ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" грудня 2022 р. Справа №914/2405/21

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого судді Скрипчук О.С.

суддів Желіка М.Б.

Кравчук Н.М.

секретар судового засідання Лагутін В.Б.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 б/н від 07.07.2022 (вх. № 01-05/1590/22 та вх. № 01-05/1591/22 від 07.07.2022)

на рішення Господарського суду Львівської області від 09.06.2022 (повний текст рішення складено 20.06.2022, м. Львів, суддя Б.І. Яворський)

та на додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 23.06.2022 (повний текст додаткового рішення складено 27.06.2022, м. Львів, суддя Б.І. Яворський)

у справі № 914/2405/21

за позовом: ОСОБА_2 , м. Львів

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю «Латориця», м. Львів

до відповідача-2: ОСОБА_1 , м. Львів

про визнання недійсним рішення загальних зборів товариства № 1/07 від 31.07.2020, визнання недійсним статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Латориця», затвердженого у новій редакції за спірним протоколом № 1/07 від 31.07.2020, визначення розміру частки у статутному капіталі товариства, а також солідарне стягнення з відповідачів моральної шкоди у розмірі 250 000,00 грн,

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_3 , Пеприк О.М.

від відповідача-1: не з`явився

від відповідача-2: Рісна Ю.Б.

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Львівської області із позовом до ОСОБА_2 та Товариства з обмеженою відповідальністю Латориця про:

- про визнання за ОСОБА_1 права власності на частку у статутному капіталі ТзОВ «Латориця» в розмірі 100%, що становить 24 000,00 грн.;

- визнання припинених корпоративних прав ОСОБА_2 у ТзОВ «Латориця» починаючи з 31.07.2020.

- визнання припиненим права власності ОСОБА_2 на частку у статутному капіталі ТзОВ «Латориця» в розмірі 50 %, що становить 12 000,00 грн. починаючи з 31. 07.2020.

Окрім цього, ОСОБА_2 звернулась до Господарського суду Львівської області із зустрічною позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Латориця» та ОСОБА_1 про:

- визнання недійсним рішення загальних зборів товариства № 1/07 від 31.07.2020,

- визнання недійсним статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Латориця», затвердженого у новій редакції за спірним протоколом № 1/07 від 31.07.2020;

- визначення розміру частки ОСОБА_2 у статутному капіталі товариства що становить 50% у сумі 11 243,375 грн. та розміру статутного капіталу ТзОВ «Латориця», що становить 22 486,75 грн:

- стягнення солідарно з відповідачів моральної шкоди у розмірі 250 000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 16.12.2021 залишено без розгляду первісний позов у справі №914/2405/21.

В обґрунтування зустрічних позовних вимог позивач посилається на те, що спірне рішення загальних зборів прийняте без участі та згоди позивача, що володіє 50% статутного капіталу товариства. Також ОСОБА_2 стверджує, що розмір статутного капіталу товариства становить 22 486,75 грн, адже, згідно рішення, оформленого протоколом № 5 від 26.02.2004 та статуту ТзОВ «Латориця» у редакції від 15.03.2004, розмір статутного капіталу товариства становить 22 486,75 грн, а її частка становить 50% у сумі 11 243,375 грн. Позивач стверджує, що жодних рішень про зміну статутного капіталу товариства не приймалося, а тому інформація про статутний капітал ТзОВ «Латориця» у розмірі 24 000,00 грн та про частку ОСОБА_2 у розмірі 12 000,00 грн є недостовірною. Вимога щодо солідарного стягнення моральної шкоди з відповідачів обґрунтована протиправністю прийнятих рішень, що завдало позивачу моральних та фізичних страждань, а також душевного хвилювання.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 09.06.2022 позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково. Суд виніс рішення, яким:

- визнав недійсним рішення №1/07 загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Латориця» від 31.07.2020, з порядком денним: про розгляд питання та прийняття рішення у відповідності з ч.2 ст. 15 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю»; про зміну складу учасників та розміру часток кожного з учасників у статутному капіталі товариства і/чи зміна розміру статутного капіталу товариства; про внесення змін до статуту Товариства; про затвердження нової редакції статуту Товариства;

- визнав недійсним статут ТзОВ «Латориця», затверджений у новій редакції протоколом загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Латориця» №1/07 від 31.07.2020;

- визначив, що розмір частки ОСОБА_2 , паспорт НОМЕР_1 , виданий Шевченківським РВ УМВС України у Львівській області 26.02.1998, у статутному капіталі ТзОВ «Латориця» (79000, м. Львів, вул. Тюльпанова, 2, ) становить 50% в сумі 11 243,375грн та розмір статутного капіталу ТзОВ «Латориця» (79000, м.Львів, вул. Тюльпанова, 2, ) становить 22 486,75 грн.

