ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" грудня 2022 р. Справа№ 910/11437/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Полякова Б.М.

суддів: Гарник Л.Л.

Грека Б.М.

за участю секретаря судового засідання Дюкарєвої І.М.

розглянувши апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у місті Києві, як відокремлений підрозділ ДПС

на ухвалу Господарського суду м. Києва від 04.07.2022

у справі № 910/11437/20 (Омельченко Л.В.)

за заявою Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, як відокремлений підрозділ

до Повного товариства «Ломбард Гроссінг Фінанси ЛТД і Компанії»

про банкрутство

за участю представників сторін відповідно до протоколу судового засідання від 13.12.2022

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.09.2020 було відкрито провадження у справі про банкрутство Повного товариства «Ломбард Гроссінг Фінанси ЛТД і Компанії».

Постановою Господарського суду міста Києва від 10.02.2021 визнано банкрутом Повне товариство «Ломбард Гроссінг Фінанси ЛТД і Компанії.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.07.2022, серед іншого, відмовлено Головному управлінню ДПС у м. Києві, як відокремлений підрозділ, у визнані кредитором боржника на суму 6 652 981,20 грн.

Ключовим мотивом ухвали є:

- станом на дату подання заяви ГУ ДПС у м. Києві, як відокремлений підрозділ ДПС, податковий борг Повного товариства «Ломбард ГРОСІНГ ФІНАНСИ ЛТД І КОМПАНІЇ» на суму 6 652 981,20 грн набув статусу безнадійного у зв`язку зі спливом 1095-денного строку з дня виникнення податкового боргу.

Не погодившись з прийнятим судовим рішенням, Головне управління Державної податкової служби у місті Києві, як відокремлений підрозділ ДПС, звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким визнати ГУ ДПС у м. Києві, як відокремлений підрозділ, кредитором Повного товариства «Ломбард Гроссінг Фінанси ЛТД і Компанії» на суму 6 652 981,20 грн.

Ключовим аргументом скарги є:

- заява ГУ ДПС у м. Києві, як відокремлений підрозділ ДПС, була подано вчасно, проте суд першої інстанції не звернув увагу, що перебіг позовної давності зупинявся у зв`язку з встановленням Кабінетом Міністрів України карантину на всій території України.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа № 910/11437/20 передана на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Поляков Б.М., судді Грек Б.М., Отрюх Б.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.09.2022 апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у місті Києві, як відокремлений підрозділ ДПС, на ухвалу Господарського суду м. Києва від 04.07.2022 у справі № 910/11437/20 залишено без руху. Зобов`язано Головне управління Державної податкової служби у місті Києві, як відокремлений підрозділ ДПС, протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали, усунути недоліки апеляційної скарги, шляхом подання доказів сплати судового збору в сумі 7 443 грн та докази надсилання копії скарги іншим сторонам у справі.

На виконання ухвали від 27.09.2022 від ГУ ДПС у місті Києві, як відокремлений підрозділ ДПС, надійшла заява про усунення недоліків.

Розпорядженням керівника апарату від 17.10.2022 у зв`язку з перебування судді Отрюха Б.М., який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.

Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду справи №910/11437/20 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Поляков Б.М., судді Гарник Л.Л., Грек Б.М. Зазначена колегія суддів сформована відповідно до рішення загальних зборів суддів Північного апеляційного господарського суду від 02.10.2018 зі змінами від 12.11.2019 й може розглядати справи про банкрутство та справи у спорах, які пов`язані з процедурою банкрутства, справи у спорах щодо захисту прав на об`єкти інтелектуальної власності.

Відтак, судова колегія зазначає, що визначений за допомогою автоматизованої системи розподілу судової справи склад колегії суддів є судом, встановленим законом, у розумінні ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Сокуренко і Стригун проти України» від 20 липня 2006 року вказав, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі «Zand v. Austria», висловлено думку, що термін «судом, встановленим законом» у ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів».

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.10.2022 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/11437/20, відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги.

