РІШЕННЯ

Іменем України

14 грудня 2022 року м. Чернігівсправа № 927/743/22

Господарським судом Чернігівської області, в складі судді Романенко А.В., за участю секретаря судового засідання Солончевої О.П., за правилами загального позовного провадження в відкритому судовому засіданні розглянуто справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ВВВ-Груп",

вул. Кургузова, 6А, м. Вишгород, Київська область, 07301;

адреса електронної пошти: ;

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Володан",

вул. Центральна, 24, с. Виповзів, Козелецький район, Чернігівська область, 17024;

адреса електронної пошти: ; ;

предмет спору: про стягнення 239797,78грн

за участю повноважних представників сторін:

від позивача: Хазяїнов В.В. - адвокат, ордер на надання правничої (правової) допомоги серія АЕ №1092787, виданий 15.09.2022;

від відповідача: Мінаєв Д.Д. - адвокат, ордер на надання правничої (правової) допомоги серія АІ №1202831, видано 28.09.2022.

У судовому засіданні 14.12.2022, Господарським судом Чернігівської області, на підставі частини 1 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

20.09.2022, надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ВВВ-Груп" (надалі - ТОВ "ВВВ-Груп") до Товариства з обмеженою відповідальністю "Володан" (надалі - ТОВ "Володан") про стягнення збитків у сумі 239797,78грн. Позовні вимоги обґрунтовано порушенням відповідачем, як перевізником, умов договорів-заявок на перевезення вантажу автомобільним транспортом від 11.07.2022, а саме незабезпечення ним під час перевезення схоронності товару (цибулі обсягом 9862кг), внаслідок недотримання температурного режиму, що призвело до псування товару в указаному обсязі та його утилізації.

Ухвалою суду від 03.10.2022, після усунення недоліків, дану позовну заяву прийнято до розгляду; відкрито провадження в справі №927/743/22 за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання в справі призначено на 31.10.2022 об 11:20; сторонам установлено процесуальні строки для подачі заяв по суті спору, зокрема відповідачу 15 календарних днів з моменту отримання цього процесуального документу, для подачі до суду мотивованого відзиву на позов.

20.10.2022, відповідач, в установлений судом строк, скористався правом на подачу, в порядку статей 165, 178 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України), відзиву на позов у якому проти задоволення вимог відповідач заперечував у повному обсязі зазначаючи, що в матеріалах доданих до позовної заяви відсутні належні докази, які б свідчили про порушення перевізником температурного режиму та підтверджували б, що частина товару дійсно була зіпсована на момент його доставки вантажоодержувачу. Акти експертного висновку якості продукції з постачання від 19.07.2022 та від 22.07.2022, що подані до суду, складено вантажоодержувачем (ТОВ «АТБ-Маркет») в односторонньому порядку, оскільки водій перевізника від їх підпису відмовився. Повноваження осіб, що є підписантами цих актів, на засвідчення факту псування спірного товару та встановлення причини його псування, нічим не підтверджено. В цих актах відсутня інформація, в який спосіб та якими засобами контролю, технічними чи іншими, було встановлено порушення норм зберігання товару під час його перевезення. Водночас висновок незалежного експерта, що підтверджував би факт та причину псування спірного товару в матеріалах справи відсутній. За висновком відповідача, при встановленні та засвідченні факту псування продукції, позивачем не дотримано вимог Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні (затверджених Міністерством транспорту України від 14.10.1997 №363). Також, звертав увагу на відсутність підтверджуючих документів (актів лабораторних досліджень, експертизи, фотографій, актів списання зіпсованої продукції чи будь-яких інших доказів), відповідно до яких було прийнято рішення про утилізацію частини спірного товару. Вважає, що позивачем не доведено, що послуги з перебирання, сортування та пакування продукції (вартість яких заявлена до відшкодування) відносяться саме до тієї продукції, яка перевозилась відповідачем за товарно-транспортними накладними №Р-100 від 19.07.2022 та №Р-101 від 22.07.2022.

31.10.2022, позивач, у належний строк, скористався правом на подачу, в порядку статей 166, 184 ГПК України, відповіді на відзив.

У відповіді на відзив спростовуючи заперечення відповідача, позивач вказав, що між сторонами існували правовідносини з перевезення вантажу в міжнародному сполученні, відтак, Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні (на положення яких посилався відповідач у відзиві) не регулюють спірні правовідносини.

Як вбачається зі змісту СМR (датованих 15.07.2022), вантажовідправником товару є PHU Ldservice Lukasz Dabrowski (Польща); вантажоодержувачем - ТОВ «ВВВ-Груп» (Україна); перевізником - ТОВ «Володан»; ТОВ «АТБ-Маркет» - третя особа, незацікавлена щодо правовідносин з міжнародного перевезення товару, що склались між сторонами. Акти експертного висновку якості продукції з постачання від 19.07.2022 та від 22.07.2022 є належними та допустимими доказами невиконання відповідачем свого обов`язку щодо належного перевезення товару позивача рефрижераторами, оскільки фіксують порушення ним температурного режиму, погодженого сторонами, що стало причиною псування товару. Вказані акти складено незацікавленою особою, ТОВ «АТБ-Маркет», у присутності водіїв відповідача, які від підпису цих документів відмовились, без обґрунтування причин. При цьому, твердження відповідача про необхідність проведення експертизи чи лабораторних випробувань для встановлення факту псування товару та причини його непридатності, не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, що врегульовують спірні правовідносини, при цьому, відповідач проведення такої експертизи на момент фіксування факту псування товару, перед позивачем не ініціював.