- закрив провадження у справі в частині стягнення солідарно з відповідачів на користь позивача моральної шкоди в розмірі 250 000,00 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що спірні рішення товариства прийняті з порушеннями вимог статей 31, 32, 33 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» та пунктів 18.1, 21.2, 21.3 статуту товариства, адже, ОСОБА_2 , як учасник товариства не отримувала від виконавчого органу ТзОВ «Латориця» вимоги про скликання позачергових загальних зборів учасників товариства, а також не отримувала відповідного повідомлення про проведення загальних зборів учасників, порядку денного і, відповідно, була позбавлена можливості як взяти участь у загальних зборах, так і ознайомитись з документами, внесеними на розгляд загальних зборів відповідно до порядку денного. Особою, що ініціювала проведення загальних зборів був інший учасник товариства ОСОБА_1 . При цьому, матеріали справи не містять доказів того, що перед тим, як надсилати повідомлення про проведення позачергових загальних зборів учасників учасник товариства ОСОБА_1 звертався до Товариства з обмеженою відповідальністю «Латориця» з вимогою про скликання позачергових загальних зборів учасників товариства із зазначенням питань, які були включені до порядку денного позачергових загальних зборів учасників. Таким чином, процедура визначена законодавством, для проведення позачергових загальних зборів не була дотримана.

У зв`язку з визнанням спірних рішень загальних зборів учасників ТзОВ «Латориця» від 31.07.2020 недійсними, наявні правові підстави для задоволення позовної вимоги про визнання недійсним статуту товариства в новій редакції за протоколом №1/07 від 1.07.2020.

Під час судового засідання суд з`ясовував про невідповідність інформації щодо розміру статутного капіталу товариства і витребовував реєстраційну справу товариства. Однак, сторони не надали суду доказів (рішень зборів з даного питання) у підтвердження збільшення статутного капіталу товариства з 22 486,75 грн. до 24000,00 грн. Відсутня така інформація і у реєстраційній справі ТзОВ «Латориця». Інших рішень зборів товариства сторонами, окрім рішення загальних зборів від 26.02.2004, де визначено, що статутний капітал становить 22 486,75 грн, по 11243,375 грн. кожного учасника, та відповідної редакції статуту до матеріали справи не подано. Відтак, вимога ОСОБА_2 про визначення розміру статутного капіталу товариства та розміру частки його учасника відповідає належним та ефективним способам захисту. Тому суд визнав, що розмір статутного капіталу товариства складає 22 486,75 грн, а частка ОСОБА_2 11 243,375 грн.

Додатковим рішенням Господарського суду Львівської області від 23.06.2022 у даній справі суд стягнув з Товариства з обмеженою відповідальністю «Латориця» на користь ОСОБА_2 34 500,00 грн. витрат на правову допомогу.

Не погоджуючись з рішенням Господарського суду Львівської області від 09.06.2022 та додатковим рішенням Господарського суду Львівської області від 23.06.2022 ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу б/н від 07.07.2022 (вх. № 01-05/1590/22 та вх. № 01-05/1591/22 від 07.07.2022), в якій просить скасувати рішення суду від 09.06.2022 в частині задоволення позовних вимог, прийняти в цій частині нове рішення, яким в позові відмовити. Також, апелянт просить скасувати додаткове рішення суду від 23.06.2022 у частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Латориця» на користь ОСОБА_2 34 500,00 грн. витрат на правову допомогу.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при прийнятті рішення порушено норми матеріального права. А саме скаржник стверджує, що суд першої інстанції встановив, що 25 червня 2020 року учасникам товариства ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було надіслано вимогу-попередження про виявлене прострочення внесення вкладу учасника товариства та встановлено строк для погашення заборгованості; того ж дня, ОСОБА_2 було надіслано повідомлення про призначення (позачергових) загальних зборів учасників товариства на 31.07.2020 о 10 год. 00 хв. з проектом запропонованих змін до статуту; підписав зазначені документи ОСОБА_1 , як учасник ТзОВ «Латориця»; 26.06.2020 ОСОБА_2 отримала відповідні документи, що підтверджується інформацією з офіційного сайту АТ «Укрпошта». Однак, на думку апелянта такий висновок суду не відповідає первинним документам, які містяться в матеріалах справи, зокрема, вимозі-попередженню про виявлене прострочення та строк для погашення заборгованості, а також повідомленню про (позачергові) загальні збори учасників ТзОВ «Латориця». Згідно даних документів останні підписані ОСОБА_1 , як підписантом (учасник) ТзОВ «Латориця». Відомості про ОСОБА_1 , як підписанта від імені ТзОВ «Латориця» та особи, яка вправі діяти від імені товариства без будь-яких обмежень містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Апелянт зазначає, що суд першої інстанції не врахував правові висновки Великої Палати Верховного Суду щодо того, що вимоги про визнання недійсними рішення загальних зборів та статуту товариства є неефективним способом захисту порушених прав.

