ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.2022 Справа № 917/621/22

м.Полтава

За позовною заявою Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Полтавагаз", 36000, вул. Козака, 2-а, м. Полтава

до Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго", 36008, вул. Комарова, 2А, м. Полтава

про стягнення 20 900 512,10 грн.

Суддя Паламарчук В.В.

Секретар судового засідання Рожко О.П.

Представники сторін 27.10.2022:

від позивача: адвокат Заліпа Н.Ю.

від відповідача: адвокат Стасовська Н.І.

Представники сторін 08.11.2022:

від позивача: адвокат Заліпа Н.Ю.

від відповідача: адвокат Данілова Н.Н.

Представники сторін 10.11.2022: згідно протоколу

Рішення приймається після перерв оголошених в судових засіданнях 27.10.2022 та 08.11.2022 на підставі ст. 216 ГПК України.

Обставини справи: 24.06.2022 року до Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Полтавагаз" до Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" про стягнення 20 900 512,10 грн заборгованості за Договором №1-02/02/14 Р від 26.12.2016, з яких: 18 405 422,26 грн - основного боргу, 1 875 558,90 грн - пені, 176 584,54 грн - 3% річних, 442 946,40 грн - інфляційних втрат (в редакції заяв про зменшення позовних вимог та закриття провадження у справі).

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за Договором №1-02/02/14 Р розподілу природного газу від 26.12.2016 в частині своєчасного та повного розрахунку за отримані послуги з розподілу природного газу з березня 2022року по травень 2022 року.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.06.2022 даний позов був переданий на розгляд судді Паламарчука В.В.

За ухвалою суду від 30.06.2022 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; справу постановлено розглядати в порядку загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 28.07.2022 та встановлено сторонам строки на вчинення процесуальних дій.

13.07.2022 до суду надійшов відзив на позовну заяву (вхід. №4655) відповідно до якого відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог частково. Зокрема зазначає, що після порушення провадження відповідачем було здійснено часткову оплату суми основного боргу в розмірі 4 500 000,00 грн, в зв`язку з чим прохає суд закрити провадження у справі в цій частині, а також прохає суд зменшити розмір пені на 90%.

15.07.2022 позивач надав відповідь на відзив (вхід. №4719) згідно якої повідомив про сплату відповідачем заборгованості в сумі 9 000 000,00 грн (за березень 2022 року) і станом на 13.07.2022 0147 заборгованість відповідача становить 40 810 844,52 грн. Проти клопотання відповідача, щодо зменшення розміру пені на 90% заперечує.

16.07.2022 від відповідача надійшло клопотання (вхід. №5577) про закриття провадження у справі в частині стягнення 10 905 422,26 грн основного боргу, в зв`язку зі сплатою. Крім того, в даному клопотанні відповідач зазначає, що станом на 12.08.2022 сума основного боргу за спірний період становить 18 405 422,26 грн.

20.07.2022 та 27.07.2022 від відповідача надійшли клопотання про закриття провадження в частині стягнення суми основного боргу в сумі 3 500 000,00 грн та 8 500 000,00 грн в зв`язку з їх сплатою (вхід. №4841, вхід. №5026).

В судовому засіданні 28.07.2022 представник позивача надав суду розрахунок суми основного боргу в якому зазначено, що станом на 27.07.2022 основна сума заборгованості становить - 27 310 844,52 грн.

Ухвалою суду від 28.07.2022 відкладено підготовче засідання на 16.08.2022.

16.08.2022 підготовче засідання по справі №917/621/22 не відбулося у зв`язку з відпусткою судді Паламарчука В.В.

Ухвалою від 08.09.2022 підготовче засідання призначено на 04.10.2022.

04.10.2022 від відповідача до суду надійшло клопотання (вхід. №7104), в якому відповідач просить суд відмовити позивачу у стягненні пені, 3% річних та інфляційних втрат, з огляду на Закон України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання та водовідведення" №1730-VIII зі змінами, внесеними згідно із Законом №2479-ІХ від 29.07.2022) та стверджує, що відповідно до статті 7 вказаного Закону нараховані за договором розподілу природного газу штрафні та фінансові санкції підлягають списанню.

04.10.2022 судове засідання не відбулось через знеструмлення електромережі Господарського суду Полтавської області, що підтверджується актом від 05.10.2022.