31.10.2022, підготовче засідання в справі №927/743/22 не відбулось, в зв`язку з перебуванням судді Романенко А.В. у відпустці.

Ухвалою суду від 01.11.2022 підготовче засідання призначено на 07.11.2022 о 14:00, участь представників позивача та відповідача забезпечено в режимі відеоконференції.

07.11.2022, у судове засідання прибув представник позивача, участь якого забезпечено в режимі відеоконференції; представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчать наявні матеріали справи.

Суд, керуючись приписами п.3 частини 2 статті 183 ГПК України, постановив відкласти підготовче засідання на 23.11.2022 о 12:40, з метою забезпечення відповідачу можливості реалізувати право на подачу письмових заперечень на відповідь на відзив в установлений судом строк.

15.11.2022, від відповідача, на адресу суду надійшли письмові заперечення на відповідь на відзив (з доказами їх направлення на адресу позивача), що подані в належний строк.

У запереченнях на відповідь на відзив відповідач наполягав, що до спірних правовідносин сторін підлягають застосуванню Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні та звертав увагу, що відповідно до міжнародних транспортних накладних CMR від 15.07.2022 ТОВ «Володан» здійснило перевезення товару (цибулі свіжої) з м. Каліш (Польща) до м. Київ (Україна); у подальшому позивачем змінено адресу вантажоотримувача з м. Києва на м. Дніпро, у зв`язку з чим сторонами складено товарно-транспортні накладні №Р-100 від 19.07.2022 та №Р-101 від 22.07.2022.

23.11.2022, підготовче засідання не відбулось, враховуючи, що по всій території України, в тому числі по Чернігівській області та місту Чернігову, в період часу з 12:48 по 17:12, оголошено повітряну тривогу, а починаючи з 13:00 до кінця робочого дня, Господарський суд Чернігівської області відключено від електропостачання через напружену ситуацію в енергосистемі України, про що складено акт №31-22 щодо знеструмлення електромережі суду, вихід з ладу сервера автоматизованої системи та інші умови, що впливають на безперебійність та функціонування автоматизованої системи.

Враховуючи, що строк підготовчого провадження в справі №927/743/22 спливає 02.12.2022, судом, відповідно до частини 3 статті 177 ГПК України, продовжено його перебіг на 30 календарних днів.

Ухвалою суду від 24.11.2022 підготовче засідання в справі №927/743/22 відкладено на 07.12.2022 об 11:50, в якому участь повноважних представників сторін забезпечено в режимі відеоконференції, з використанням власних технічних засобів.

За результатами підготовчого засідання, судом, відповідно до п.3 частини 2 статті 185 ГПК України, закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 12.12.2022 об 11:40, участь повноважних представників сторін забезпечено в режимі відеоконференції, з використанням власних технічних засобів.

12.12.2022, у судове засідання прибули повноважні представники позивача та відповідача.

Судом розпочато розгляд справи по суті та заслухано представників сторін.

Представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі посилаючись на обставини, наведені в позовній заяві та відповіді на відзив.

Представник відповідача проти задоволення вимог заперечував з підстав, наведених у відзиві та письмових запереченнях на відповідь на відзив.

Судом, відповідно до частини 2 статті 216 ГПК України, оголошено перерву в судовому засіданні до 14.12.2022 до 12:30, участь в якому повноважних представників сторін забезпечено в режимі відеоконференції, з використанням власних технічих засобів.

14.12.2022, суд продовжив розгляд справи по суті.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши повноважних представників обох сторін, з`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

22.06.2022, між PHU Ldservice Lukasz Dabrowski (Продавець) та ТОВ «ВВВ-Груп» (Покупець, позивач) укладено контракт №22/06-1, за умовами якого (пункти 1.1., 3.1.) Постачальник прийняв на себе зобов`язання поставляти та передавати в власність Покупцю свіжі овочі та фрукти (далі - товар), а Покупець зобов`язався приймати та оплачувати товар у порядку та на умовах, визначених даним контрактом. Асортимент, номенклатура, код згідно з УКТ ЗЕД, одиниця виміру, кількість, ціна та інші дані, необхідні для організації поставок, визначаються в специфікаціях, які підписуються сторонами на кожну партію товару та є невід`ємними частинами даного контракту.

Виходячи з умов пунктів 2.1., 2.3, 2.5., 2.8. контракту №22/06-1, якість товару має відповідати вимогам, зазначеним у додатках та/або специфікаціях до цього контракту, а також вимогам, які зазвичай пред`являються до якості цього виду товару, і підтверджуватися відповідними документами. Якість товару має відповідати інформації про такий товар, зазначений у супровідних документах і на його упаковці та/або тарі.

