ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2022 року м.Дніпро Справа № 904/8754/21

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Вечірко І.О. (доповідач), судді Верхогляд Т.А., Кузнецов В.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.06.2022р. у справі №904/8754/21

за позовом Військової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_1

до Приватне підприємство "ЮСОД", смт. Слобожанське Дніпропетровської області

про стягнення 26 243 грн. 85 коп.

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст рішення суду першої інстанції.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 27.06.2022р. у справі №904/8754/21 (повне рішення складено - 27.06.2022р., суддя - Загинайко Т.В., м.Дніпро) відмовлено у задоволенні позову Військової частини НОМЕР_1 до Приватного підприємства "ЮСОД" про стягнення 26243 грн. 85 коп. Витрати по сплаті судового збору віднесено за рахунок Військової частини НОМЕР_1 .

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що у діях відповідача відсутня протиправність поведінки, оскільки він правомірно отримав плату за виконані роботи за договором від 17.05.2018р. №20, які прийняті без зауважень та претензій згідно акту №5994 приймання наданих послуг, позивачем не доведено вини відповідача у заподіянні матеріальних збитків при виконанні вказаного договору. Позивачем також не доведено наявності в діях відповідача складових елементів, які утворюють склад цивільного правопорушення, тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог про стягнення збитків в розмірі 26243,85 грн. Аудиторський звіт Західного територіального управління внутрішнього аудиту від 02.09.2021р. №526/38 не може розглядатися судом як підстава виникнення господарсько-правового зобов`язання відповідача повернути сплачені йому позивачем кошти.

2. Підстави, з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи учасників справи.
Військова частина НОМЕР_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.06.2022р. у справі №904/8754/21 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

2.1. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
Апеляційна скарга мотивована тим, що:

- оскаржуване рішення суду прийняте з порушенням норм матеріального права, з неповним з`ясуванням та встановленням усіх обставин справи;

- під час перевірки Західним територіальним управлінням внутрішнього аудиту м. Львів було встановлено, що виконавцем були виконані додаткові роботи, які не були узгоджені сторонами, не були зазначені у специфікації та не були встановлені під час дефектування цієї автомобільної техніки. Як встановлено управлінням внутрішнього аудиту, це є бюджетним правопорушенням і надмірним витрачанням бюджетних коштів. Внаслідок чого, військовою частиною витрачені бюджетні кошти, які перевищують вартість робіт та послуг замовлених для виконання;

- з метою досудового врегулювання спору, 17.09.2021р. Військовою частиною НОМЕР_1 на адресу ПП "ЮСОД" надіслано претензію з вимогою повернути частину суми надлишково отриманих коштів або провести ремонт техніки на суму 26243,85 грн. у відповідь на претензію ПП "ЮСОД" заперечував завищення обсягів і вартості робіт (послуг). Таким чином, дії виконавця щодо порушення господарського зобов`язання є неправомірними та спричинили понесення замовником втрат, що відобразились у завищенні вартості виконаних робіт по договору на суму 26243,85 грн.;

- відповідно до вимог п. 7.2. 2) договору у разі неповернення замовнику залишку невикористаних коштів з урахуванням індексу інфляції, що були отримані у якості попередньої оплати у строк, визначений п. 4.4. договору, до виконавця застосовують штрафні санкції у розмірі облікової ставки НБУ віл суми неповернутих коштів простроченого платежу. Таким чином сторони передбачили повернення надлишково сплачених коштів. Однак, Господарським судом Дніпропетровської області під час вирішення справи ці обставини не були досліджені та прийняті до уваги;

- військова частина НОМЕР_1 отримує асигнування від розпорядників коштів другого ступеня. Отже, є бюджетною установою, яка фінансується виключно з Державного бюджету, здійснює оплату за наявності бюджетних асигнувань та за відповідними кодами економічної класифікації видатків бюджету. Також, військова частина НОМЕР_1 не здійснює прибуткової господарської діяльності, тому не має альтернативних джерел фінансування.