Також, апелянт зазначає, що ОСОБА_2 не представила належних та допустимих доказів того, що вона у повному обсязі внесла вклад до статутного капіталу ТзОВ «Латориця», або частка у статутному капіталі товариства у розмірі 50% була внесена попереднім учасником і ОСОБА_2 набула таку частку в порядку ст. 53 Закону України «Про господарські товариства». Апелянт стверджує, що частка ОСОБА_2 у ТзОВ «Латориця» залишилась неоплаченою.

Окрім того, апелянт вважає, що стягнуті судом витрати на правову допомогу у сумі 34 500,00 грн. є неспівмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим ним часом та надання послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а також їх стягнення з відповідачів становить надмірний тягар, що суперечить принципу розподілу таких витрат.

Позивачем подано до суду відзив на апеляційну скаргу б/н від 30.09.2022, в якому просить закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 23.06.20222, а апеляційну скаргу на рішення Господарського суду Львівської області від 09.06.2022 залишити без задоволення.

Відзив на апеляційну скаргу мотивований тим, що апеляційна скарга є необґрунтованою та висновків місцевого господарського не спростовує.

Відповідачем подано до суду клопотання про зупинення провадження у справі б/н від 28.11.2022, в якому просить зупинити провадження у даній справі до набрання законної сили рішенням Господарського суду Львівської області у справі № 914/1027/19.

Заявник у заяві посилається на об`єктивну неможливість розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, адже, рішенням суду у справі № 914/1027/19 будуть встановлені обставини, які впливатимуть на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема, матимуть преюдиційне значення щодо розміру частки, який міститься у ЄДР та його відповідності/невідповідності статутним документам ТзОВ «Латориця».

Так судом встановлено, що в провадженні Господарського суду Львівської області знаходиться справа №914/1027/19 за позовом ОСОБА_2 до Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради про: визнання протиправною та скасування відмови державного реєстратора Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради А. Небесного, щодо неможливості виконання рішення Господарського суду Львівської області від 02.08.2011 у справі №13/188, викладеної у листі від 18.10.2018 №2902-1009; визнання протиправною та скасування відмови державного реєстратора Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради А. Небесного, щодо неможливості виконання рішення Господарського суду Львівської області від 02.08.2011 у справі №13/188, викладеної у листі від 19.10.2018 №2902-1018; зобов`язання державного реєстратора Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради А. Небесного, скасувати запис/реєстраційну дію №0004431 від 15.04.2005 щодо включення відомостей про юридичну особу.

Відповідно до ч. 5 п. 1 ст. 227 ГПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі до об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

За змістом наведеної норми процесуального права підставою для зупинення провадження у господарській справі є сукупність таких складових як розгляд іншої справи іншим судом, пов`язаність цієї іншої судової справи з даною господарською справою та об`єктивна неможливість розгляду останньої до вирішення судом зазначеної іншої справи.

При цьому, пов`язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення.

Встановлення обставин щодо розміру частки ОСОБА_2 у статутному капіталі товариства, входить до предмета доказування у даній справі, а тому може бути встановлено в рамках розгляду даної господарської справи. Враховуючи зазначене, суд не вбачає правових підстав для задоволення клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у даній справі.

Відповідно до п. 4 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Латориця» (ідентифікаційний код 19140732), як юридичну особу, зареєстровано 26.02.1996, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи серії А00 №377780.

Зборами учасників ТзОВ «Латориця» від 26.02.2004 прийнято рішення, зокрема, про прийняття в число учасників товариства ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з розподілом їх часток у статутному фонді товариства по 11 243,375 грн, що складає 50% кожний та внесенням змін до установчих документів товариства.

Відповідно до статуту ТзОВ «Латориця», затвердженого зборами учасників товариства на підставі протоколу №5 від 26.02.2004 та зареєстрованого 15.03.2004 за №10498, учасниками товариства є: ОСОБА_2 з часткою у статутному фонді - 50% (11 243,375 грн) та ОСОБА_1 з часткою у статутному фонді - 50% (11 243,375 грн). Для забезпечення діяльності товариства за рахунок внесків учасників утворюється статутний фонд у розмірі 22 486,75 грн. Вищим органом товариства є збори учасників. Вони складаються з учасників товариства або призначених ними представників. Позачергові збори учасників скликаються директором товариства (п.21.2 статуту). Збори учасників товариства вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представники учасників), що володіють у сукупності більше як 60% голосів. Позачергові збори учасників скликаються директором товариства при наявності обставин, зазначених в цьому статуті, у разі неплатоспроможності товариства, а також в будь-якому іншому випадку, якщо цього потребують інтереси товариства в цілому, зокрема, якщо виникає загроза значного скорочення статутного фонду. Учасники товариства, що володіють у сукупності більш як 20% голосів, мають право вимагати скликання позачергових зборів учасників у будь-який час і з будь-якого приводу, що стосується діяльності товариства (п.п. 3.1, 11.4, 11.5, 18.1, 20.1, 21.2 та 21.3 статуту).