Продавець зобов`язаний надати Покупцю такі документи, що підтверджують якість товару: сертифікат походження Євро-1; фітосанітарний сертифікат, митну декларацію, що підтверджує відсутність ГМО в товарі.

Товар повинен поставлятися в непошкодженій упаковці та/або тарі, яка повинна забезпечити повне збереження товару від всілякого роду пошкоджень під час його транспортування, з урахуванням кількох перевантажень в дорозі та зберігання протягом терміну придатності товару. Упаковка та/або тара повинна в обов`язковому порядку містити чітке маркування про дату виготовлення товару та закінчення строку його придатності.

За пунктами 4.1., 4.2. контракту №22/06-1, постачання проводиться партіями згідно з заявками Покупця та виставленими Продавцем рахунками. Відвантаження товару здійснюється на умовах FCA відповідно до правил INCOTERMS-2020 у строк погоджений сторонами

Приймання товару за якістю проводиться відповідно до стандартів, технічних умов, інших обов`язкових для сторін правил, а також за супровідними документами, що посвідчують якість товару, що поставляється (сертифікат відповідності, посвідчення про якість тощо). Якщо під час приймання товару буде виявлено недостачу, невідповідність якості або комплектності вимогам, установленим у документації на товар або вимогам, установленим цим контрактом, Покупець укладає відповідний акт (пункти 7.2., 7.3. контракту №22/06-1).

Відповідальність за товар переходить до Покупця з моменту відвантаження зі складу (п.8.1. контракту №22/06-1).

Специфікацією до контракту №22/06-1 сторони погодили поставку товару: цибуля, калібр 5-7, у кількості 63000кг, загальною вартістю 16180євро. Товар за якістю та кількістю приймається від Продавця Покупцем у місці завантаження товару. Умови поставки FCA Kalisz. Поставка відбувається протягом 10 робочих днів після передплати.

ТОВ «ВВВ-Груп», на виконання договірних зобов`язань за контрактом №22/06-1, з метою забезпечення своєчасного прийняття та доставки узгодженого в Специфікації товару, уклав 11.07.2022 з ТОВ «Володан» (Перевізник, відповідач) два аналогічні за змістом договори-заявки на перевезення вантажу автомобільним транспортом.

Виходячи з умов узгоджених сторонами в указаних договорах - заявках, відповідач, на замовлення позивача, зобов`язався виконати перевезення: товару - цибулі, вагою 21500кг брутто (за кожним із таких договорів); за маршрутом - Польща - Україна (місце перетину кордону: Корчова - Краківець); дата та місце завантаження, 13.07., 62-800 Pruszkow; дата та місце розвантаження, 19.07.-20.07., Узин - Дніпро (за першим договором-заявкою) та Дніпро (за другим договором-заявкою); тип автомобіля: Mercedes НОМЕР_3 / НОМЕР_4 (водій ОСОБА_4) та Mercedes НОМЕР_1 / НОМЕР_2 (водій ОСОБА_1 ); додаткова інформація: перевезення здійснюється рефрижераторами з температурним режимом +3/+4; ціна фрахту: 144375грн (за першим договором-заявкою) та 140625грн (за другим договором-заявкою).

Сторони погодили, що Перевізник:

- несе повну матеріальну відповідальність за збереження вантажу в дорозі;

- має забезпечити подачу автомобільного транспорту під час завантаження в обумовлений строк, у технічно-справному стані;

- здійснює контроль за правильністю завантаження та перевіряє правильність заповнення супровідних документів на вантаж;

- здійснює контроль температурного режиму під час перевезення вантажу та має надати дані термописця (за наявності) та ін.

У випадку невиконання або неналежного виконання сторонами своїх обов`язків винна сторона відшкодовує іншій усі збитки, завдані такими діями понад неустойку (підтверджені документально або за допомогою фотофіксації).

Позивач за послуги з перевезення вантажу в міжнародному сполученні за вказаними договорами-заявками від 11.07.2022 розрахувався в повному обсязі, перерахувавши відповідачу кошти в загальній сумі 285000грн, про що до матеріалів справи надано засвідчені копії платіжних доручень від 20.07.2022 №447 та від 27.07.2022 №461.

З моменту відвантаження товару зі складу Постачальника Перевізнику, право власності на цей товар перейшло до Покупця, оскільки поставка товару здійснювалась на умовах FCA відповідно до правил INCOTERMS-2020 за умовами контракту №22/06-1 від 22.06.2022.

Відповідач, за міжнародною товарно-транспортною накладною від 15.07.2022 (CMR-1), прийняв від компанії PHU Ldservice Lukasz Dabrowski (Польща, м. Варшава) до перевезення партію товару (цибуля, вагою 21561кг брутто (інвойс №ЕХ/102/2022 - 21000кг нетто), у 1407 мішках, 21 палета); з приміткою Вантажовідправника - товар, що швидко псується; автомобіль для перевезення - НОМЕР_3 / НОМЕР_4; з приміткою: температура під час транспортування +3/+4.

Перевізником, при прийнятті цього товару до перевезення, не зроблено будь-яких зауважень щодо його якості (п.18 CMR-1).

Виходячи з умов договору-заявки від 11.07.2022, місце розвантаження товару: Узин - Дніпро.

