ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"20" грудня 2022 р. м. Київ Справа № 911/3276/21

Господарський суд Київської області у складі судді Д.Г.Зайця, розглянувши скаргу Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» №35-22-384 від 25.11.2022 року (вх. №94/22 від 01.11.2022) на постанову від 15.11.2022 року ВП №69730200 старшого державного виконавця Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про закінчення виконавчого провадження

у справі №911/3276/21

за позовом Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль», с. Гора, Київська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю «БФ ЕНД ГХ ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ ЛТД», Київська область, Бориспільський район, с. Мартусівка

про стягнення штрафу та зобов`язання вчинити дії

секретар судового засідання Д.С.Бабяк

за участю представників учасників справи:

від позивача (стягувача) Я.М.Приходько

від відповідача (боржника) Д.В.Гаврин

від ДВС не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рішенням Господарського суду Київської області від 14.06.2022 року у справі №911/3276/21 позовні вимоги Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» до Товариства з обмеженою відповідальністю «БФ ЕНД ГХ ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ ЛТД» про стягнення штрафу у розмірі 79400,00 грн. та зобов`язання відповідача вчити дії шляхом виконання умов Договору №80.1-14/1-24 від 09.09.2014 задоволено повністю.

На примусове виконання рішення Господарського суду Київської області від 14.06.2022 року 22.07.2022 року видано відповідні накази.

До суду від позивача (стягувача) надійшла скарга Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» №35-22-384 від 25.11.2022 року (вх. №94/22 від 01.11.2022) на постанову старшого державного виконавця Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) ВП №69730200 від 15.11.2022 року про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 339 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 342 ГПК України, скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Ухвалою суду від 02.12.2022 року розгляд скарги Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» №35-22-384 від 25.11.2022 року (вх. №94/22 від 01.11.2022) на постанову старшого державного виконавця Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) ВП №69730200 від 15.11.2022 року про закінчення виконавчого провадження призначено на 13.12.2022 року.

До суду від Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшли письмові пояснення №98045 від 07.12.2022 року (вх. №18210/22 від 22.12.2022), згідно яких державний виконавець проти скарги заперечує та просить суд відмовити у задоволенні поданої стягувачем скарги на дії ДВС.

Представник Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) належним чином повідомлений про час і місце розгляду скарги, у судове засідання 13.12.2022 року не з`явився.

Ухвалою суду від 13.12.2022 року розгляд скарги відкладено на 20.12.2022 року.

Представник ДВС, повідомлений про час та місце розгляду скарги, у судове засідання 20.12.2022 року не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Представник позивача (стягувача) у судовому засіданні 20.12.2022 року вимоги скарги підтримав та просив суд її задовольнити.

Представник відповідача (боржника) у судовому засіданні 20.12.2022 року проти скарги заперечив та просив суд відкласти розгляд скарги для надання йому можливості ознайомитись з поданими державним виконавцем письмовими поясненнями.

Відповідно до ч. 2 ст. 342 ГПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Розглянувши у судовому засіданні 20.12.2022 року скаргу Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» №35-22-384 від 25.11.2022 року (вх. №94/22 від 01.11.2022) на постанову старшого державного виконавця Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) ВП №69730200 від 15.11.2022 року про закінчення виконавчого провадження, суд дійшов висновку про її часткове задоволення з огляду на наступне.

Постановою старшого державного виконавця Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сороки В.І. від 29.08.2022 року відкрито виконавче провадження ВП№69730200 з примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 22.07.2022 року про зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «БФ ЕНД ГХ ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ ЛТД» виконати зобов`язання, встановлені пп. 2.2.2 п. 2.2 Договору №80.1-14/1-24 від 09.09.2014, а саме, надати Державному підприємству «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» довідки про чистий дохід, отриманий від діяльності в орендованому приміщенні за квітень 2021 р., травень 2021 р., червень 2021 р., липень 2021 р., серпень 2021 р.

Також, 29.08.2022 року старшим державним виконавцем Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сорокою В.І. винесено постанови про стягнення витрат на проведення виконавчих дій у сумі 369,00 грн. та про стягнення виконавчого збору у сумі 26000,00 грн.