У розділі 14 статуту визначено умови зміни статутного фонду. Так, п.14.2 статуту унормовано, що збільшення статутного фонду може бути здійснено лише після внесення повністю всіма учасниками своїх вкладів, крім випадків передбачених Законом.

25 червня 2020 учасникам товариства ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було надіслано вимогу-попередження про виявлене прострочення внесення вкладу учасника товариства та встановлено строк для погашення заборгованості. Окрім того, цього ж дня було надіслано ОСОБА_2 повідомлення про призначення (позачергових) загальних зборів учасників товариства на 31.07.2020 о 10 год. 00 хв. з проектом запропонованих змін до статуту. Підписав зазначені документи ОСОБА_1 , як учасник ТзОВ «Латориця».

26.06.2020 ОСОБА_2 отримала відповідні документи, що підтверджується інформацією з офіційного сайту АТ «Укрпошта».

31 липня 2020 року відбулись позачергові загальні збори учасників товариства з порядком денним: 1. Розгляд питання та прийняття рішення у відповідності з ч.2 ст. 15 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю»; 2. Зміна складу учасників та розміру часток кожного з учасників у статутному капіталі товариства і/чи зміна розміру статутного капіталу товариства; 3. Внесення змін до статуту товариства (приведення у відповідність до ЗУ «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю»); 4. Переобрання директора товариства.

Присутніми за позачергових загальних зборах з учасників був ОСОБА_1 (голова зборів). Прийнято наступні рішення, які оформлені протоколом №1/07 від 31.07.2020: перерозподілити неоплачену частку ОСОБА_2 , що становить 50% або 12000,00 грн у товаристві між іншими учасниками товариства, а саме між ОСОБА_1 , визначити розмір частки учасника ОСОБА_1 у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Латориця» - 100% або 24 000,00 грн, а також визначити розмір статутного капіталу товариства 24 000,00 грн (пит.1 (б) та 2 порядку денного), зобов`язати учасника ОСОБА_1 не пізніше 29.08.2020 внести грошові кошти в розмірі 12 000,00 грн в рахунок оплати частки (вкладу), перерозподіленої від ОСОБА_2 , викласти статут Товариства з обмеженою відповідальністю «Латориця» в новій редакції (пит.1 (г) та 3 порядку денного); уповноважити ОСОБА_1 здійснити усі необхідні дії та підписати усі необхідні документи для державної реєстрації змін до відомостей про товариство. Питання 4 порядку денного (переобрання директора) було знято з розгляду та рішення по даному питанню не приймалося.

Позивач зазначає, що спірні рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Латориця» від 31.07.2020, оформлені протоколом загальних зборів учасників №1/07, прийнято з порушенням норм законодавства, що діяли на час проведення загальних зборів, адже порушений порядок скликання та проведення, такі прийняті всупереч положенням статуту товариства та порушують права і законні інтереси ОСОБА_2 як учасника товариства на участь в його управлінні.

При винесенні постанови колегія суддів виходила з наступного.

Враховуючи те, що апелянт оскаржує рішення суду частково, суд апеляційної інстанції у відповідності до вимог ст. 269 ГПК України переглядає рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог.

Пункт 3 частини 1 статті 20 ГПК України встановлює, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Згідно з ч.3 ст. 80 ГК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) товариством з обмеженою відповідальністю є господарське товариство, що має статутний капітал, поділений на частки, розмір яких визначається установчими документами, і несе відповідальність за своїми зобов`язаннями тільки своїм майном.

Відповідно до статті 167 ГК України корпоративними правами є права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

В ст. 1 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» визначено, що цей Закон визначає правовий статус товариств з обмеженою відповідальністю та товариств з додатковою відповідальністю, порядок їх створення, діяльності та припинення, права та обов`язки їх учасників.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» учасники товариства, зокрема, мають право брати участь в управлінні товариством у порядку, передбаченому цим Законом та статутом товариства.

Згідно з ч. 1,2 ст. 29 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» загальні збори учасників є вищим органом товариства. Кожен учасник товариства має право бути присутнім на загальних зборах учасників, брати участь в обговоренні питань порядку денного і голосувати з питань порядку денного загальних зборів учасників.

Таким чином, право брати участь в управлінні товариством може бути реалізовано учасником товариства при прийнятті участі у загальних зборах товариства, на яких вирішують ті чи інші питання діяльності товариства.