На виконання ухвали від 18.10.2022 з Господарського суду міста Києва надійшли матеріали справи №910/11437/20.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.11.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у місті Києві, як відокремлений підрозділ ДПС, на ухвалу Господарського суду м. Києва від 04.07.2022 у справі № 910/11437/20, розгляд справи призначено на 13.12.2022.

В силу положень ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

ГУ ДПС у м. Києві, як відокремлений підрозділ ДПС, звернулося до господарського суду з заявою про визнання кредитором по справі № 910/11437/20.

Відповідно до заяви кредитора у Повного товариства «Ломбард ГРОССІНГ ФІНАНСИ ЛТД І КОМПАНІЇ» обліковується заборгованість у розмірі 6 652 981,20 грн, а саме: з податку на додану вартість у розмірі 238 288,88 грн (основне зобов`язання - 123 738,00 грн, штрафні санкції - 52 681,88 грн, пеня - 61 869,00 грн), а також із податку на прибуток у розмірі 6 414 692,32 грн (основне зобов`язання - 3 021 698,00 грн, штрафна санкції - 755 424,50 грн, пеня - 2 637 569,82 грн).

На підтвердження вказаних вимог ГУ Державної податкової служби у м. Києві, як відокремлений підрозділ ДПС, до заяви про визнання кредитором боржника було надано наступні документи, а саме: оригінал довідки про заборгованість, копію податкового повідомлення-рішення № від 06.07.2015, копію податкового повідомлення- рішення № від 06.07.2015, довідки про заборгованість.

Ліквідатором банкрута у письмових поясненнях заявлені грошові вимоги ГУ Державної податкової служби у м. Києві, як відокремлений підрозділ ДПС, у розмірі 6 652 981,20 грн були відхилені в повному обсязі.

Місцевий суд відмовляючи Головному управлінню ДПС у м. Києві, як відокремлений підрозділ, у визнані кредитором боржника на суму 6 652 981,20 грн, виходив з того, що станом на дату її подання (18.08.2021) податковий борг Повного товариства «Ломбард ГРОСІНГ ФІНАНСИ ЛТД І КОМПАНІЇ» на суму 6 652 981,20 грн набув статусу безнадійного у зв`язку зі спливом 1095-денного строку з дня виникнення податкового боргу.

Не погодившись з прийнятим судовим рішенням, Головне управління Державної податкової служби у місті Києві, як відокремлений підрозділ ДПС звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, єдиним аргументом якої є те, що заява ГУ ДПС у м. Києві, як відокремлений підрозділ ДПС, була подано вчасно, проте суд першої інстанції не звернув увагу, що перебіг позовної давності зупинявся у зв`язку з встановленням Кабінетом Міністрів України карантину на всій території України.

Колегія суддів відхиляє зазначений аргумент апеляційної скарги з огляду на таке.

Відповідно до пункту 102.4 статті 102 ПК, - у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Пунктом 102.1 статті 102 Податкового кодексу України визначено строк давності - 1095 календарних днів.

Отже, в разі спливу 1095 денного строку з дня виникнення податкового боргу, такий борг визнається безнадійним та підлягає списанню, а відтак з того часу в податкового органу відсутнє право вживати будь-які заходи щодо стягнення такої суми боргу, в тому у числі й винесення податкової вимоги.

Верховний Суд у постанові від 11.06.2020 № 823/127/17 аналізуючи зазначені норми закону, дійшов висновків, що за кожним податком та збором у платника податку виникає безумовний податковий обов`язок сплатити суму такого податку чи збору в порядку і строки, визначені законом. Виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк. У разі виникнення у платника податку податкового боргу платник зобов`язаний його сплатити, а у разі несплати - податковий обов`язок не є виконаним. У такому разі контролюючий орган вживає заходів з метою погашення платником податку податкового боргу, до яких належать стягнення коштів, які перебувають у власності платника податків, а також продаж майна платника податків, що перебуває в податковій заставі (пункт 95.1 статті 95 ПК). При цьому стягнення коштів контролюючий орган має право ініціювати тільки в межах 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Податковий борг платника податків, стосовно якого минув цей строк давності, не може бути ініційований контролюючим органом до стягнення, оскільки безумовно вважається безнадійним.