08.11.2022 року до державного виконавця від боржника надійшла заява №162 від 19.09.2022 (вх. №14031) про встановлення ТОВ «БФ ЕНД ГХ ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ ЛТД» порядку виконання судового рішення після відкриття пункту пропуску через державний контроль України для повітряного сполучення ДП «МА «Бориспіль» у встановленому чинним законодавством порядку.

15.11.2022 року до Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшли довідки про чистий дохід, отриманий від діяльності в орендованому приміщенні за квітень 2021 р., травень 2021 р., червень 2021 р., липень 2021 р., серпень 2021 р. з описом вкладення до цінного листа на накладною Укрпошти №570 від 11.11.2022, що підтверджує направлення таких довідок стягувачу.

15.11.2022 року старшим державним виконавцем Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сорокою В.І. керуючись п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №69730200.

В обґрунтування поданої скарги стягувач зазначає, що надані ТОВ «БФ ЕНД ГХ ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ ЛТД» на виконання рішення Господарського суду Київської області від 14.06.2022 року у справі №911/3276/21 довідки про чистий дохід за квітень 2021 року (вих. № 202 від 11.11.2022), травень 2021 року (вих. № 203 від 11.11.2022), червень 2021 року (вих. № 204 від 11.11.2022), липень 2021 року (вих. № 205 від 11.11.2022), серпень 2021 року (вих. № 206 від 11.11.2022) не можна вважати належним виконанням зазначеного рішення, оскільки, Довідки, попри висновки суду щодо їхнього змісту, не містять інформації, передбаченої п.п. 2.2.2 п.2.2 Договору №80.1-14/1-24 від 09.09.2014 року про чистий дохід, отриманий від діяльності в орендованому приміщенні, а виконують лише роль супровідного листа до періодичних звітів касових апаратів, які начебто використовуються в орендованому приміщенні та які, згідно висновків суду, не можуть свідчити про виконання ТОВ «БФ ЕНД ГХ ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ ЛТД» обов`язку, встановленого пп. 2.2.2 п. 2.2 Договору №80.1-14/1-24 від 09.09.2014 року. Стягувач також зазначає, що старшим державним виконавцем Бориспільського ВДВС Сорокою В.І. не здійснювалася належна перевірка виконання боржником рішення суду у відповідності до ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження», матеріали виконавчого провадження не містять інформації щодо накладення на боржника штрафу та звернення державного виконавця до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення боржником кримінального правопорушення.

Стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначає виконавче провадження як завершальну стадію судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення), яка полягає в сукупності дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження базується на засадах: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Статтею 5 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 6 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2, п. п. 1, 16 ч. 3, ч. 4 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Також, виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону та накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення визначений положеннями ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження».

Відтак, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною 6 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Статтею 75 Закону України «Про виконавче провадження» визначено відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії.

Згідно ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження», у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Виходячи з системного аналізу викладених норм, для застосування до боржника відповідальності, передбаченої ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» необхідне достеменне встановлення виконавцем наявності двох обставин невиконання рішення суду та відсутність поважних причин, які зумовили невиконання рішення суду.

Поряд з цим, приписи ст. ст. 26, 63 Закону України «Про виконавче провадження» покладають на виконавця обов`язок перевірити виконання рішення боржником.

Згідно ч. 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження», під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до п. п. 6, 9 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012 (далі - Інструкція №512/5), під час здійснення виконавчого провадження виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Вимога виконавця є письмовим документом, який складається у випадках, передбачених Законом, та є обов`язковою для виконання органами, установами, організаціями, посадовими особами і фізичними особами щодо надання виконавцю документів або їх копій, необхідних для здійснення його повноважень, вчинення інших дій, необхідних для виконання рішення.

Виходячи з зазначених приписів законодавства, державний виконавець в строки, встановлені ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», тобто на 10 день, повинен був перевірити виконання рішення суду, витребувавши у боржника докази на підтвердження виконання рішення суду.

