РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2022Справа № 910/5031/22

За позовом керівника Кропивницької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону в інтересах Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України

до Державного підприємства "Українське авіаційно-траспортне підприємство "Хорів-АВІА" м. Києва

третя особа Приватне акціонерне товариство "Авіакомпанія "Українські вертольоти" м. Києва

про стягнення неустойки, ціна позову 245227,22 грн.,

Суддя Паламар П.І.

Секретар судового засідання Божко Д.О.

Представники:

від прокуратури: Гонтар А.Д.,

від позивача: ОСОБА_1,

від відповідача: Ручка О.А.,

від третьої особи: Букорос С.С., Хорунженко В.О.

СУТЬ СПОРУ :

у червні 2022 року керівник Кропивницької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону звернувся в суд з позовом в інтересах Міністерства внутрішніх справ України, Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України до Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Українські вертольоти", Державного підприємства "Українське авіаційно-траспортне підприємство "Хорів-АВІА" про повернення майна та стягнення з останнього неустойки за прострочення повернення цього майна у розмірі 245227,22 грн.

Ухвалою суду від 26 жовтня 2022 р. провадження у справі в частині вимог керівника Кропивницької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону в інтересах Міністерства внутрішніх справ України до Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Українські вертольоти", Державного підприємства "Українське авіаційно-траспортне підприємство "Хорів-АВІА", а також вимог прокурора в інтересах Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України до Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Українські вертольоти", Державного підприємства "Українське авіаційно-траспортне підприємство "Хорів-АВІА" про повернення майна закрито.

Таким чином, на розгляді суду залишились вимоги прокурора в інтересах Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України до Державного підприємства "Українське авіаційно-траспортне підприємство "Хорів-АВІА" про стягнення неустойки.

Прокурор зазначав, що на підставі укладеного між позивачем та відповідачем договору № 2.7.-.02 про оренду вертольоту Мі-8МТВ, заводський номер 94914 реєстраційний номер UR-HLC від 18 червня 2002 р. відповідачу було передано в оренду зазначене повітряне судно. Строк дії договору встановлений з 15 жовтня 2002 до 5 травня 2028 років.

1 лютого 2010 р. відповідач на підставі укладеного з Приватним акціонерним товариством "Авіакомпанія "Українські вертольоти" (далі-третя особа) договору № УВ.АРВ-12-003 про суборенду вертольоту МІ-8МТВ, заводський номер 94914 передав вищевказане майно в суборенду останньому.

Згідно п. 11.6 договору оренди в редакції додаткової угоди № 6 від 21 червня 2011 р. у випадку настання форс-мажорних обставин відповідно до п. 11.1. договору, на вимогу орендодавця орендар забезпечує повернення повітряного судна на базовий аеродром орендодавця або, за письмовим погодженням на інший аеродром чи регіон України, у справному стані із залишком ресурку, який фактично має кожне повітряне судно на момент введення обставин передбачених п. 11.1. договору, в терміни, що визначені графіком повернення орендованих повітряних суден, який складається сторонами окремо та після підписання стає невід`ємною частиною договору.

Листом № 69/14-523 від 24 лютого 2022 р. позивач пред`явив відповідачу вимогу про повернення повітряного судна до військової частини для виконання завдань за призначенням.

Посилаючись на те, що відповідач прострочив повернення повітряного судна позивачу, прокурор просив задовольнити позов, на підставі п. 10.5 договору, ч. 2 ст. 231 ГК України стягнути з відповідача на користь позивача 107673,86 грн. пені за порушення строків виконання зобов`язання з повернення повітряного судна за період прострочення 15 березня-10 червня 2022 р., 137553,36 грн. штрафу за прострочення виконання зобов`язання понад 30 днів.

У судовому засіданні прокурор підтримав заявлені вимоги.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав заявлений прокурором в його інтересах позов.

Відповідач у відзиві на позовну заяву, його представник у судовому засіданні проти позову заперечив, посилаючись на неможливість своєчасного виконання прийнятого ним обов`язку з повернення вертольота у зв`язку із закриттям Державною авіаційною службою України повітряного простору над Україною, неможливість через перешкоджання місцевих огранів влади своєчасного вильоту повітряного судна із Сомалі, на території якої воно використовувалося у складі місії ООН. Також посилався на неможливість через запровадження постановою Правління Національного банку України № 18 від 24 лютого 2022 р. мораторію на здійснення транскордонних валютних переказів обслуговувати транспортну логістику за кордоном. Такі обставини виникли поза його волею та є форс-мажорними.

Вказував, що до відносин сторін не можуть застосовуватись положення ч. 2 ст. 231 ГК України щодо стягнення штрафу, оскільки договором оренди сторони п. 10.5 інакше врегулювали питання відповідальності за порушення зобов`язання з повернення майна.

Також відповідач заявив клопотання про залишення позову без розгляду, посилаючись на відсутність підстав для представництва прокурором інтересів позивача.