2.2. Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначає, що не погоджується з твердженнями скаржника та вважає, що рішення господарського суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, а апеляційна скарга позивача на рішення є безпідставною та необґрунтованою. Стверджує, що акти затверджені в тому числі представником 227 ВП МОУ Ковганко Ю.А. Всі обставини були повідомлені скаржнику відповідачем у відповіді на претензію за вих. №197 від 22.09.2021 року. Вилучена коробка передач передана представникам військової частини. Таким чином, всі ремонтні роботи у відповідності до договору були узгоджені відповідачем із 227 ВП МОУ. 13.09.2018 висновком представника замовника - 227 ВП МОУ, вироби ТДА-М у кількості 4 од. визнані такими, що відповідають ТУ на ремонт ТДА-М, рахуються прийнятими і придатними для відвантаження, повернення (забракування) відсутні. Таким чином, ремонт автомобілів проведений відповідачем належним чином. Згідно висновку 227 ВП МОУ №952 від 13.09.2018р., за результатами аналізу розрахунково-калькуляційних матеріалів 227 ВП МОУ вважає обґрунтованим рівень договірної ціни робіт за договором від 17.05.2018р. №20 у розмірі 691836,48 грн. у т.ч. ПДВ 115306,08 грн. Отже, ремонті роботи відповідачем навіть з урахуванням необхідності заміни деяких вузлів та агрегатів, проведені за меншу ціну, аніж було передбачено первісно договором. При вирішення даної справи, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку, що в діях відповідача відсутня протиправність поведінки, оскільки він правомірно отримав плату за виконані роботи за договором від 17.05.2018р. №20, які прийняті скаржником без зауважень та претензій згідно акту №5994 приймання наданих послуг. Господарським судом Дніпропетровської області вірно зазначено, що аудиторський звіт Західного територіального управління внутрішнього аудиту від 02.09.2021р. №526/38 не може розглядатися як підстава виникнення господарсько-правового зобов`язання відповідача повернути сплачені йому позивачем кошти. Підписаний з боку скаржника акт здачі-прийняття робіт, який є первинним обліковим документом у розумінні ЗУ "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" і відповідає вимогам ст. 9 вказаного закону і Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку. Даний документ фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення відносин, а також є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за виконані роботи. Враховуючи договірний характер правовідносин сторін, за наявності чинних умов договору щодо характеру робіт, їх обсягу та вартості, висновки перевірки не можуть змінювати умов договору, які відповідно до норм права є обов`язковими, оскільки недійсними не визнавалися, а відповідно такі висновки перевірки не можуть змінювати і правовідносини сторін щодо ціни договору, також вони не можуть встановлювати інші, ніж визначені умовами договору, умови зобов`язання порівняно із договірними.

3. Апеляційне провадження.
3.1. Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 21.10.2022р. у складі колегії суддів: головуючий суддя - Вечірко І.О. (доповідач), судді - Білецька Л.М., Кузнецов В.О. поновлено пропущений строк на апеляційне оскарження. Зупинено дію оскаржуваного рішення на час розгляду апеляційної скарги. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.06.2022р. у справі №904/8754/21. Вирішено розглянути апеляційну скаргу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

За розпорядженням керівника апарату суду від 15.12.2022р., у зв`язку з перебуванням у відпустці судді Білецької Л.М., проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями, за результатами якого визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Вечірко І.О. (доповідач), судді - Верхогляд Т.А., Кузнецов В.О.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 19.12.2022р. визначеним складом суду прийнято апеляційну скаргу до свого провадження.