Проте, з доданих державним виконавцем матеріалів виконавчого провадження судом встановлено, що держаним виконавцем жодних дій, направлених на перевірку виконання рішення суду у справі №911/3276/21 не вчинено. Також, матеріали виконавчого провадження не містять інформації щодо накладення на боржника штрафу та звернення державного виконавця до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення боржником кримінального правопорушення, що є порушенням ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження».

Вказане свідчить про те, що на момент винесення спірної постанови, державним виконавцем достеменно не було встановлено факту невиконання рішення суду без поважних причин, що виключає можливість застосування останнім приписів ст .ст. 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження.

З матеріалів справи вбачається, що 12.09.2022 року ДП МА «Бориспіль» звертався до Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із заявою №35-22-274 від 08.09.2022 року, згідно якої, окрім іншого, з метою виконання наказу Господарського суду Київської області у справі №911/3276/21 від 22.07.2022 року просило вжити передбачені Законом України «Про виконавче провадження» заходи щодо притягнення до відповідальності посадових осіб ТОВ «БФ ЕН ГХ ТРЕВЕЛ ЛТД» та звернутися до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення. Однак, як зазначено стягувачем, відповіді на вказану заяву ним отримано не було, що державним виконавцем під час розгляду скарги не спростовано.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

Так дослідивши спірні правовідносини в контексті правових норм, якими їх врегульовано, суд дійшов висновку, що відповідачем (боржником) порушено приписи ст. 19, 26, 63 Закону України «Про виконавче провадження», що дає державному виконавцю право застосувати заходи примусу, визначені ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно постанови державного виконавця від 15.11.2022 року про закінчення виконавчого провадження №69730200 зазначено, що рішення Господарського суду Київської області №911/3276/21 від 14.06.2022 виконано, а саме: ТОВ «БФ ЕНД ГХ ТРЕВЕЛ РІТЕИЛ ЛТД» надані ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» довідки про чистий дохід, отриманий від діяльності в орендованому приміщенні за квітень 2021 р., травень 2021 р., червень 2021 р., липень 2021 р., серпень 2021 р., що підтверджується описом цінного листа та накладною Укрпошти 2/3570 від 11.11.2022; виконавчий збір та витрати на проведення виконавчих дій сплачені на депозитний рахунок відділу в повному обсязі. За таких обставин, керуючись нормами п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» старшим державним виконавцем Бориспільського ВДВС Сорокою В.І. прийнято рішення про закінчення виконавчого провадження.

Рішенням Господарського суду Київської області від 14.06.2022 року у справі №911/3276/21 зобов`язано ТОВ «БФ ЕНД ГХ ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ ЛТД» виконати зобов`язання, встановлені пп. 2.2.2 п.2.2 Договору №80.1-14/1-24 від 09.09.2014 року - надати ДП МА «Бориспіль» довідки про чистий дохід, отриманий від діяльності в орендованому приміщенні за квітень 2021 року, травень 2021 року, червень 2021 року, липень 2021 року, серпень 2021 року. Підпунктом 2.2.2 п. 2.2, п. 4.3 Договору встановлено, що орендар зобов`язується щомісячно, до 7-го числа місяця, наступного за звітним, надавати в бухгалтерію орендодавцю довідку про чистий дохід, отриманий від діяльності в орендованому приміщенні. Орендар несе відповідальність за вчасне надання довідки про чистий дохід та достовірність даних в довідці. Відповідальність орендаря за ненадання довідки про чистий дохід передбачена п. 4.4 Договору. Обов`язок орендаря надавати вищезазначену довідку щомісяця до 7 числа звітного місяця встановлений з метою нарахування орендодавцем вартості послуг та виставлення до 12 числа місяця, що слідує за звітним, акту приймання-здачі виконаних послуг та рахунку для оплати послуг, які надаються відповідно до п. 5 таблиці 1 пп. 1.1.1 п. 1 Договору. Зокрема, у п. 5 таблиці 1 пп. 1.1.1 п. 1 Договору визначено, що послуги з підтримання в належному стані території, прилеглої до орендованого майна, використання мереж освітлення території аеропорту, обслуговування внутрішньо-портових доріг та під`їзних шляхів, забезпечення приміщень загального користування оплачуються за наступною формулою: чистий дохід орендаря х 18 % - орендна плата (без ПДВ), де чистим доходом орендаря є виручка від продажу товарів у магазині безмитної торгівлі в орендованому приміщенні відповідно до умов договору оренди №1574 від 11.06.2014 р. Чистий дохід підтверджується довідкою про доходи за звітний місяць. З огляду на викладене, орендар зобов`язаний надавати орендодавцю щомісяця довідку про чистий дохід за звітний місяць, отриманий від діяльності в орендованому приміщенні із зазначенням у цій довідці даних про чистий дохід. При цьому, попри не встановлення безпосередньо договором форми довідки про чистий дохід, визначальним у даному випадку є щомісячне надання відповідачем позивачу відомостей про конкретний розмір доходу, отриманого в конкретному місяці від діяльності в орендованому приміщенні. Суд зауважує, що умовами Договору не передбачено надання відповідачем позивачеві примірників періодичних звітів з касових апаратів, як не встановлено умовами Договору, що чистий дохід підтверджується даними періодичних звітів.