Згідно з міжнародною товарно-транспортною накладною від 15.07.2022 (CMR-1), відповідачем доставлено частину товару, в кількості 11000кг, ТОВ «Преміум Компані» (Київ-Узин), про що свідчить відповідний підпис та печатка Товариства, з вказівкою на обсяг прийнятого ним товару.

Решта товару, в кількості 10000кг, виходячи з умов договору-заявки від 11.07.2022, за товарно-транспортною накладною №Р-101 від 22.07.2022, доставлений Перевізником кінцевому Вантажоодержувачу - ТОВ «АТБ - Маркет» (м. Дніпро), натомість останній від прийняття товару відмовився з огляду на те, що доставлений товар зіпсований, в зв`язку з чим ним складено акт про зіпсований товар від 22.07.2022.

Актом експертного висновку якості продукції з постачання від 22.07.2022 зафіксовано відмову кінцевого Вантажоодержувача - ТОВ «АТБ-Маркет» (договір поставки №ОФ96076 від 30.04.2022) від прийняття товару, цибулі ріпчастої, вагою 10000кг, з огляду на брак (опіки, загнивання, наявність плісняви), температурний режим - 14,3 градусів Цельсія.

Судом установлено, що акт експертного висновку якості продукції з постачання від 22.07.2022, складено кінцевим Вантажоодержувачем - ТОВ «АТБ-Маркет», в односторонньому порядку. Водій Перевізника від підпису цього документа відмовився, без обґрунтування причин своєї відмови.

За міжнародною товарно-транспортною накладною від 15.07.2022 (CMR-2) відповідач прийняв від компанії PHU Ldservice Lukasz Dabrowski (Польща, м. Варшава) до перевезення партію товару (цибуля, вагою 21561кг брутто (інвойс №ЕХ/101/2022 - 21000кг нетто), у 1407 мішках, 21 палета); з приміткою Вантажовідправника - товар, що швидко псується; автомобіль для перевезення - НОМЕР_5 / НОМЕР_6; з приміткою: температура під час транспортування +3/+4.

Перевізником, при прийнятті цього товару до перевезення, не зроблено будь-яких зауважень щодо його якості (п.18 CMR-2).

Виходячи з умов договору-заявки від 11.07.2022, місце розвантаження товару - Дніпро.

Відповідачем, за товарно-транспортною накладною №Р-100 від 19.07.2022, доставлено товар (цибулю ріпчасту вагою 21000кг нетто) кінцевому Вантажоодержувачу - ТОВ «АТБ - Маркет» (м. Дніпро), натомість останній від прийняття товару відмовився, з огляду на те, що доставлений товар зіпсований, в зв`язку з чим ним складено акт про зіпсований товар від 19.07.2022.

Актом експертного висновку якості продукції з постачання від 19.07.2022 зафіксовано відмову кінцевого Вантажоодержувача - ТОВ «АТБ-Маркет» (договір поставки №ОФ96076 від 30.04.2022) від прийняття товару, цибулі ріпчастої, вагою 21000кг, з огляду на брак (запарення, наявність плісняви, загнивання, надмірна вологість), температурний режим - 18,5 градусів Цельсія.

Судом установлено, що акт експертного висновку якості продукції з постачання від 19.07.2022, складено кінцевим Вантажоодержувачем - ТОВ «АТБ-Маркет», в односторонньому порядку. Водій Перевізника від підпису цього документа відмовився, без обґрунтування причин своєї відмови.

В подальшому, весь неприйнятий кінцевим Вантажоодержувачем товар, загальною вагою 31000кг, був доставлений на склад ФОП Герасименко К.М. для здійснення робіт з його перебирання, на підставі договору підряду від 22.07.2022, укладеного між ФОП Герасименко К.М. та позивачем, з метою виокремлення з усієї кількості товару зіпсованої частини.

Вартість таких робіт, проведених у період з 23.07.2022 по 25.07.2022, склала 51463грн згідно з актом приймання - передачі робіт №502 від 25.07.2022.

Зіпсований товар, цибуля ріпчаста загальною вагою 9862кг, за договором №0108/1 від 01.08.2022, укладеним між позивачем та ТОВ «СП-Капітал», було утилізовано як відходи.

Вартість послуг за договором №0108 від 01.08.2022 щодо перевезення, зберігання, оброблення, утилізації та знешкодження відходів І-ІV класу небезпеки (цибулі ріпчастої, вагою 9862кг) склала 18951,60грн, за актами здачі-приймання послуг №206 та №205 від 12.08.2022.

03.09.2022, позивач, у досудовому порядку, звернувся до відповідача з претензією №01/09-22 від 01.09.2022 (отримана останнім 09.09.2022, номер поштового відправлення: 660), з проханням відшкодувати завдані йому збитки за фактом псування товару, що перевозився відповідачем без дотримання встановленого сторонами в договорах-заявках температурного режиму при його транспортуванні.