3.2. Фактичні обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції.
17.05.2018р. між позивачем - Військовою частиною НОМЕР_1 , як замовником, та відповідачем - Приватним підприємством "ЮСОД", як виконавцем (надалі разом - сторони), було укладено Договір №20 (надалі - Договір), відповідно до пункту 1.1. якого на виконання замовлення виконавець зобов`язується у 2018 році надати замовнику послуги з ремонту і технічного обслуговування транспортних засобів військового призначення (згідно коду ДК 021:2015 (CPV 2008) - 50630000-0 - Послуги з ремонту і технічного обслуговування транспортних засобів військового призначення ): ремонт за технічним станом димових машин ТДА-М (згідно обсягів, зазначених в тендерній документації та з урахуванням вимог технічного обслуговування та ремонту), (надалі - виріб), в термін, в обсягах та цінами, зазначеними в специфікаціях надання послуг, що є додатками до Договору, і є невід`ємною частиною Договору, а замовник прийняти надані послуги та оплатити їх на умовах та у порядку, визначеному цим Договором (а.с.7-14).

Згідно з пунктом 2.1. Договору виконавець надає замовнику послуги, які передбачені специфікаціями до договору у відповідності до стандартів та інших документів, які затверджені встановленим порядком та діють на підприємстві виконавця.

Контроль за якістю наданих послуг та їх приймання здійснює 227 військове представництво Міністерства оборони України у порядку, передбаченому "Положеннями про представництва державних замовників з оборонного замовлення на підприємствах, в установах і організаціях" затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2009р. №1107 та згідно умов Договору (пункт 2.3. Договору).

Відповідно до пункту 3.1. Договору ціна Договору становить 692000 грн. 00 коп., що за загальним фондом КПКВ 2101150/7, КЕКВ 2260, код витрат 100/7 кошторису Міністерства оборони України в тому числі податок на додану вартість у розмірі 115333 грн. 33 коп.

Згідно з пунктом 4.1. Договору замовником проводиться оплата за фактично надані та прийняті за договірною ціною, встановленою сторонами та зафіксованому у протоколі погодження договірної ціни з урахуванням встановленого Договором рівня прибутку; з дати підписання Актів приймання наданих послуг за умови наявності відповідних видатків на рахунках військової частини НОМЕР_1 ; усі платіжні документи за Договором оформлюються з дотриманням вимог чинного законодавства; виконавець надсилає замовникові рахунок протягом трьох банківських днів з дня затвердження акту приймання наданих послуг за Договором.

Пунктом 4.4. Договору передбачено, що по завершенню надання послуг за Договором, сторони у місячний термін проводять остаточну звірку розрахунків Актом звіряння розрахунків; Акт звіряння розрахунків є підтвердженням повного виконання сторонами цього Договору.

Приймання-передавання виробів від замовника (представника замовника) для проведення ремонту здійснюється на території вантажовідправника на підставі нарядів у відповідності з наказом Міністра оборони України від 17.08.2017р. №440, виданих органом військового управління за напрямком діяльності з обов`язковим оформленням Актів технічного стану та Актів приймання-передавання військового майна окремо на кожний зразок (виріб); зазначені акти оформлюються замовником та підписуються сторонами (пункт 5.1.1. Договору).

Відповідно до пункту 5.1.3. Договору відповідальність за організацію подання ремонтопридатних виробів та їх комплектність покладається на орган військового управління, який видав наряд на ремонт та вантажовідправників.

Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2018 року, а в частині розрахунків - до повного виконання сторонами своїх зобов`язань ( пункт 10.1 Договору).

Підпунктом 11.1 пункту 11 Договору передбачено, що зміни і доповнення до Договору здійснюються у письмовій формі.

Доказів зміни чи визнання недійсним вказаного Договору сторонами суду не надано.

Як вбачається з матеріалів справи позивач у своїх доводах посилається на аудиторське дослідження, яке було проведено Західним територіальним управлінням внутрішнього аудиту м. Львів, за результатами якого саме було встановлено безпідставне витрачання бюджетних коштів у розмірі 26243 грн. 95 коп.