Ухвалою суду від 07.10.2022 підготовче засідання суду призначено на 13.10.2022.

13.10.2022 від позивача надійшло заперечення на клопотання відповідача про відмову позивачу у стягненні пені, 3% річних та інфляційних втрат (вхід. №7438).

13.10.2022 від позивача надійшла заява (вхід. №7446) про закриття провадження у справі в частині стягнення основного боргу у розмірі 23 905 422,26 грн, у зв`язку з частковою оплатою заборгованості за послуги за березень-травень 2022року. Крім того, позивач просить суду повернути 471 081,34 грн судового збору.

Також, від позивача 13.10.2022 до суду надійшло клопотання про зменшення позовних вимог в частині стягнення 7 500 000,00 грн основного боргу сплачених відповідачем до порушення провадження у справі та повернення судового збору в розмірі 471 081,34 грн. (вхід. №7445).

Ухвалою від 13.10.2022 задоволено заяви Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Полтавагаз" (вхід. №7445 та №7446 від 13.10.2022) зменшено розмір позовних вимог в частині стягнення суми основного боргу на 7 500 000,00 грн та закрито провадження у справі в частині стягнення суми основного боргу у розмірі 23 905 422,26 грн; закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 27.10.2022.

Разом з тим, ухвалою суду від 13.10.2022 повернуто Акціонерному товариству "Оператор газорозподільної системи "Полтавагаз" з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 471 081,33 грн, сплачений платіжним дорученням №3794 від 24.06.2022.

27.10.2022 у судовому засіданні було оголошено перерву в розгляді справи до 08.11.2022.

08.11.2022 у судовому засіданні було оголошено перерву в розгляді справи до 10.11.2022.

Явка представники сторін в судове засідання 10.11.2022 обов`язковою не визнавалась.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення (ч. 4 ст. 240 ГПК України).

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 240 ГПК України).

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.

26.12.2016 року між Акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи "Полтавагаз" (надалі - оператор ГРМ, позивач по справі) та Полтавським обласним комунальним виробничим підприємством теплового господарства "Полтаватеплоенерго" (надалі споживач, ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго", відповідач по справі) укладено договір № 1-02/02/14 Р розподілу природного газу (надалі -Договір).

Згідно з п. 2.1 Договору оператор ГРМ зобов`язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим договором.

Відповідно до Розділу 6 пункту 6.1 Договору, оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється Споживачем за тарифом встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за потужність (абонентська плата), з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем.

Пунктом 6.2 Договору визначено, тариф, встановлений згідно з пунктом 6.1 цього розділу, є обов`язковим для Сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо його встановлення.

Розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць (п.6.3 Договору).

Додатковою угодою від 26 січня 2018 року сторони внесли зміни до п.6.4 Договору №1-02/02/14 Р від 26.12.2016 року, виклавши його в наступній редакції:

"6.4. Оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється Споживачем, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка Оператора ГРМ. Якщо згідно із законодавством Споживач має сплачувати Оператору ГРМ за послуги з розподілу природного газу зі свого поточного рахунку із спеціальним режимом використання, оплата послуг розподілу природного газу здійснюється з поточного рахунку із спеціальним режимом використання Споживача на поточний рахунок Оператора ГРМ кожного банківського дня згідно з алгоритмом розподілу коштів, встановленим Регулятором, та зараховується як плата за послуги розподілу природного газу в тому місяці, в якому надійшли кошти. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться Споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

Споживач має право здійснювати оплату за договором розподілу природного газу з казначейського рахунку на казначейський рахунок Оператора ГРМ у строки відповідно до умов даного Договору".

За невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно з цим договором та чинним законодавством України (п. 8.1 Договору).

У разі порушення споживачем строків оплати за цим договором він сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу (п. 8.2 Договору).

Відповідно до п. 12.1. Договору цей договір укладається на невизначений строк.

Пунктом 12.2 Договору передбачено, якщо в установленому порядку Регулятором будуть внесені зміни до редакції Типового договору розподілу природного газу, оператор ГРМ зобов`язується розмістити повідомлення про такі зміни на сайті та в офіційних друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності, не менше ніж за десять днів до набрання змінами чинності, крім випадків, для яких цим договором встановлений інший термін та/або порядок повідомлення про внесення змін.

