УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

23.12.2022м. ХарківСправа № 922/2567/22

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Ольшанченка В.І.

розглянувши заяву про видачу судового наказу

заявник Товариство з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика" (01133, м. Київ, бул. Лесі Українки, буд. 26, офіс 411)
боржник фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )
про стягнення 3870,00 грн,

ВСТАНОВИВ:

20.12.2022 Товариство з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика" (надалі - заявник) надало Господарському суду Харківської області заяву від 07.12.2022 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (надалі - боржник) про видачу судового наказу, в якій просить стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика" (; місцезнаходження: 01133, м. Київ, б. Лесі Українки, будинок 26, офіс 411) заборгованість за договором №094423--004 про надання кредиту від 07.10.2020, що становить 3870,00 грн, яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 3870,00 грн; суми прострочених платежів по процентах - 0,00 грн; суми прострочених платежів за комісією - 0,00 грн, та суму сплаченого судового збору за подання заяви на отримання судового наказу в розмірі 248,10 грн.

Розглянувши подану заяву та додані до неї документи судом встановлено наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 147 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ГПК України до заяви про видачу судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника, - якщо заява підписана представником заявника; 3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; 4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Як вбачається з аналізу вищенаведених норм законодавства, судовий наказ може бути видано за наявності відповідного договору, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне виконання сторонами умов договору, а також заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність здійснених розрахунків.

Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Відповідно до ч. 3, 6 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Частиною першою статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину.

Всупереч наведеним вище положенням законодавства, заявником не додані докази укладення договору про надання кредиту №094423--004 від 07.10.2020 у встановленому законом порядку. Зокрема, відсутні докази підписання такого договору електронним цифровим підписом відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис".

Додана заявником до заяви про видачу судового наказу довідка №094423--004 від 17.12.2021 про укладення договору, підписана директором Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика", не є доказом укладення договору про надання кредиту №094423--004 від 07.10.2020 у встановленому законом порядку, оскільки, як вже було зазначено вище, відсутні докази підписання такого договору електронним цифровим підписом відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис".

Таким чином, вищезазначена заява подана з порушенням п. 3 ч. 3 ст. 150 ГПК України, а саме: до заяви про видачу судового наказу не додана копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає достатніх правових підстав для видачі судового наказу про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 заборгованості у сумі 3870,00 грн.

При цьому, суд звертає увагу заявника, що відповідно до ч. 1 ст. 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись статтями ст. 12, 147, 148, 150 - 153, 232 - 235 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика" у видачі судового наказу про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 3870,00 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Порядок і строк її оскарження передбачено ст. 255 - 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складено та підписано 23.12.2022.

Суддя В. І. Ольшанченко

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі - http://reyestr.court.gov.ua.