Згідно аудиторського звіту від 02.09.2021р. №526/38 представлені результати внутрішнього аудиту військової частини НОМЕР_1 , проведеного аудиторською групою Західного територіального управління внутрішнього аудиту з 15.07.2021р. по 02.09.2021р., відповідно до п.1.13.8 Зведеного операційного плану діяльності з внутрішнього аудиту Департаменту внутрішнього аудиту Міністерства оборони України, територіальних управлінь внутрішнього аудиту та сектору внутрішнього аудиту адміністрації Державної спеціальної служби транспорту на 2021 рік; аудитом охоплено діяльність в/ч НОМЕР_1 за період 01.08.2018р. по 30.06.2021р. (а.с.25-82).

Відповідно до пункту 2.11.2 аудиторського звіту щодо Договору від 17.05.2018р. №20 аудитом встановлено, що: - техніка до місця реєстрації ПП "ЮСОД" смт. Слобожанське Дніпропетровської області не переміщалася, а ремонт техніки проводився на ДП МОУ "Рівненський автомобільний ремонтний завод" (м. Рівне) (надалі - ДП "РАРЗ"). який був залучений ПП "ЮСОД", як співвиконавець, за погодженням командира в/ч НОМЕР_1 ; - зазначене підтвердили своїми поясненнями заступник командира батальйону РХБ захисту майор ОСОБА_1 , старший технік роти РХБ захисту прапорщик Б. Петрунів, командир роти аерозольного маскування старший лейтенант Г. Криворучко; - фактичний обсяг ремонтних робіт визначено дефектуванням, проведеним на ДП "РАРЗ", за результатами якого складено акт дефектування, підписаний представниками ДП "РАРЗ", в/ч НОМЕР_1 та 227 військового представництва МОУ (м. Дніпро) (залучена для контролю за якістю наданих послуг та їх приймання згідно пункту 2.3. Договору); - спецобладнання на зазначених автомобілях у період аудиту знаходилося у справному стані та використовувалося за призначенням; - спеціальне обладнання (шестерний насос Ш5-25, ручний поршневий насос БКФ-4, паливні баки спеціального обладнання, гідронасос МШ-3А, гідронасос 623К, нагнітач ЯАЗ 204), яке згідно актів технічного стану від 14.02.2018р. №1,2,45,46, складних комісією в/ч НОМЕР_1 , було визнано несправним, та фактично виконавцями за Договором від 17.052018р. №20 не ремонтувалося, при прийомі в/ч НОМЕР_1 з ремонту за актами технічного стану від 13.09.2018р. №55, 56, 57, 58 було визнано справним; - зазначене свідчить про можливу недостовірність даних, внесених комісією в/ч НОМЕР_1 у акти технічного стану від 14.02.2018р. №1,2,45,46, що є порушенням вимоги р. ІІІ п. 10, п. 6 пояснення щодо оформлення акту технічного стану Інструкції з обліку військового майна №440; - дослідженнями повноти виконаних робіт за умовами договору встановлено включення ПП "ЮСОД" до статті "Покупні та комплектуючі" зведених відомостей фактичних витрат запчастини, вузли, агрегати, які згідно акту дефектування, складеного перед початком ремонту, заміні не підлягали; - запчастини не потребували заміни, а окремі з них підлягали ремонту; - вищезазначені несправні комплектуючі ПП "ЮСОД" до в/ч НОМЕР_1 . як це передбачено Договором, не поверталися; - аудитом встановлено. що в порушення вимог гл. 63 ст. 901, 902, р. ІІ гл. 52 ст. 629 п. 1 Цивільного кодексу, гл. 22 ст. 193 пп. 12 Господарського кодексу проведено оплату заміни запчастин, вузлів, агрегатів, які згідно акту дефектування не підлягали заміні, що призвело до завищення обсягів і вартості робіт (послуг) на загальну суму 26243 грн. 95 коп. (у тому числі ПДВ 4373 грн. 99 коп.).

Отже, враховуючи вказані обставини, позивач звернувся із даним позовом до суду і, посилаючись на норми статей 611, 852, 853, 858 Цивільного кодексу України, просить суд стягнути з відповідача збитки, завдані позивачу внаслідок завищення вартості робіт, у розмірі 26243 грн. 85 коп., які відповідач відмовився відшкодувати у добровільному порядку. Вказане і є причиною спору.