Відповідно до ст.30 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» загальні збори учасників можуть вирішувати будь-які питання діяльності товариства. До компетенції загальних зборів учасників належать:1) визначення основних напрямів діяльності товариства; 2) внесення змін до статуту товариства, прийняття рішення про здійснення діяльності товариством на підставі модельного статуту; 3) зміна розміру статутного капіталу товариства; 4) затвердження грошової оцінки негрошового вкладу учасника; 5) перерозподіл часток між учасниками товариства у випадках, передбачених цим Законом; 6) обрання та припинення повноважень наглядової ради товариства або окремих членів наглядової ради, встановлення розміру винагороди членам наглядової ради товариства; 7) обрання одноосібного виконавчого органу товариства або членів колегіального виконавчого органу (всіх чи окремо одного або декількох з них), встановлення розміру винагороди членам виконавчого органу товариства; 8) визначення форм контролю та нагляду за діяльністю виконавчого органу товариства; 9) створення інших органів товариства, визначення порядку їх діяльності; 10) прийняття рішення про придбання товариством частки (частини частки) учасника; 11) затвердження результатів діяльності товариства за рік або інший період; 12) розподіл чистого прибутку товариства, прийняття рішення про виплату дивідендів; 13) прийняття рішень про виділ, злиття, поділ, приєднання, ліквідацію та перетворення товариства, обрання комісії з припинення (ліквідаційної комісії), затвердження порядку припинення товариства, порядку розподілу між учасниками товариства у разі його ліквідації майна, що залишилося після задоволення вимог кредиторів, затвердження ліквідаційного балансу товариства; 14) прийняття інших рішень, віднесених цим Законом до компетенції загальних зборів учасників.

Порядок скликання загальних зборів учасників унормовано статтею 32 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», відповідно до якої загальні збори учасників скликаються виконавчим органом товариства. Статутом товариства може бути визначений інший орган, уповноважений на скликання загальних зборів учасників. Виконавчий орган товариства скликає загальні збори учасників шляхом надсилання повідомлення про збори кожному учаснику товариства. Виконавчий орган товариства зобов`язаний повідомити учасників товариства не менше ніж за 30 днів до запланованої дати проведення загальних зборів учасників, якщо такий строк не встановлений статутом товариства. Повідомлення, передбачене частиною третьою цієї статті, надсилається поштовим відправленням з описом вкладення. Статутом товариства може бути встановлений інший спосіб повідомлення. У повідомленні про загальні збори учасників зазначаються дата, час, місце проведення, порядок денний. Якщо до порядку денного включено питання про внесення змін до статуту товариства, до повідомлення додається проект запропонованих змін.

Рішення загальних зборів учасників приймаються відкритим голосуванням, якщо інше не передбачено статутом товариства. Рішення з питань, передбачених пунктами 2, 3, 13 частини другої статті 30 цього Закону, приймаються трьома чвертями голосів усіх учасників товариства, які мають право голосу з відповідних питань. Рішення загальних зборів учасників з питань, передбачених пунктами 4, 5, 9, 10 частини другої статті 30 цього Закону, приймаються одностайно всіма учасниками товариства, які мають право голосу з відповідних питань. Рішення загальних зборів учасників з усіх інших питань приймаються більшістю голосів усіх учасників товариства, які мають право голосу з відповідних питань. Статутом товариства може встановлюватися інша кількість голосів учасників товариства (але не менше, ніж більшість голосів), необхідна для прийняття рішень з питань порядку денного загальних зборів учасників, крім рішень, які відповідно до цього Закону приймаються одностайно. Відповідні положення можуть бути внесені до статуту, змінені або виключені з нього одностайним рішенням загальних зборів учасників, у яких взяли участь всі учасники товариства (ст.34 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю»).

Підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів (учасників) господарського товариства можуть бути: порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів товариства; позбавлення акціонера (учасника) товариства можливості взяти участь у загальних зборах; порушення прав чи законних інтересів акціонера (учасника) товариства рішенням загальних зборів.

Для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників (акціонерів) товариства необхідно встановити факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів учасника (акціонера) товариства.

Права учасника (акціонера, члена) юридичної особи можуть бути визнані порушеними внаслідок недотримання вимог закону про скликання і проведення загальних зборів, якщо він не зміг взяти участь у загальних зборах, належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного, зареєструватися для участі у загальних зборах тощо. Неповідомлення учасника товариства про проведення загальних зборів в установленому законом та статутом порядку також порушує його права, зокрема право на участь у загальних зборах товариства та, відповідно, на участь в управлінні товариством, що може бути підставою для визнання рішень загальних зборів господарського товариства недійсними.

За змістом частин 1, 2, 5 - 9 статті 31 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" загальні збори учасників скликаються у випадках, передбачених цим Законом або статутом товариства, а також: 1) з ініціативи виконавчого органу товариства; 2) на вимогу наглядової ради товариства; 3) на вимогу учасника або учасників товариства, які на день подання вимоги в сукупності володіють 10 або більше відсотками статутного капіталу товариства.

Вимога про скликання загальних зборів учасників подається виконавчому органу товариства в письмовій формі із зазначенням запропонованого порядку денного. У разі скликання загальних зборів учасників з ініціативи учасників товариства така вимога повинна містити інформацію про розмір часток у статутному капіталі товариства, що належать таким учасникам.