Враховуючи, що відповідач вимоги позивача в досудовому порядку не задовольнив, останній звернувся з відповідним позовом до суду, з проханням відшкодувати за рахунок відповідача завданні йому збитки в розмірі 239797,78грн, з них: 169383,18грн - вартість зіпсованого товару, з урахуванням митних та транспортних витрат; 51463грн - вартість робіт з перебирання товару та 18951,60грн вартості послуг з утилізації зіпсованого товару.

Виходячи з умов договорів - заявок від 11.07.2022, суд установив, що між сторонами склались відносини з перевезення вантажів автомобільним транспортом у міжнародному сполученні, що врегульовані главою 32 Господарського кодексу України (надалі - ГК України), главою 64 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України), Конвенцією про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів від 19.05.1956, до положень якої Україна приєдналась 01.08.2006 (надалі - Конвенція), а також двосторонньою Угодою між Урядом України та Урядом Республіки Польщі про міжнародні автомобільні перевезення від 18.05.1992.

Статтею 1 Конвенції передбачено, що її положення застосовуються до будь-якого договору автомобільного перевезення вантажів транспортними засобами за винагороду, коли зазначені в договорі місце прийняття вантажу для перевезення і місце, передбачено для доставки, знаходяться в двох різних країнах, з яких принаймні одна є договірною країною, незважаючи на місце проживання і громадянство сторін.

Сторони в договорах-заявках від 11.07.2022 погодили перевезення товару за маршрутом Польща (місце завантаження: 62-800 Pruszkow, 13.07.2022) - Україна (місце розвантаження: Узин / Дніпро, 19.07. - 20.07.2022), тобто місце прийняття товару та місце його доставки знаходяться в двох різних країнах.

Судом відхилено доводи відповідача про те, що на спірні правовідносини сторін поширюється дія Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні (затверджені наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 №363), оскільки доставка перевізником спірного товару (що був завантажений в іншій країні (Польща)) по різним містам України (часткове розвантаження в м. Узин - Київська область та м. Дніпро), з оформленням сторонами відповідних документів, не змінює правового змісту відносин, що склались між сторонами на підставі договорів-заявок від 11.07.2022 на перевезення вантажу автомобільним транспортом за маршрутом у міжнародному сполученні.

Правила перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні від 14.10.1997 №363 (на положення яких посилається відповідач у відзиві на позов та в письмових запереченнях на відповідь на відзив) не регламентують перевезення небезпечних, великовагових, великогабаритних вантажів, пошти та перевезення вантажів у міжнародному сполученні, оскільки такі перевезення мають свої особливості, що стосується виконання комплексу вимог при вантажно-розвантажувальних роботах, власне процесу перевезення та його документального оформлення, а також узгодження таких правил із відповідними компетентними установами.

Відповідно до статті 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обов`язків, у тому числі щодо відшкодування кредиторові або іншій особі збитків (шкоди), є зобов`язання, що виникають із договорів та інших правочинів або внаслідок завдання шкоди (делікт).

За приписами статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Перевезенням вантажів у ГК України визнається господарська діяльність, пов`язана з переміщенням продукції виробничо-технічного призначення та виробів народного споживання залізницями, автомобільними дорогами, водними та повітряними шляхами, а також транспортування продукції трубопроводами. Суб`єктами відносин перевезення вантажів є перевізники, вантажовідправники та вантажоодержувачі.

Відповідно до частин 1-3 статті 909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Аналогічні за змістом положення наведено в статті 307 ГК України.

Виходячи зі змісту наведених норм, перевізник є таким учасником процесу перевезення вантажів, функціональне призначення якого полягає в наданні транспортної послуги - переміщення продукції виробничо-технічного призначення та виробів народного споживання. Правовий статус перевізника характеризує те, що він є суб`єктом господарювання, який на виконання умов договору перевезення вантажу зобов`язується доставити ввірений йому вантажовідправником вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі - вантажоодержувачу. Перевізник є стороною договору перевезення вантажу і зазначається як такий в відповідних транспортних документах.

За статтею 924 ЦК України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти в розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Згідно з частинами 1 та 3 статті 314 ГК України перевізник несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу, якщо не доведе, що втрата, нестача або пошкодження сталися не з його вини.

За шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, перевізник відповідає: в разі втрати або нестачі вантажу - в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає; в разі пошкодження вантажу - в розмірі суми, на яку зменшилася його вартість; у разі втрати вантажу, зданого до перевезення з оголошенням його цінності, - в розмірі оголошеної цінності, якщо не буде доведено, що вона є нижчою від дійсної вартості вантажу.

Відповідно до частини 2 статті 308 ГК України відповідальність перевізника за збереження вантажу виникає з моменту прийняття вантажу до перевезення.

За статтею 8 Конвенції, приймаючи вантаж, перевізник перевіряє: вірність записів, зроблених у вантажній накладній щодо числа вантажних місць, а також їх маркування та нумерації місць (а); зовнішній стан вантажу і його упаковки (b).

Якщо перевізник не має достатньої можливості перевірити вірність записів, зазначених у підпункті a) пункту 1 цієї статті, він повинен зробити обґрунтовані застереження в вантажній накладній. Він повинен також мотивувати всі зроблені ним застереження щодо зовнішнього стану вантажу і його упаковки.