3.3. Оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників справи і висновків суду першої інстанції.
Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд дійшов висновку про наступне.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. (ч. 1 ст. 173 ГК України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

Частиною 1 ст. 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Матеріалами справи підтверджується укладення Військовою частиною НОМЕР_1 та Приватним підприємством "Юсод" договору №20 від 17.05.2018р., згідно п. 1.1. якого на виконання замовлення виконавець зобов`язується у 2018 році надати замовнику послуги з ремонту і технічного обслуговування транспортних засобів військового призначення (згідно коду ДК 021:2018 (CPV 2008) - 50630000-0 - Послуги з ремонту і технічного обслуговування транспортних засобів військового призначення): ремонт за технічним станом димових машин ТДА-М (згідно обсягів зазначених в тендерний документації та з урахуванням вимог технічного обслуговування та ремонту), (далі - виріб) в термін, в обсягах та за цінами зазначеними в специфікаціях наданих послуг, що є додатками до договору, і є невід`ємною частиною договору, а замовник прийняти надані послуги та оплатити їх на умовах та у порядку, визначеному цим договором.

Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 843 ЦК України, у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Якщо у договорі підряду не встановлено ціну роботи або способи її визначення, ціна встановлюється за рішенням суду на основі цін, що звичайно застосовуються за аналогічні роботи з урахуванням необхідних витрат, визначених сторонами.

Пунктом 3.1. договору сторонами узгоджено, що ціна договору становить 692000,00 грн. за загальним фондом КПКВ 2101150/7, КЕКВ 2260, код витрат 100/7 кошторису Міністерства оборони України в тому числі податок на додану вартість у розмірі 115333,33 грн.

Ціна договору є граничною і не може бути перевищена виконавцем, таке перевищення оплаті замовником не підлягає (п. 3.4. договору).

Строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту (ч. ч. 1, 2 ст. 846 ЦК України).

Статтею 854 ЦК України передбачено, що якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

Відповідно до приписів ст. 857 ЦК України робота, виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, а у разі їх відсутності або неповноти - вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру. Виконана робота має відповідати якості, визначеній у договорі підряду, або вимогам, що звичайно ставляться, на момент передання її замовникові. Результат роботи в межах розумного строку має бути придатним для використання відповідно до договору підряду або для звичайного використання роботи такого характеру.

Нормами ст. 858 ЦК України встановлено, якщо робота виконана підрядником з відступами від умов договору підряду, які погіршили роботу, або з іншими недоліками, які роблять її непридатною для використання відповідно до договору або для звичайного використання роботи такого характеру, замовник має право, якщо інше не встановлено договором або законом, за своїм вибором вимагати від підрядника: 1) безоплатного усунення недоліків у роботі в розумний строк; 2) пропорційного зменшення ціни роботи; 3) відшкодування своїх витрат на усунення недоліків, якщо право замовника усувати їх встановлено договором. Підрядник має право замість усунення недоліків роботи, за які він відповідає, безоплатно виконати роботу заново з відшкодуванням замовникові збитків, завданих простроченням виконання. У цьому разі замовник зобов`язаний повернути раніше передану йому роботу підрядникові, якщо за характером роботи таке повернення можливе. Якщо відступи у роботі від умов договору підряду або інші недоліки у роботі є істотними та такими, що не можуть бути усунені, або не були усунені у встановлений замовником розумний строк, замовник має право відмовитися від договору та вимагати відшкодування збитків.

При цьому у ч. 1 ст. 853 ЦК України передбачено, що замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Частиною 4 ст. 882 ЦК України передбачено, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Пунктом 5.1.1. договору передбачено, що приймання-передавання виробів від замовника (представника замовника) для проведення ремонту здійснюється на території вантажовідправника на підставі нарядів у відповідності з наказом Міністра оборони України від 17.08.2017р. №440, виданих органом військового управління за напрямком діяльності з обов`язковим оформленням Актів технічного стану та Актів приймання-передавання військового майна окремо на кожний зразок (виріб). Зазначені акти оформлюються замовником та підписуються сторонами.