Постановою НКРЕКП від 07.10.2019 № 2080 "Про затвердження Змін до деяких постанов НКРЕКП" внесено зміни до Типового договору розподілу природного газу та Кодексу газорозподільних систем.

Главою 6 розділу 6 Кодексу газорозподільних систем визначено, що розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року.

Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності.

Річна замовлена потужність об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу, крім випадків, передбачених цією главою.

Послуга з розподілу природного газу - послуга Оператора ГРМ, яка надається Споживачу та включає в себе забезпечення цілодобового доступу Споживача до газорозподільної системи і розподіл (переміщення) належного Споживачу (його постачальнику) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта Споживача (п.1.4. Договору).

Відповідно до п.2.1. Типового договору, Оператор ГРМ зобов`язується надати Споживачу послугу з розподілу природного газу, а Споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором.

Згідно з п.6.1. Типового договору оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється Споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем.

Згідно з п.6.2. Типового договору тариф, встановлений згідно з пунктом 6.1 цього розділу, є обов`язковим для Сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо його встановлення.

До встановлення тарифів на послуги розподілу природного газу, виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта споживача відповідно до Кодексу газорозподільних систем, оплата послуг здійснюється за тарифами, встановленими Регулятором для Оператора ГРМ, за фізичний обсяг розподілу природного газу.

Згідно з п.6.3. Типового договору величина річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) Споживача на розрахунковий календарний рік визначається відповідно до Кодексу ГРМ. Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності.

Розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць (п.6.4. Типового договору).

Оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється Споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка Оператора ГРМ. Якщо згідно із законодавством Споживач має сплачувати Оператору ГРМ за послуги з розподілу природного газу зі свого поточного рахунку із спеціальним режимом використання, оплата послуг розподілу природного газу здійснюється з поточного рахунку із спеціальним режимом використання Споживача на поточний рахунок Оператора ГРМ кожного банківського дня згідно з алгоритмом розподілу коштів, встановленим Регулятором, та зараховується як плата за послуги розподілу природного газу в тому місяці, в якому надійшли кошти. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться Споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів (п.6.6. Типового договору).

Постановою НКРЕКП від 30.01.2021 №129 встановлено тариф на розподіл природного газу для АТ "Полтавагаз" з 01.01.2022- 2,112 грн. за 1 куб.м. на місяць (з урахуванням ПДВ).

Позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, посилається на те, що ним на виконання умов договору протягом березня 2022року по травень 2022 року було надано послуги по розподілу природного газу на загальну суму 55 216 266,78 грн, що підтверджується підписаними між сторонами актами наданих послуг:

- акт надання послуг № ОУВІ-010707 від 31.03.2022 року місячний об`єм замовленої потужності 8 714 688,57 м.куб., за березень 2022 року на суму 18 405 422,26 грн;

- акт надання послуг № ОУВІ-015837 від 30.04.2022 року місячний об`єм замовленої потужності 8 714 688,57 м.куб., за квітень 2022 року на суму 18 405 422,26 грн;

- акт надання послуг № ОУВІ-021997 від 31.05.2022 року місячний об`єм замовленої потужності 8 714 688,57 м.куб., за травень 2022 року на суму 18 405 422,26 грн.

Як зазначає позивач, відповідачем було частково сплачено кошти за отримані послуги в розмірі 5 405 422,26 грн. Даний факт підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями.

Оскільки відповідач за отримані послуги в повному обсязі не розрахувався, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Таким чином, за даними розрахунку позивача, станом на час звернення з позовом до суду заборгованість Відповідача перед Позивачем за період березень 2022 року - травень 2022 року становила 49 810 844,52грн.

Крім того, позивачем на підставі п.8.2. Договору та ст. 625 ЦК України нараховано та заявлено до стягнення 1 875 558,90 грн - пені за період з 12.04.2022 по 21.06.2022 (включно), 176 584,54грн - 3% річних за період з 12.04.2022 по 21.06.2022 (включно), 442 946,40грн - інфляційних втрат за період з березня по травень 2022року (включно).

Під час розгляду справи позивачем було повідомлено про часткову сплату відповідачем заборгованості до відкриття провадження у справі в сумі 7 500 000,00грн. В зв`язку з чим позивачем було зменшено заявлений до стягнення розмір позовних вимог.