Виконавчий орган товариства повідомляє про відмову в скликанні загальних зборів учасникам, які вимагали скликання таких зборів, письмово із зазначенням причин відмови протягом п`яти днів з дати отримання вимоги від таких учасників товариства.

Разом з питаннями, запропонованими для включення до порядку денного загальних зборів учасників особою, яка вимагає скликання таких зборів, виконавчий орган товариства з власної ініціативи може включити до нього додаткові питання.

Виконавчий орган товариства зобов`язаний вчинити всі необхідні дії для скликання загальних зборів учасників у строк не пізніше 20 днів з дня отримання вимоги про проведення таких зборів.

У разі якщо протягом 10 днів з дня, коли товариство отримало чи мало отримати вимогу про скликання загальних зборів, учасники не отримали повідомлення про скликання загальних зборів учасників, якщо інший строк не встановлено статутом, особи, які ініціювали їх проведення, можуть скликати загальні збори учасників самостійно. У такому випадку обов`язки щодо скликання та підготовки проведення загальних зборів учасників, передбачені статтею 32 цього Закону, покладаються на учасників товариства, які ініціювали загальні збори учасників. Отже, вказане положення визначає умови за яких учасник товариства (у даному випадку ОСОБА_1 ) міг скликати загальні збори учасників самостійно.

Статтею 97 ЦК України встановлено, що управління товариством здійснюють його органи. Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом.

Порядок скликання загальних зборів визначається в установчих документах товариства. Учасники товариства, що володіють не менш як 10 % голосів, можуть вимагати скликання загальних зборів. Якщо вимога учасників про скликання загальних зборів не виконана, ці учасники мають право самі скликати загальні збори (ч. 4 ст 98 ЦК України).

Тобто, Закон України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» та Цивільний кодекс України передбачають спосіб реалізації корпоративних прав учасника, який володіє 10 або більше відсотками статутного капіталу товариства, на управління товариством у разі невиконання його вимоги про скликання загальних зборів шляхом самостійного скликання таких загальних зборів.

Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що у даному випадку мало місце порушення вимог статей 31, 32, 33 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» та пунктів 18.1, 21.2, 21.3 статуту товариства. Адже ОСОБА_2 , як учасник товариства не отримувала від виконавчого органу ТзОВ «Латориця» вимоги про скликання позачергових загальних зборів учасників товариства, а також не отримувала відповідного повідомлення про проведення загальних зборів учасників, порядку денного і, відповідно, була позбавлена можливості як взяти участь у загальних зборах, так і ознайомитись з документами, внесеними на розгляд загальних зборів відповідно до порядку денного. Адже, особою, що ініціювала проведення загальних зборів був інший учасник товариства - ОСОБА_1 . При цьому, матеріали справи не містять доказів того, що перед тим, як надсилати повідомлення про проведення позачергових загальних зборів учасників учасник товариства ОСОБА_1 звертався до Товариства з обмеженою відповідальністю «Латориця» з вимогою про скликання позачергових загальних зборів учасників товариства із зазначенням питань, які були включені до порядку денного позачергових загальних зборів учасників.

Водночас, суд звертає увагу на те, що в оспорюваному рішенні загальних зборів товариства щодо перерозподілу частки зазначено, що воно приймалося на підставі ст.15 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю».

Згідно ч. 2 та ч. 3 ст.15 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», якщо учасник товариства не вніс вклад для погашення заборгованості протягом наданого додаткового строку, виконавчий орган товариства має скликати загальні збори учасників, які можуть прийняти одне з таких рішень:

1) про виключення учасника товариства, який має заборгованість із внесення вкладу;

2) про зменшення статутного капіталу товариства на розмір неоплаченої частини частки учасника товариства;

3) про перерозподіл неоплаченої частки (частини частки) між іншими учасниками товариства без зміни розміру статутного капіталу товариства та сплату такої заборгованості відповідними учасниками;

4) про ліквідацію товариства.

Голоси, що припадають на частку учасника, який має заборгованість перед товариством, не враховуються при визначенні результатів голосування для прийняття рішення відповідно до частини другої цієї статті.

У постанові Верховного Суду від 21.07.2020 у справі №904/562/19 зазначено, що визначений статтею 15 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» правовий механізм виключення учасника товариства, який має заборгованість із внесення вкладу, може бути застосований виключно у випадку прострочення внесення вкладу чи його частини учасником, що взяв участь у створенні товариства.

Судом встановлено, і це не заперечувалося сторонами, що ОСОБА_2 стала учасником товариства з 26.02.2004, згідно протоколу №5 з часткою 11 243,375 грн (50% статутного фонду) і участі у створенні товариства вона не приймала. Відтак, виключення позивача з товариства із застосуванням правових механізмів, закріплених у ст.15 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», як в частині підстав виключення, так і в частині порядку визначення результатів голосування, є незаконним.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, що позовні вимоги про визнання недійсними рішення загальних зборів товариства, оформлених протоколом № 1/07 від 31.07.2020 є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Враховуючи те, що рішення загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю «Латориця», оформлених протоколом № 1/07 від 31.07.2020, судом визнані недійсними, відтак, позовні вимоги про визнання недійсним статуту товариства в редакції за протоколом №1/07 від 01.07.2020, також підлягають до задоволення.