Враховуючи, що представництво прокурора в суді зумовлене порушенням інтересів держави, які полягають у забезпеченні належного стану матеріально-технічного забезпечення Національної гвардії України, складовою частиної якої є позивач, забезпечення відповідальності за невиконання зобов`язань перед державними органами, прокурор, у разі виявлення порушень або загрози порушень цих інтересів, вправі відповідно до вимог ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" пред`явити належний позов у суд. Тому доводи про необхідність залишення заявленого у даній справі позову прокурора без розгляду є безпідставними, а відповідна заява задоволенню не підлягає.

Третя особа у судовому засіданні та письмових поясненнях на позовну заяву проти позову заперечувала, з підстав, аналогічних викладеним відповідачем.

Заслухавши пояснення прокурора, представників сторін, третьої особи, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що у позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що на підставі укладеного між позивачем та відповідачем договору № 2.7.-.02 про оренду вертольоту Мі-8МТВ, заводський номер 94914 реєстраційний номер UR-HLC від 18 червня 2022 р., додаткових угод до цього догвоору, відповідачу було передано в оренду вертольот Мі-8МТВ, заводський номер 94914 реєстраційний номер UR-HLC (далі-повітряне судно).

Згідно п.п. 1.1. договору в редакції додаткової угоди № 6 від 21 червня 2011 р. балансова вартість повітряного судна становить 1965048 грн.

Договір діє з 15 жовтня 2002 до 5 травня 2028 років включно (п. 14.1. договору).

Листом № 69/14-523 від 24 лютого 2022 р. позивач пред`явив відповідачу вимогу про повернення повітряного судна до його військової частини.

На підставі приймально-здавального акту № 6922133 від 19 серпня 2022 р. відповідач повернув позивачу вертоліт МІ-8МТВ-1, заводський номер 94914.

Заявлені прокурорм вимоги стосуються стягнення 107673,86 грн. пені та 137553,36 грн. штрафу за прострочення повернення повітряного судна.

Відповідно до п. 11.3 договору оренди в редакції додаткової угоди № 6 від 21 червня 2011 р. у випадку настання форс-мажорних обставин відповідно до п. 11.1. договору, на вимогу орендодавця орендар забезпечує повернення повітряного судна на базовий аеродром орендодавця або, за письмовим погодженням на інший аеродром чи регіон України, у справному стані із залишком ресурсу, який фактично має кожне повітряне судно на момент введення обставин передбачених п. 11.1. договору, в терміни, що визначені графіком повернення орендованих повітряних суден, який складається сторонами окремо та після підписання стає невід`ємною частиною договору.

За змістом п. 11.1 договору оренди форс-мажорною обставиною, настання якої зумовлює виникнення в орендаря обов`язку повернути повітряне судно, сторони визначили, зокрема, введення згідно з чинним законодавством воєнного стану в особливий період.

На підставі Указ Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" в Україні був введений воєнний стан, строк якого згодом продовжувався.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про оборону України" період, що настає з моменту введення воєнного стану в Україні, є особливим періодом.

Отже, після введення в Україні воєнного стану у відповідача після вчинення орендодавцем належної вимоги виник обов`язок повернути повітряне судно власнику.

Згідно графіку повернення повітряного судна (додаток до додаткової угоди № 13 до договору оернди) відповідач зобов`язався повернути позивачу вертольот у наступному порядку: 1 день - оповіщеня орендаря, 2-13 день - переліт по маршруту до місця призначення, 14 день - приймання та передача повітряного судна.

Таким чином, з урахуванням умов п. 11.3. договору орендар зобов`язаний був повернути повітряне судно позивачеві протягом 14-ти днів після пред`явлення вимоги.

З матеріалів справи вбачається, що 24 лютого 2022 р. листом № 69/14-523 позивач вчинив вимогу про поверення йому вертольотів, у т.ч. повітряного судна, переданого в оренду на підставі спірного договору, на базовий аеродром позивача.

Згодом 9 березня 2022 р. листом № 69/21-544 позивач заявив вимогу про поверення цих повітряних суден на міжнародному аеродромі Ясси, Румунія.

Поясненнями учасників справи стверджується, що зміна місця повернення повітряних суден зумовлена наявними станом на березень 2022 року безпековими ризиками перельотів повітряних суден повітряним простором України, а також закриттям відповідно до NOTAM A0583/22 повітряного простору України для польотів цивільних повітряних суден (лист Державної авіаційної служби України № 1-1330-22 від 5 березня 2022 р.)

Оскільки виконання вимоги від 24 лютого 2022 р. про повернення повітряного судна на базовий аеродром позивача було неможливим внаслідок непереборої сили, яка не залежала від поведінки відповідача, то підстави для покладення на нього відповідальності за прострочення виконання зобов`язання за цією вимогою в силу вимог ст. 617 ЦК України відсутні.

За таких обставин у позові про стягення пені за період прострочення 15-23 березня 2022 р. слід відмовити.

У зв`язку зі зміною місця повернення повітряного судна за договором відповідач був зобов`язаний виконати вимогу від 9 березня 2022 р. не пізніше 23 березня 2022 р.