Крім того, після відкриття провадження у справі № 917/621/22 відповідачем проведено часткову оплату основного боргу в сумі 23 905 422,26 грн, в зв`язку з чим позивачем було подано заяву про закриття провадження у справі в цій частині.

Ухвалою від 13.10.2022 задоволено заяви Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Полтавагаз" (вхід. №7445 та №7446 від 13.10.2022) зменшено розмір позовних вимог в частині стягнення суми основного боргу на 7 500 000,00грн та закрито провадження у справі в частині стягнення суми основного боргу у розмірі 23 905 422,26 грн.

Позовні вимоги розглядаються в новій редакції, щодо стягнення з відповідача 20 900 512,10 грн, з яких: 18 405 422,26 грн - основний борг (за послуги надані в травні 2022 року), 1 875 558,90 грн - пені, 176 584,54 грн - 3% річних, 442 946,40 грн - інфляційних втрат.

Під час розгляду справи по суті судом були заслухані пояснення сторін та досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Під час розгляду спору по суті судом приймається до уваги наступне.

Згідно ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до п. 5 ст. 16 ЦК України одним із засобів захисту цивільних прав є примусове виконання обов`язку в натурі, яке в даному випадку полягає у виконанні відповідачем договірних зобов`язань з оплати послуги з розподілу природного газу.

У відповідності до ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України, в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК, ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст.901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно ч.1 ст.903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

У відповідності до ст.610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як було встановлено вище судом, відповідач в порушення договірних зобов`язань не сплатив позивачу 18 405 422,26 грн. основного боргу за надані послуги в травні 2022року. Наявність боргу підтверджена відповідачем у відзиві на позов.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення 18 405 422,26 грн основного боргу є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 548 ЦК України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Одним із видів забезпечення виконання зобов`язань відповідно ст. 546, ст. 549 ЦК України та ст. 199 ГК України є неустойка (штраф, пеня), розмір якої визначається відповідно до умов договору, що не суперечать чинному законодавству України.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 8.2 Договору передбачено, що у разі порушення Споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим Договором, він сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів.

Враховуючи викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача:

- 1 875 558,90 грн пеню за періоди: з 12.04.2022 по 21.06.2022 включно (за зобов`язаннями за березень 2022року) - 851 914,86грн; з 10.05.2022 по 21.06.2022 включно (за зобов`язаннями за квітень 2022року) - 721 089,15грн; з 10.06.2022 по 21.06.2022 включно (за зобов`язаннями за травень 2022року) - 302 554,89грн;

- 176 584,54 грн. 3% річних за періоди: з 12.04.2022 по 21.06.2022 включно (за зобов`язаннями за березень 2022року) - 93 381,95грн; з 10.05.2022 по 21.06.2022 включно (за зобов`язаннями за квітень 2022року) - 65 049,30грн; з 10.06.2022 по 21.06.2022 включно (за зобов`язаннями за травень 2022року) - 18 153,29грн;

- 442 946,40 грн інфляційних збитків за період з 01.05.2022 року по 31.05.2022 року (розрахунок в матеріалах справи).

Матеріалами справи підтверджується, що відповідачем в порушення умов договору, було допущено прострочення проведення розрахунків за договором №1-02/02/14Р розподілу природного газу від 26.12.2016 року.

Однак заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача 1 573 004,01 грн - пені, 158 431,25грн - 3% річних та 442 946,40грн інфляційних нарахованих за порушення зобов`язань за березень - квітень 2022року, не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

30.11.2016 року набрав чинності Закон України № 1730-VIII "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", яким визначено комплекс організаційних та економічних заходів, спрямованих на забезпечення сталого функціонування теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення.

Положення даного Закону застосовуються в редакції Закону №2479-ІХ від 29.07.2022, що набрав чинності 19.08.2022.

Згідно зі ст. 2 Закону дія цього Закону поширюється на відносини із врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ та послуги з розподілу і транспортування природного газу, теплову енергію.

Частиною першою статті 3 Закону передбачено, що для участі у процедурі врегулювання заборгованості теплопостачальні та теплогенеруючі організації, підприємства централізованого водопостачання та водовідведення включаються до реєстру, який веде центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства.