ОСОБА_2 (позивач) у позовній заяві просила суд визначити, що її частка у статутному капіталі ТзОВ «Латориця» складає 50% у розмірі 11 243,375 грн.

Згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців розмір статутного капіталу ТзОВ «Латориця» становить 24 000,00 грн. Позивач зазначила, що їй про такий розмір статутного фонду товариства невідомо, оскільки у статуті товариства, затвердженого зборами від 26.02.2004, визначено статутний капітал товариства у розмірі 22 486,75 грн, а частки учасників - по 11 243,375 грн.

Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 22.10.2019 по справі №923/876/16 позовні вимоги про визнання рішення загальних зборів товариства з обмеженою відповідальністю недійсним, визнання недійсним статуту чи недійсними змін до нього, визнання права власності на частку в статутному капіталі товариства не відповідають належним та ефективним способам захисту, оскільки їх задоволення не може бути підставою для внесення змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Вичерпний перелік способів захисту учасників товариств з обмеженою відповідальністю або з додатковою відповідальністю міститься у статті 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", норми якого є спеціальними для зазначених товариств. Належним способом захисту у цьому разі є позов про визначення розміру статутного капіталу товариства та розмірів часток учасників товариства (підпункт "д" пункту 3 частини 5 статті 17 цього Закону). Відповідачами за таким позовом є не тільки господарське товариство, але й особи - учасники товариства, які внаслідок задоволення позову можуть бути позбавлені своїх часток у статутному капіталі або їх частин у грошовому або відсотковому виразі.

Матеріали справи не містять доказів (рішень зборів) у підтвердження збільшення статутного капіталу товариства з 22486,75 грн. до 24000,00 грн.

За приписами статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За таких обставин, суд першої інстанції обґрунтовано в оскаржуваному рішенні визначив розмір частки ОСОБА_2 у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Латориця», що складає 50% в сумі 11 243,375 грн та розмір статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Латориця» у сумі 22 486,75 грн.

Враховуючи вищезазначене, твердження апелянта про те, що судом першої інстанції не враховано правові висновки Великої Палати Верховного Суду 22.10.2019 по справі №923/876/16 щодо того, що вимоги про визнання недійсними рішення загальних зборів та статуту товариства є неефективним способом захисту порушених прав, судом оцінюються критично.

Твердження апелянта про те, що частка ОСОБА_2 у ТзОВ «Латориця» залишилась неоплаченою, не можуть бути підставою для скасування рішення суду у даній справі.

За таких обставин, рішення Господарського суду Львівської області від 09.06.2022 у даній справі відповідає матеріалам справи, ґрунтується на чинному законодавстві і підстав для його скасування немає, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків, наведених в оскаржуваному рішенні суду.

Судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції слід покласти на апелянта в порядку ст.129 ГПК України.

Апелянт ( ОСОБА_1 ) оскаржує додаткове рішення Господарського суду від 23.06.2022, яким стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Латориця» на користь ОСОБА_2 34 500,00 грн. витрат на правову допомогу.

Так, судом встановлено, що 13.06.2022 ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про стягнення витрат понесених на професійну правничу допомогу у розмірі 51 000,00 грн.

Відповідно до ч. 1 та ч.3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ст.126 ГПК України).

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ст.126 ГПК України).

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (ч.8 ст.129 ГПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем надано копію договору про надання правової допомоги на представництво інтересів № 01/04.10.2018 від 04.10.2018 з додатком № 1 до договору від 01.06.2022 (Узгодження оплати правової допомоги), укладені між ОСОБА_2 (замовник) та адвокатським об`єднанням «АК «Фавор» (виконавець). Предметом договору є те, що виконавець зобов`язується надати замовнику юридичні (адвокатські) послуги щодо захисту інтересів останнього (представництво) у суді, господарському суді, апеляційному господарському суді, інших державних та недержавних органах, організаціях, установах з будь-яких питань та у будь-яких справах. Послуги надаються замовнику шляхом: усного та письмового консультування з юридичних питань; складання проектів необхідних процесуальних документів, скарг, претензій та позовних заяв; надання консультаційних послуг щодо захисту інтересів замовника у суді, господарському суді, апеляційному господарському суді; особистої участі та представництва замовнику в суді, господарському суді апеляційному господарському суді, держаних органах, підприємствах, установах, організаціях.

У розділі 4 та 5 договору визначено умови оплати, вартість послуг та порядок розрахунків.