Таким чином, надання відповідачем позивачеві примірників періодичних звітів не може свідчити про виконання відповідачем обов`язку, встановленого пп. 2.2.2 п. 2.2 Договору №80,1-14/1-24 від 09.09.2014 року. В ході розгляду спору відповідачем не доведено факту надання позивачу довідок про доходи в розумінні пп. 2.2.2 п. 2.2, п. 4.3 Договору, або інших документів, які містять відомості, необхідні для здійснення розрахунків платежів у відповідності до пп. 1.1.1 п. 1 Договору. При цьому, суд зазначає, що будь-які документи, в тому числі, які мають назву довідка про доходи, однак не містять відповідної інформації, не є виконанням умов Договору. Враховуючи викладене, судом встановлено, що відповідач не надав належних і допустимих доказів на підтвердження того, що ним щомісячно, на виконання умов Договору №80.1-14/1-24 від 09.09.2014 року, надавались позивачу довідки будь-якої форми, які б містили розмір чистого доходу отриманого від діяльності в орендованому приміщенні за квітень 2021 р., травень 2021 р., червень 2021 р., липень 2021 р., серпень 2021 р. як це передбачено умовами Договору.

Судом встановлено, що надані ТОВ «БФ ЕНД ГХ ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ ЛТД» на виконання рішення Господарського суду Київської області від 14.06.2022 року у справі №911/3276/21 довідки про чистий дохід за квітень 2021 року (вих. №202 від 11.11.2022), травень 2021 року (вих. №203 від 11.11.2022), червень 2021 року (вих. №204 від 11.11.2022), липень 2021 року (вих. №205 від 11.11.2022), серпень 2021 року (вих. №206 від 11.11.2022) не є належним виконанням рішення суду у даній справі, оскільки Довідки, попри висновки суду щодо їхнього змісту, не містять інформації передбаченої пп. 2.2.2 п.2.2 Договору №80.1-14/1-24 від 09.09.2014 року про чистий дохід, отриманий від діяльності в орендованому приміщенні, а виконують роль супровідного листа до періодичних звітів касових апаратів, які згідно рішення суду, не можуть свідчити про виконання ТОВ «БФ ЕНД ГХ ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ ЛТД» обов`язку, встановленого пп. 2.2.2 п. 2.2 Договору №80.1-14/1-24 від 09.09.2014 року.

При цьому, судом встановлено, що ДП МА «Бориспіль» згідно заяви №35-22-370 від 21.11.2022 року поінформовано Бориспільський відділ державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про неналежне виконання ТОВ «БФ ЕНД ГХ ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ ЛТД» рішення Господарського суду Київської області від 14.06.2022 року у справі №911/3276/21, однак, зазначена заява залишена органом ДВС без відповіді та реагування.

