співвідносяться з предметом спору.

Судом апеляційної інстанції також враховується, що при вирішенні питання про забезпечення позову необхідно виходити з законодавчо встановленої заборони незаконного втручання органів державної влади, в тому числі і судів, у господарські відносини (стаття 6 Господарського кодексу України).

Аналогічна правова позиція Верховного Суду викладена в постановах від 19.10.2020 у справі №916/3844/19, від 30.06.2021 у справі №922/145/21, від 28.07.2021 у справі №910/3704/21 та від 15.08.2018 у справі №907/835/17.

При цьому під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову господарським судам слід враховувати, що такими заходами не повинна блокуватися господарська діяльність юридичної особи.

Даний висновок Південно-західного апеляційного господарського суду повністю узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 25.01.2021 у справі №902/775/20, від 19.01.2021 у справі №902/774/20 та від 16.11.2020 у справі №910/7596/20.

Вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Саме такий правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 26.09.2019 у справі №521/10766/18.

Таким чином, колегія суддів зазначає про те, що вжиття запропонованих позивачами заходів забезпечення позову у вигляді заборони суб`єктам державної реєстрації вчиняти, здійснювати, проводити будь-які реєстраційні дії, передбачені Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕНТ УМБ" фактично призведе до неможливості повноцінного функціонування даного господарюючого суб`єкта та є очевидно неспівмірним з предметом позовних вимог, а також до прямого втручання суду у господарську діяльністю вказаного товариства, що є неприпустимим.

Враховуючи викладене, оцінивши доводи позивачів щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, зв`язок між конкретним заходом забезпечення позову і предметом спору, імовірність істотного ускладнення або неможливості ефективного захисту порушених прав заявників, за захистом яких останні звернулися до суду, у разі невжиття таких заходів, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду зазначає про те, що місцевий господарський суд дійшов законного та обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕНТ УМБ" б/н від 29.08.2022 (вх.№3410/22 від 29.08.2022) про забезпечення позову у справі №915/300/22.

З огляду на викладене та враховуючи те, що доводи апелянта стосовно порушення Господарським судом Миколаївської області норм права при прийнятті оскаржуваної ухвали від 31.08.2022 про відмову у забезпеченні позову у справі №915/300/22 не знайшли свого підтвердження, підстав для скасування зазначеного судового акта суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись статтями 136, 137, 232, 233, 236, 240, 255, 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕНТ УМБ" залишити без задоволення, ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 31.08.2022 про відмову у забезпеченні позову у справі №915/300/22 без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку у передбачених чинним законодавством випадках у строк, який обчислюється відповідно до статті 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 22.12.2022.

Головуючий суддя С.В. Таран

Суддя К.В. Богатир

Суддя І.Г. Філінюк