Водночас, за змістом другого абзацу частини 1 статті 7 Закону визначено, що на заборгованість теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий з 1 червня 2021 року до 1 липня 2022 року природний газ, послуги з його розподілу та транспортування, а також за теплову енергію, отриману з 1 червня 2021 року до 1 липня 2022 року для її подальшого постачання споживачам та/або надання відповідних комунальних послуг, погашену до 31 грудня 2022 року, у тому числі шляхом проведення взаєморозрахунків відповідно до статті 4 цього Закону, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються.

Як встановлено судом, заборгованість за послуги за розподіл природного газу у березні-квітні 2022 року за Договором була погашена відповідачем в повному обсязі до 31.12.2022.

Враховуючи приписи статті 7 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення" (в редакції Закону України Закону №2479-ІХ від 29.07.2022, що набрав чинності 19.08.2022), з огляду на те, що заборгованість за послуги за розподіл природного газу у березні-квітні 2022 року за Договором була погашена відповідачем в повному обсязі до 31.12.2022, правові підстави для стягнення з відповідача 1 573 004,01грн пені, 158 431,25грн 3% річних та 442 946,40грн інфляційних нарахованих за порушення зобов`язань за березень - квітень 2022року втрат відсутні.

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку позовних вимог щодо стягнення з відповідача пені в сумі 302 554,89грн та 3% річних в сумі 18 153,29 грн за період з 10.06.2022 по 21.06.2022 за зобов`язаннями за травень 2022року, судом встановлено, що позивач, визначаючи розмір пені та 3% річних невірно визначив початок перебігу строку прострочення. Позивачем не враховано, що згідно ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Позивачем здійснено нарахування пені та 3% річних за порушення відповідачем договірних зобов`язань з оплати послуг з розподілу природного газу за період починаючи з 10 числа місяця наступного за звітним.

Водночас, позивач не врахував, що остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться Споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів (п.6.4. Додаткової угоди від 26.01.2018р).

Згідно з висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 803/350/17 та у справі № 815/4720/16, від 13.06.2018 у справі № 815/1298/17, від 14.08.2018 у справі № 803/1387/17, від 28.08.2018 у справі № 814/4170/15, прийменник "до" з календарною датою в українській мові вживають на позначення кінцевої календарної дати чинності включно або виконання чого-небудь.

Таким чином, останнім днем для здійснення розрахунку за надані послуги є 10 число місяця наступного за звітним відповідно до акта наданих послуг, а тому прострочення оплати за кожний місяць починається з 11 числа місяця наступного за звітним.

Частиною 5 ст. 254 ЦК України визначено, що якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місяці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Після проведення перерахунку заявлених до стягнення пені та 3% річних, з урахуванням моменту виникнення у відповідача зобов`язань з оплати (п.6.4. Додаткової угоди від 26.01.2018р), приписів чинного законодавства України, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 226916,16грн - пені та 13 614,97 грн - 3% річних підлягають задоволенню (період нарахування з 13.06.2022 по 21.06.2022). В іншій частині позовних вимог щодо стягнення пені та 3% річних позов задоволенню не підлягає.

Відповідач у відзиві на позовну заяву просить суд зменшити заявлений позивачем до стягнення розмір пені на 90% на підставі ст.551 ЦК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до ст. 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що зменшення розміру заявленої до стягнення пені є правом суду, а за відсутності переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення пені.

Таким чином, вирішення питання про зменшення неустойки та розмір, до якого вона підлягає зменшенню, закон відносить на розсуд суду.

Враховуючи майновий стан сторін, оцінивши співвідношення розміру заявлених штрафних санкцій та врахувавши інтереси обох сторін суд не вбачає підстав для зменшення пені, оскільки її розмір не є значним.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 18 405 422,26 грн основного боргу, 226 916,16 грн - пені та 13 614,97 грн - 3% річних обґрунтовані, підтверджені документально та нормами матеріального права, а тому підлягають задоволенню, в іншій частині - позов задоволенню не підлягає.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського кодексу України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.129, 231-233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" (вул. Комарова, буд. 2А, м. Полтава, 36008, ) на користь Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Полтавагаз" (вул. Козака, буд. 2-а, м.Полтава, 36000, ) 18 405 422,26 грн - основного боргу, 226 916,16 грн - пені, 13 614,97 грн - 3% річних, 279 689,30 грн - судового збору.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

3. В іншій частині у позові відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. 256, 257 ГПК України).

Повне рішення складено та підписано після виходу судді з лікарняного 20.12.2022

Суддя Паламарчук В.В.