За статтею 9 Конвенції якщо вантажна накладна не містить спеціальних застережень перевізника, то, якщо не доведено протилежне, припускається, що вантаж і його упаковка були зовні в належному стані в момент прийняття вантажу перевізником, і що кількість вантажних місць, а також їх маркування та нумерація відповідали заявам, які містилися в вантажній накладній.

Судом установлено, що на момент прийняття товару в пункті відвантаження, перевізником не висловлено вантажовідправнику будь-яких застережень (зауважень) щодо зовнішнього вигляду, якості товару, недоліків, пов`язаних з порушенням умов його завантаження тощо, про що свідчать міжнародні товарно-транспортні накладні (СМR-1 та СМR-2 від 15.07.2022).

Виходячи з умов договорів-заявок на перевезення вантажу від 11.07.2022, перевізник несе повну матеріальну відповідальність за збереження вантажу в дорозі; має забезпечити подачу автомобільного транспорту під завантаження в технічно-справному стані; має здійснювати контроль за дотриманням температурного режиму під час перевезення вантажу та надавати дані термописця (за наявності).

Сторонами встановлено, що під час перевезення вантажу має бути забезпечений температурний режим +3/+4 градуси Цельсія.

Аналогічні застереження зроблені в міжнародних товарно-транспортних накладних(СМR-1, СМR-2 від 15.07.2022): «товар швидко псується; температурний режим +3/+4 градуси Цельсія».

За приписами статей 17, 18 Конвенції перевізник несе відповідальність за повну чи часткову втрату вантажу або за його ушкодження, що сталися з моменту прийняття вантажу для перевезення і до його доставки, а також за будь-яку затримку доставки.

Однак, перевізник звільняється від відповідальності, якщо втрата вантажу, його ушкодження чи затримка його доставки стались внаслідок дій або недогляду позивача, внаслідок інструкцій позивача, не викликаних діями або недоглядом з боку перевізника, внаслідок дефекту вантажу чи внаслідок обставин, уникнути яких перевізник не міг і наслідки яких він не міг відвернути. При цьому, тягар доказу того, що втрата вантажу, його ушкодження чи затримка доставки викликані обставинами, зазначеними в пункті 2 статті 17, лежить на перевізнику.

Перевізник не звільняється від відповідальності з причини несправності транспортного засобу, яким він користувався для виконання перевезення, або з причини дій або недогляду особи, в якої був найнятий транспортний засіб, або агентів і службовців останньої.

Виходячи зі змісту наведених норм, за загальним правилом, відповідач несе повну матеріальну відповідальність за збереження вантажу під час його транспортування до моменту його видачі.

Разом з тим, при прийнятті вантажу кінцевим вантажоодержувачем (ТОВ «АТБ -Маркет) було виявлено, що товар - цибуля ріпчаста, загальною вагою 31000кг, знаходиться в незадовільному стані (запарена, запліснявіла, гнила, надмірно волога), з причини відсутності належного температурного режиму (+18,5 та +14,3 градусів Цельсія), на підтвердження чого було складено акти експертного висновку якості продукції з постачання, датовані 19.07.2022 та 22.07.2022, про що до товарно-транспортних накладних №Р-100 від 19.07.2022 та №Р-101 від 22.07.2022 внесено відповідні примітки.

Товарно-транспортні накладні №Р-100 від 19.07.2022 та №Р-101 від 22.07.2022 та акти експертного висновку якості продукції з постачання складено кінцевим вантажоодержувачем, в особі працівників-контролерів якості продукції ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в односторонньому порядку

Водії відповідача від підпису цих документів відмовились, без обґрунтування причин.

Натомість, невмотивована відмова водіїв відповідача від підпису перерахованих товарно-транспортних накладних та актів експертного висновку якості продукції з постачання, не звільняє відповідача, як перевізника, від відповідальності за незбереження ввіреного йому вантажу під час його транспортування.

Відповідач самостійно не ініціював проведення експертизи доставленого ним вантажу з метою встановлення причини його псування.

При цьому, судом відхилено доводи відповідача про те, що акти експертного висновку якості продукції з постачання складено за відсутності водіїв транспортних засобів, та що про їх складання він не був обізнаний, оскільки, по-перше, про складання відповідних документів вантажоодержувачем зроблено відмітку в товарно-транспортних накладних №Р-100 від 19.07.2022 та №Р-101 від 22.07.2022, та по-друге, відвантаження товару (що, зокрема, включає надання безпосереднього доступу до транспортних засобів перевізника) не могло бути проведено за фізичної відсутності водіїв цих транспортних засобів.

Кошти в сумі 285000грн отримані відповідачем в якості оплати за автотранспортні послуги, було перераховано позивачем із застереженням про порушення ним температурного режиму, про що зазначено в призначенні платежу в платіжному дорученні №461 від 27.07.2022.

За договором підряду від 22.07.2022, ФОП Герасименко К.М., на замовлення позивача, виконала в період з 23.07.2022 по 25.07.2022 роботи з перебирання, сортування та пакування цибулі ранньої 1 ґатунку, загальною вагою 31000кг, з метою виокремлення зіпсованої частини товару та запобігання його подальшого псування, про що сторонами складено двосторонній акт №502 від 25.07.2022.