Сторони у додатку №1 до договору узгодили оплату правової допомоги за кожен вид такої допомоги. Так, у п.1 угоди зазначено, складання і направлення адвокатом зустрічної позовної заяви до Господарського суду Львівської області (в т.ч. з витратами на копіювання та поштовими витратами), (5 год. роботи) 5 000.00 грн; складання і направлення адвокатом заяви в порядку ст. 46 ПІК України до Господарського суду Львівської області (в т.ч. з витратами на копіювання та поштовими витратами), (3 год. роботи) 3 000,00 грн; представництво інтересів клієнта в Господарському суді Львівської області у справі №914/2405/21 (в т.ч. підготовка клопотань та заяв по даній справі), (12 год. роботи) - 12'000,00 грн; складання і направлення адвокатом додаткових пояснень до Господарського суду Львівської області (в т.ч. з витратами на копіювання та поштовими витратами), (2 год. робот) 2 000,00 грн; складання і направлення адвокатом відзиву на первісну позовну заяву до Господарського суду Львівської області (в т.ч. з витратами на копіювання та поштовими витратами), (4 год. роботи) 4 000,00 грн; складання і направлення адвокатом відповіді на відзив ОСОБА_1 до Господарського суду Львівської області (в т.ч. з витратами на копіювання та поштовими витратами), (5 год. роботи) 5 000,00 грн; у разі досягнення, зі сторони виконавця позитивного результату у межах справи №914/2405/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ТОВ «Латориця» про визнання права власності на частку у статутному капіталі товариства, визнання припиненими корпоративних прав учасника та визнання припиненим права власності на частку у статутному капіталі товариства (відмови у позові, залишення позову без розгляду, тощо), що розглядається у провадженні Господарського суду Львівської області, сторони погодили, що замовник сплачує виконавцю «гонорар успіху», у розмірі 10 000,00 грн; в разі досягнення зі сторони Виконавця позитивного результату у межах справи №914/2405/21 за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ТОВ «Латориця», ОСОБА_1 про визнання недійсним рішення загальних зборів товариства, визнання недійсним статуту, визнання розміру частки та стягнення моральної шкоди, а саме задоволення зустрічного позову ОСОБА_2 до ТОВ «Латориця», ОСОБА_1 про визнання недійсним рішення загальних зборів товариства, визнання недійсним статуту, визнання розміру частки, що розглядається у провадженні Господарського суду Львівської області, сторони погодили, що замовник сплачує виконавцю «гонорар успіху», у розмірі 10 000,00 грн. Вартість правової допомоги: 51 000,00 грн без ПДВ. Дана сума перераховується замовником на р/рахунок виконавця до 31.12.2022 (п.3 додатку №1 до договору).

Матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачем послуг адвоката та понесення ним витрат в суді. Так, Актом приймання виконаних робіт від 10.06.2022 та описом наданих послуг у справі №914/2405/21 підтверджено, що виконавцем надано замовнику правничу допомогу в кількості 31 годин роботи на загальну суму 31 000,00 грн, а також враховано «гонорар успіху» за участь у розгляді первісного та зустрічного позову у розмірі 20 000,00 грн. З акту наданих послуг вбачається, що адвокатом надавались наступні послуги: складання і направлення адвокатом відзиву на позовну заяву (4 год. роботи) зустрічної позовної заяви (5 год роботи), заяви в порядку ст. 46 ГПК України (3 год роботи), додаткових пояснень (2 год роботи), відповіді на відзив ОСОБА_1 (5 год роботи), представництво інтересів клієнта в Господарському суді Львівської області у справі №914/2405/21 (12 год роботи) та гонорар успіху за розгляд судом первісного та зустрічного позовів.

Суд дослідив надані наявні в матеріалах докази дійшов до обґрунтованого висновку, що з Товариства з обмеженою відповідальністю «Латориця» слід стягнути на користь ОСОБА_2 34 500,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Твердження апелянта ( ОСОБА_1 ) що стягнуті судом з ТзОВ «Латориця» витрати на правову допомогу у сумі 34 500,00 грн. є неспівмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим ним часом та надання послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а також те, що їх стягнення з відповідачів становить надмірний тягар, що суперечить принципу розподілу таких витрат, судом оцінюються критично. Адже, ТзОВ «Латориця» не оскаржує рішення суду щодо стягнення з нього витрат на правову допомогу.

За таких обставин, додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 23.06.2022 слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 б/н від 07.07.2022 (вх. № 01-05/1590/22 та вх. № 01-05/1591/22 від 07.07.2022) залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Львівської області від 09.06.2022 та додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 23.06.2022 у справі № 914/2405/21 залишити без змін.

3. Судовий збір сплачений за апеляційну скаргу покласти на апелянта.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Строки та порядок оскарження постанов апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Повний текст постанови складено 19.12.2022

Головуючий суддя О.С. Скрипчук

Суддя М.Б. Желік

Суддя Н.М. Кравчук