Крім того, що як вбачається зі змісту постанови Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 15.11.2022 року про закінчення виконавчого провадження №69730200, рішення про закінчення виконавчого провадження №69730200 з примусового виконання наказу Господарського суду Київської області у справі №911/3276/21 в порушенням ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» прийнято державним виконавцем Бориспільського ВДВС Сорокою В.І. виключно з наданих ТОВ «БФ ЕНД ГХ ТРЕВЕЛ РІТЕЙЛ ЛТД» доказів надсилання на адресу ДП «МА «Бориспіль» довідок, без належної перевірки та оцінки самих Довідок на відповідність вимогам рішення Господарського суду Київської області від 14.06.2022 року у справі №911/3276/21 та умовам Договору №80.1-14/1-24 від 09.09.2014 року, що державним виконавцем під час розгляду скарги не спростовано.

За таких обставин, 15.11.2022 року державним виконавцем без з`ясування факту належного виконання рішення суду прийнято спірну постанову про закінчення виконавчого провадження ВП№69730200.

Таким чином, судом встановлено, що постанова старшого державного виконавця Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сороки В.І. від 15.11.2022 року про закінчення виконавчого провадження ВП№69730200 з підстав, передбачених п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» є передчасною та такою, що суперечить нормам чинного законодавства України.

Щодо вимог скаржника про зобов`язання Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відновити виконавче провадження ВП№69730200 та вжити всі належні та передбачені Законом України «Про виконавче провадження» заходи з примусового виконання даного наказу Господарського суду Київської області від 22.07.2022 року у справі №911/3276/21, суд зазначає наступне.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчинити конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21.05.2013 у справі №21-87а13 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/328/17 (П/9901/136/18).

Суд не може підміняти орган, уповноважений приймати дискреційне рішення, водночас, суд зобов`язаний перевірити межі застосування таких дискреційних повноважень, якщо спірне рішення оскаржується в судовому порядку, зокрема, з підстав його немотивованості та необґрунтованості.

Дискреційні повноваження суб`єктів владних повноважень та їхніх посадових осіб не є безмежними та мають відповідати приписам чинного законодавства.

Отже, суб`єкти владних повноважень застосовують надані їм в межах закону повноваження на власний розсуд, без необхідності узгодження у будь-якій формі своїх дій з іншими суб`єктами (дискреційні повноваження). Втручання в дискреційні повноваження суб`єкта влади виходить за межі завдань господарського судочинства.

Суд зауважує, що в даному випадку, суд не може вказувати державному виконавцю, яке саме рішення він має прийняти за наслідками розгляду заяви про примусове виконання рішення.

Згідно ст. 41 Закону України "Про виконавче провадження", у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

У разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), яким повернуто виконавчий документ, зобов`язані у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження пред`явити його до виконання.

Відновлення відповідного виконавчого провадження за наслідками визнання неправомірною постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві врегульовано ст. 41 Закону України "Про виконавче провадження", яка передбачає відповідний порядок вчинення таких дій, тому, суд при розгляді скарг на дії (рішення) органу державної виконавчої служби не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов`язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця.

Вимога скаржника щодо зобов`язання державного виконавця відновити виконавче провадження не підлягає задоволенню, оскільки, такі дії згідно Закону України "Про виконавче провадження" відносяться до компетенції державного виконавця та суд не має права перебирати на себе ці повноваження.

Відтак, скарга стягувача в цій частині задоволенню не підлягає, що узгоджується з висновками Верховного Суду, що містяться у постанові від 07.09.2018 у справі №905/1918/15.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 234, 339-344 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Скаргу Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» №35-22-384 від 25.11.2022 року (вх. №94/22 від 01.11.2022) на постанову старшого державного виконавця Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) ВП №69730200 від 15.11.2022 року про закінчення виконавчого провадження задовольнити частково.

2. Визнати незаконною та скасувати постанову старшого державного виконавця Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сороки Валерія Івановича від 15.11.2022 року про закінчення виконавчого провадження №69730200 з примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 22.07.2022 року у справі №911/3276/21.

3. В іншій частині скарги відмовити.

4. Копію ухвали надіслати учасникам процесу та Бориспільському відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення відповідно до ч. 1 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня підписання відповідно до ст.ст.254-256 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням п. 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Дата підписання 22.12.2022 року

Суддя Д.Г. Заєць