У подальшому, на підставі договору №0108/1 від 01.08.2022, ТОВ «СП-Капітал», на замовленням позивача, виконало роботи з утилізації зіпсованого товару - цибулі ріпчастої ранньої 1 ґатунку, обсягом 9862кг, про що сторонами складено двосторонні акти здачі-приймання робіт (надання послуг) №№205, 206 від 12.08.2022.

Заперечення відповідача щодо відсутності будь-яких доказів на підтвердження того, що перераховані види послуг з перебирання, сортування, пакування та утилізації зіпсованого товару стосується спірного вантажу, судом залишено поза увагою, оскільки загальна вага вантажу (цибулі ранньої ріпчастої) та період, у який цей вантаж був доставлений кінцевому вантажоодержувачу, повністю відповідає вантажу, що транспортувався відповідачем, та періоду, в якому зафіксовано факт його псування, що вимагало негайного вчинення позивачем ряду дій з метою попередження втрати (псування) всього обсягу товару.

Верховний Суд у постанові від 17.05.2018 у справі №907/603/17 зазначав, що стаття 924 ЦК України передбачає принцип винності в разі відповідальності перевізника за втрату, нестачу, псування й ушкодження вантажу, який є загальним для всіх видів транспорту. Перевізник несе відповідальність за нестачу, втрату, псування й ушкодження вантажу лише у випадках, коли він винен у несхоронності вантажу, при цьому, обов`язок доведення своєї невинуватості лежить на ньому.

Тобто, відповідальність перевізника побудована за принципом вини і діє, як правило, презумпція вини зобов`язаної сторони. Перевізник несе відповідальність, якщо не доведе, що втрата, псування й ушкодження вантажу відбулися внаслідок обставин, яким він не міг запобігти чи усунення яких від нього не залежало, зокрема, внаслідок вини відправника вантажу; особливих природних властивостей перевезеного вантажу; недоліків тари й пакування, яких не можна було встановити шляхом зовнішнього огляду при прийманні вантажу до перевезення й інших обставин, передбачених законом (постанови Верховного Суду від 26.07.2022 у справі №924/887/20, від 26.03.2018 у справі №910/5040/17).

Перевізник несе відповідальність щодо забезпечення схоронності вантажу чи багажу в період здійснення перевезення. Крім того, він також зобов`язаний доставити вантаж чи багаж у пункт призначення і видати його уповноваженій особі. Невиконання цього обов`язку тягне відповідальність перевізника, який звільняється від відповідальності тільки в випадках, коли незбереження вантажу стало наслідком обставин, що характеризуються одночасно двома ознаками: 1) усунення цих обставин не залежало від перевізника, тобто перевізник звільняється від відповідальності за незбереження вантажу, якщо відповідно до законодавства та договору перевезення він не несе обов`язку щодо усунення зазначених обставин; 2) перевізник не міг запобігти цим обставинам.

Законодавець покладає на перевізника обов`язок доводити наявність обставин, що звільняють його від відповідальності за незбереження вантажу (постанови Верховного Суду від 27.10.2020 у справі №903/846/19, від 21.02.2020 у справі №907/746/17).

З наведеного слідує, що перевізник звільняється від відповідальності за незбереження вантажу в випадках, коли причиною його незбереження була непереборна сила. Втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу внаслідок випадку, що не підлягає під визначення непереборної сили, відповідно до частини 1 статті 924 ЦК України не звільняють перевізника від відповідальності за незбереження вантажу.

Таким чином, відповідальність перевізника за пошкодження вантажу настає у тому випадку, якщо таке пошкодження було здійснене з моменту прийняття вантажу до перевезення та до видачі його одержувачеві. В такому разі вина перевізника презюмується і за наявності пошкоджень перевізник несе відповідальність, крім випадків, якщо він доведе існування умов, за яких відповідно до договору перевезення та положень чинного законодавства він може бути звільнений від відповідальності. При цьому тягар доведення відсутності вини перевізника покладається на самого перевізника.

Відповідач, на підставі належних та допустимих доказів, не довів наявність підстав для звільнення його від відповідальності за фактом пошкодження (псування) вантажу - цибулі ріпчастої ранньої, 1 ґатунку, обсягом 9862кг, ввіреного йому на час транспортування за погодженим маршрутом згідно з умовами договорів - заявок від 11.07.2022.

Доводи відповідача про не дотримання позивачем вимог пунктів 13.6 та 13.7 Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, що передбачають обов`язкове залучення бюро товарної експертизи або іншої компетентної організації, при відсутності згоди сторін при визначенні причини та суми, на яку зменшилась вартість втраченого (зіпсованого) товару, судом відхилено, оскільки вказаний нормативно-правовий акт не поширює свою дію на відносини щодо перевезення вантажу автомобільним транспортом у міжнародному сполученні. В той час, як відповідач самостійно не ініціював необхідність в проведенні товарної експертизи.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписами статті 614 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частин 2, 3 статті 22 ЦК України збитками визнаються витрати, яких особа зазнала в зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються в повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування в меншому або більшому розмірі.