Як вбачається з наданої заяви, податковий борг виник на підставі податкових повідомлень-рішень від 06.07.2015 № та від 06.07.2015 №.

Крім того, зазначені податкові повідомлення-рішення від 06.07.2015 № та від 06.07.2015 № були предметом розгляду Окружного адміністративного суду міста Києва справа № 826/14182/15. У постанові від 02.08.2017, що має преюдиціальне значення в силу ст. 75 ГПК України, судом встановлено, що Державною податковою інспекцією у Святошинському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві проведено планову документальну виїзну перевірку повного товариства «Ломбард «Розман і компанії» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 по 31.12.2014. На підставі вказаного державною податковою інспекцією у Святошинському районі головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві складно акт від 18.06.2015 №264/26-57-22-02-10/35289903 та прийнято такі податкові повідомлення-рішення від 06.07.2015: №, яким повному товариству «Ломбард «Розман і компанії» збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток у розмірі 3 777 122,50 грн., з яких за основним платежем нараховано 3 021 698,00 грн. та накладено штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у розмірі 755 424,50 грн.; №, яким повному товариству «Ломбард «Розман і компанії» збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 185 607,00 грн., з яких за основним платежем нараховано 123 738,00 грн. та накладено штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у розмірі 61 869,00 грн.

Тобто, фактично підставою на якій ГУ ДПС у м. Києві звернулося до суду з заявою з грошовими вимогами ґрунтується на правовідносинах, які виникли ще в 2013, 2014 роках, а надані на підтвердження заборгованості податкові повідомлення-рішення від 06.07.2015 № та від 06.07.2015 № є лише актами, якими зафіксовані порушення, які мали місце у 2013, 2014 роках.

Зміни до перехідних положень Податкового кодексу України згідно з якими зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу, були внесенні у березні 2020, тобто вже після закінчення 1095-денног строку, а отже правильно не були враховані судом першої інстанції.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суду апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі апеляційний суд дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції.

З огляду на викладене, апеляційний господарський суд дійшов висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення першої інстанції - без змін як такого, що ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

У зв`язку з тим, що суд відмовляє у задоволенні апеляційної скарги та залишає без змін раніше ухвалене судове рішення, на скаржника покладаються витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

У зв`язку з введенням указами Президента України воєнного стану на всій території України; можливістю незнаходження осіб за вказаними в апеляційних скаргах адресами, зокрема, у зв`язку з евакуацією; тимчасовою нероботою АТ Укрпошта, зокрема, на тимчасово окупованих та звільнених від агресора територіях; та інше, з метою належного повідомлення сторін в цій особливій для країни ситуації, відповідно до приписів п.п. 6, 7 ст. 6 та ст. 169 ГПК України, колегія суддів вважає за можливе повідомляти осіб про розгляд справи не через АТ Укрпошта, а іншими засобами, які доступні в період воєнного стану (надсилання повідомлення на електрону пошту сторін, електронний кабінет, повідомлення на офіційному сайті ПАГС); докази повідомлення долучати до матеріалів справи.

Керуючись ст.ст. 2, 9 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 253-255, 269, 276, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у місті Києві, як відокремлений підрозділ ДПС, на ухвалу Господарського суду м. Києва від 04.07.2022 у справі № 910/11437/20 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду м. Києва від 04.07.2022 у справі № 910/11437/20 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

4. Справу №910/11437/20 повернути до Господарського суду міста Києва.

5. Дану постанову направити на відомі суду електронні адреси сторін, що наявні в матеріалах справи.

Відповідно до частин 6 та 7 статті 6 ГПК України:

Адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, державні органи, органи місцевого самоврядування, суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки та особи, які провадять клірингову діяльність у значенні, наведеному в Законі України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки", реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в добровільному порядку.

Особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

6. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок касаційного оскарження передбачено ст. 287 ГПК України та ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства.

Повний текст складено 18.12.2022

Головуючий суддя Б.М. Поляков

Судді Л.Л. Гарник

Б.М. Грек