Як встановлено раніше, повітряне судно було повернуте відповідачем позивачу на підставі приймально-здавального акту № 6922133 від 19 серпня 2022 р.

При цьому, з листування сторін та третьої особи за період 14-18 серпня 2022 р. слідує, що повітряне судно прибуло на аеродром Ясси 14 серпня 2022 р. і було готове до передачі позивачеві, проте через неможливість перебування на пероні цього аеродрому більше трьох годин за вказівкою позивача 18 серпня 2022 р. були переміщене на аеродром Сучава.

Згідно з вимогами ст.ст. 612, 613 ЦК України прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора. Кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов`язку.

Виходячи з наведеного суд вважає, що відповідач відповідальний за прострочення повернення орендованого повітряного судна у період з 24 березня (9 березня + 14 днів) до 14 серпня 2022 р., оскільки протягом 15-19 серпня 2022 р. існувало прострочення позивача, який не організував прийняття вертольота у раніше визначеному ним місці.

Посилання відповідача та третьої особи на звільнення орендаря від відповідальності за прострочення повернення орендованого майна на підставі положень п. 11.1. договору суперечать змісту договору в цій частині та п. 11.3. договору, які саме пов`язують момент виникнення обставин, названих форс-мажорними, з моментом виникнення в орендаря обов`язку повернути майно.

У силу вимог ст. 617 ЦК України настання відкладальних обставин, якими стороним обумовили настання прав та обов`язків, не дають підстав для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.

Доказів існування протягом 24 березня-14 серпня 2022 р. обставин непереборної сили, які перешкоджали відповідачу належно виконати прийняте зобов`язання, не надано.

Посилання відповідача на наявні у цей період перешкоди - перебування повітряного судна у складі чинної місії ООН, неможливість своєчасного отримання дозволу від управління цивільної авіації Сомалі - країни перебування та прольоту повітряного судна, переданого третій особі в суборенду, відсутність в останньої фінансової можливості організувати закордонний перельот судна через заборону транскордонних банківських переказів, стосуються обставин виконання зобов`язань контрагентом відповідача, які не дають підстав для звільнення його від відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 231 ГК України у разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах:

за порушення умов зобов`язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг);

за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Таким чином, встановлені цією нормою права штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачене законом чи договором.

Розділом 10 спірного договору оренди за несвоєчасне повернення повітряного судна сторони передбачили відповідальність лише у вигляді пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня, від балансової вартості повітряного судна за кожний день прострочення (п. 10.5. договору).

Ураховуючи, що питання відповідальності за порушення господарського зобов`язання договором сторін урегульовано інакше, підстави для стягнення нарахованого на підставі ч. 2 ст. 231 ГК України штрафу у розмірі 137553,36 грн. відсутні.

У позові у цій частині слід також відмовити.

З урахуванням меж заявлених прокурором вимог та положень ст. 624 ЦК України, ст.ст. 231, 232 ГК України з відповідача на користь позивача на підставі п. 10.5. договору підлягає стягненню 97983,21 грн. пені за період прострочення 24 березня-10 червня 2022 р. (1965048 грн. бал.варт. х 20%/50% х 79 днів).

Доказів, які б спростовували розмір балансової вартості повітряного судна, визначеної договором оренди, суду не надано, тому посилання відповідача з приводу розміру належної з нього пені є необгрунтованими.

Оскільки позов задоволено частково, проте спір у справі виник внаслідок неправильних дій відповідача, судовий збір, сплату якого ухвалою суду керівнику Кропивницької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону було відстрочено до ухвалення судового рішення у справі, стосовно до вимог ст. 129 ГПК України слід стягнути з відповідача у доход бюджету, а також на відповідача покласти витрати фактичні витрати прокурора по сплаті судового збору.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 232, 233, 236-241 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

позов керівника Кропивницької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства "Українське авіаційно-траспортне підприємство "Хорів-АВІА" (04071, м. Київ, вул. Ярославська, 6, код 30550903) на користь Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_2 ) 97983,21 грн. пені.

Стягнути з Державного підприємства "Українське авіаційно-траспортне підприємство "Хорів-АВІА" (04071, м. Київ, вул. Ярославська, 6, код 30550903) в дохід Державного бюджету України (отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ; код за ; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача: 899998; рахунок отримувача: UA3026001; код класифікації доходів бюджету: 22030101) 24786,06 грн. судового збору.

Стягнути з Державного підприємства "Українське авіаційно-траспортне підприємство "Хорів-АВІА" (04071, м. Київ, вул. Ярославська, 6, код 30550903) на користь Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону (65012, м. Одеса, вул. Пироговська, 11, код 38296363) 6159,41 грн. витрат по оплаті судового збору.

У позові в іншій частині відмовити.

Рішення набирає законної сили та підлягає оскарженню у строк і порядку, визначені ст. 241 та розділом ІV ГПК України.

Повне судове рішення складене 19 грудня 2022 р.

Суддя господарського суду міста Києва П.І.Паламар