За статтею 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також неодержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Статтею 225 ГК України передбачено, що до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються:

- вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства;

- додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо) понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною;

- неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати в разі належного виконання зобов`язання другою стороною;

- матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Підставою для застосування господарсько-правової відповідальності в вигляді відшкодування збитків є склад господарського порушення, складовими елементами якого є протиправна поведінка (порушення стороною зобов`язань), спричинення збитків, причинно-наслідковий зв`язок між порушенням зобов`язання та завданими збитками, вина. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками потерпілої сторони. Слід довести, що порушення боржником договірного зобов`язання є причиною, а збитки, які завдано особі, - наслідком такого порушення. Так, відшкодуванню підлягають збитки, які стали безпосереднім, і що особливо важливо, невідворотнім наслідком порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань, тобто, мають бути прямими.

За змістом статті 23 Конвенції якщо, відповідно до положень цієї Конвенції, перевізник зобов`язаний компенсувати повну або часткову втрату вантажу, така компенсація розраховується на підставі вартості вантажу в місці і під час прийняття його для перевезення. Крім того, підлягають відшкодуванню: плата за перевезення, мито, а також інші платежі, пов`язані з перевезенням вантажу, цілком у випадку втрати всього вантажу й у пропорції, що відповідає розміру збитку, при частковій втраті; інший збиток відшкодуванню не підлягає.

Судом установлено, що вартість втраченого (зіпсованого) вантажу визначена позивачем на дату відвантаження товару за цінами закупівлі відповідно до інвойсів №ЕХ/101/2022 та №ЕХ/102/2022 до контракту №22/06-1 від 22.06.2022, з урахуванням митних та транспортних витрат. При цьому, позивачем допущено помилку при визначенні витрат на митне оформлення вантажу за міжнародною товарно-транспортною накладною (СМR-2), що сумарно складає 54116,82грн, замість 55638,84грн (як зазначено у розрахунку), на весь обсяг поставленого товару.

Вартість робіт по перебиранню, сортуванню, пакуванню та утилізації зіпсованого товару, що включена до складу збитків, як додаткові витрати позивача, зумовлені порушенням відповідачем договірних зобов`язань щодо забезпечення схоронності ввіреного йому вантажу на час перевезення, підтверджуються двосторонніми актами здачі-приймання робіт (надання послуг) (засвідчені копії яких додано до матеріалів справи).

За приписами частин 1 та 2 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь установленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають установленню при ухваленні судового рішення (стаття 76 ГПК України).

Виходячи зі змісту статей 13, 74 ГПК України кожна сторона на підставі належних, допустимих, достовірних та вірогідних доказів повинна довести правомірність заявлених нею вимог або заперечень.

За висновком суду, матеріалами справи підтверджується наявність складу цивільного правопорушення, зокрема, неналежне виконання відповідачем договірних зобов`язань щодо забезпечення схоронності вантажу на час його перевезення (не дотримання температурного режиму), що спричинило позивачу збитки в сумі 239172,82грн у вигляді вартості втраченого (зіпсованого) товару, з урахуванням митних та транспортних витрат, а також додаткових витрат, пов`язаних з виконанням робіт по перебиранню та утилізації зіпсованого товару.

Відповідач не довів наявність підстав для звільнення його від відповідальності, зокрема, відсутність його вини за фактом втрати (пошкодження) частини вантажу, перевезення якого мало бути вчинено ним з дотриманням відповідного температурного режиму, згідно з погодженими сторонами умовами в договорах - заявках від 11.07.2022.

Судом відмовлено в частині вимог про стягнення 624,96грн, оскільки позивачем невірно визначено сумарний розмір витрат на митне оформлення вантажу за міжнародною-товарно транспортною накладною (СМR-2), відтак, при розрахунку загального розміру збитків допущено помилку.

При ухваленні рішення в справі, суд у тому числі вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами.

Відповідно до статті 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно задоволеним вимогам. Беручи до уваги, що заявлений позов підлягає задоволенню частково, судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача пропорційно задоволеним вимогам.

Питання про повернення з Державного бюджету України надмірно сплаченого судового збору в сумі 1707,48грн за платіжним дорученням №522 від 13.09.2022, буде вирішено на підставі письмової заяви позивача поданої відповідно до п.1 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір".

Керуючись статтями 42, 46, 73, 74, 76-79, 91, 123, 129, 178, 184, 233, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ВВВ-Груп" (вул. Кургузова, 6А, м. Вишгород, Київська область, 07301; ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Володан" (вул. Центральна, 24, с. Виповзів, Козелецький район, Чернігівська область, 17024; ) про стягнення 239797,78грн, задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Володан" (вул. Центральна, 24, с. Виповзів, Козелецький район, Чернігівська область, 17024; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВВВ-Груп" (вул. Кургузова, 6А, м. Вишгород, Київська область, 07301; ) 239172,82грн збитків та 3587,59грн судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

3. В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови в відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду, відповідно до статті 256 Господарського процесуального кодексу України подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Північного апеляційного господарського суду в порядку визначеному статтею 257 Господарським процесуальним кодексом України.

Повне судове рішення складено 21.12.2022.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя А.В. Романенко