Таким чином колегія суддів апеляційного господарського суду доходить висновку, що перевірка фактичного наданих послуг, їх якості та відповідності умовам договору покладається на особу, що приймає роботи з боку замовника, під час підписання актів.

На виконання умов укладеного договору №20 від 17.05.2018р. відповідачем були виконані, а позивачем прийняті роботи без зауважень та заперечень, що підтверджується актом приймання наданих послуг №5994.

Положеннями ст. 632 ЦК України передбачено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що умови, викладені в договорі, були визначені та погоджені сторонами. Укладений договір підряду №20 від 17.05.2018р. містить умови про предмет, ціну та строк його дії, та інші умови, які не суперечать чинному законодавству.

Водночас, сторонами у справі не заперечується, що зобов`язання за договором виконані відповідно до умов укладеного між ними договору, у зв`язку з чим факт виконання договору, прийняття даних робіт та їх повна оплата свідчать про відсутність порушення господарського зобов`язання.

Частиною 1 ст. 598 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Враховуючи договірний характер правовідносин, що виникли між сторонами, а також вищенаведені норми законодавства, з урахуванням погодження умов договору щодо вартості робіт, наявності актів приймання наданих послуг, відсутності заперечень та зауважень щодо них тощо, висновки, викладені в Аудиторському звіті, складеному Службою внутрішнього аудиту Міністерства оборони України, не можуть змінювати умови договору №20 від 17.05.2018р.

Водночас, матеріали справи не містять доказів щодо визнання договору №20 від 17.05.2018р. недійсним повністю або частково, а тому, навіть з урахуванням висновків викладених в Аудиторському звіті, відсутні правові підстави вважати, що позов Військової частини НОМЕР_1 про стягнення розміру завданих збитків, підлягає задоволенню.

Колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновками господарського суду першої інстанції про те, що в Аудиторському звіті, складеному Службою внутрішнього аудиту Міністерства оборони України, зазначено лише про можливу недостовірність даних, внесених комісією військової частини НОМЕР_1 у акти технічного стану від 14.02.2018р. №1, 2, 45, 46, що не може бути беззаперечним доказом завдання позивачу відповідачем збитків.

Позивач, заявлені до стягнення кошти у розмірі 26243,85 грн., кваліфікував як нанесені йому збитки.

Відповідно до ст. 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

За приписами статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків.

Статтею 22 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно ч. 1 ст. 225 ГК України, до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення, як-то: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (збитки); причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника.

Відсутність хоча б одного з елементів складу правопорушення виключає відповідальність боржника у вигляді відшкодування збитків.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 73 ГПК України).

Оскільки позивачем не доведено порушення відповідачем умов договору №20 від 17.05.2018р. в частині завищення вартості робіт та нанесення збитків позивачу, не доведено протиправної поведінки відповідача, яка спричинила йому збитки, вини відповідача у понесених позивачем збитках тощо, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що заявлені вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 ГПК України).

Враховуючи вищевикладене, судом першої інстанції оскаржуване рішення суду було прийнято з додержанням вимог матеріального та процесуального права, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду.

3.4. Висновки апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно із ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Звертаючись із апеляційною скаргою, скаржник не спростував наведених висновків суду першої інстанції та не довів неправильного застосування судом норм матеріального та процесуального права, як необхідної передумови для зміни чи скасування прийнятого ним судового рішення.

З урахуванням викладеного, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення місцевого господарського суду у даній справі має бути залишено без змін.

3.5. Розподіл судових витрат.
Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на особу, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 275-282 ГПК України, апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 - залишити баз задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.06.2022р. у справі №904/8754/21 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя І.О. Вечірко

Суддя Т.А. Верхогляд

Суддя В.О. Кузнецов