ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2022 року м.Дніпро Справа № 904/1114/22

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Антоніка С.Г.,

суддів: Березкіна О.В., Іванова О.Г.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "ІНГУЛЕЦЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.09.2022 (суддя С.А. Дупляк) у справі №904/1114/22

за позовом Акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" в особі регіональної філії "ПРИДНІПРОВСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ"

до Приватного акціонерного товариства "ІНГУЛЕЦЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ"

про стягнення грошових коштів

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" в особі регіональної філії "ПРИДНІПРОВСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" (далі - позивач) звернулося до господарського суду з позовною заявою від 05.05.2022 за вих. №НЮс-01/89 до Приватного акціонерного товариства "ІНГУЛЕЦЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ" (далі - відповідач) про стягнення 30 887,40 грн., з яких: 30 223,92 грн. плата за користування вагонами; 663,48 грн. збір за зберігання вантажу.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 23.09.2022 позов задоволено.

Задовольняючи позовні вимоги, господарський суд послався на те, що відповідач не надав жодного документального доказу в обґрунтування відсутності вини в затримці вагонів на станції та викладених у відомостях форми ГУ-46 зауважень, яке підпадало б під випадки звільнення вантажовласника від плати за користування вагонами, передбачені пунктом 16 Правил користування.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулося Приватне акціонерне товариство "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат", в якій просить рішення господарського суду скасувати, прийняти нове рішення, яким відмовити в позові у повному обсязі.

Апеляційна скарга обгрунтована наступним:

- позивачем до позовної заяви не додано витягів з книг повідомлень за період дії наказів про затримку вагонів на підходах до станції Інгулець за період з 16.09.2021 по 30.09.2021, відтак позивачем не доведено факт скупчення вагонів, що простоювали на станції призначення у період дії наказів з вини відповідача;

- позивачем до позовної заяви не долучені докази щодо повноважень осіб, які підписали накази про затримку вагонів по станціям Гейківка, Висунь, Марганець, Приворот, а судом не встановлено не встановлено повноважень осіб, що підписали спірні накази.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу просив рішення господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 13.12.2022 відкрито апеляційне провадження у справі 904/1114/22. Ухвалено розглянути апеляційну скаргу у порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами.

Апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше (ч. 5 ст. 252 ГПК України).

Відповідно до ч. 13 ст. 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно зі ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, що стосуються фактів, викладених в апеляційній скарзі, в межах доводів та вимог апеляційних скарг, зазначає наступне.

Як встановлено господарським судом та вбачається з матеріалів справи, між акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - залізниця, позивач) та приватним акціонерним товариством "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" (далі власник колії, комбінат, відповідач) укладено договір №ПР/М-20/240/НЮдч від 20.03.2020 про експлуатацію залізничної під`їзної колії приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат", яка примикає до станцій Інгулець регіональної філії "Придніпровська залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі договір) (а.с.44 - 47 том 1).

Відповідно до пункту 1 договору згідно зі Статутом залізниць України, Правилами перевезень вантажів залізничним транспортом України і на умовах цього договору експлуатується під`їзна колія, яка належить власнику, що примикає до станції Інгулець регіональної філії "Придніпровська залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця": стрілкою № 5 до продовження станційної колії № 3 та стрілкою № 23 до продовження станційної колії № 2.

Під`їзна колія обслуговується власними локомотивами.

Межею під`їзної колії є знаки "Межа під`їзної колії", які встановлені на продовженні колії №3 біля вхідного світлофора НІ, на продовженні колії № 2 біля вхідного світлофора НІІ.

Розгорнута довжина під`їзної колії становить 50624,66 погонних метрів (п. 2 договору).

Рух поїздів на під`їзній колії здійснюється з додержанням Правил технічної експлуатації залізниць України, Інструкції з руху поїздів і маневрової роботи на залізницях України, Інструкції з сигналізації на залізницях України, Інструкції про порядок обслуговування і організації руху на під`їзній колії (п. 4 договору).

Згідно з пунктом 5 договору здавання вагонів для під`їзної колії здійснюється за повідомленнями, які передає відповідальний працівник станції Інгулець по телефону відповідальному працівнику залізничного цеху ПРАТ "ІНГЗК" не пізніше, ніж за 2 години до здавання, з реєстрацією у Книзі повідомлень про час подавання вагонів під навантаження або завантаження форми ГУ-2.

Вагони для під`їзної колії власника подаються локомотивом залізниці на одну з колій № 1, 2, 3, IV, 5, 6, 7, 8, 9, 10 станції Інгулець за вказівкою чергового по залізничній станції Інгулець, де здійснюються передавальні операції з вагонами у технічному та комерційному відношенні. Подальший рух вагонів виконується локомотивом власника колії (п. 6 договору).

Пунктом 8 договору передбачено, що про готовність вагонів до відправлення з під`їзної колії відповідальний працівник залізничного цеху ПРАТ "ІНГЗК" повідомляє по телефону відповідального працівника станції примикання Інгулець залізниці не пізніше, ніж за одну годину до пред`явлення вагонів до здачі залізниці, з наступним наданням письмового повідомлення за формою, встановленою Правилами користування вагонами і контейнерами, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 № 113.

За змістом пункту 9 договору вагони, що повертаються з під`їзної колії, подаються локомотивом власника колії на одну з колій № 1, 2, 3, IV, 5, 6, 7, 8, 9, 10 станції Інгулець, за вказівкою чергового по залізничній станції Інгулець, де здійснюється приймання вагонів залізницею у технічному та комерційному відношенні.

Час перебування вагонів на під`їзній колії обчислюється з моменту закінчення передавальних операцій при передачі вагонів залізницею власнику колії до моменту закінчення цих операцій при поверненні вагонів залізниці (п. 10 договору).

Згідно з пунктом 11 договору для під`їзної колії встановлюється загальний термін перебування усіх вагонів 12,0 год.

Відповідно до пункту 14 договору власник колії сплачує залізниці:

- за користування вагонами - згідно з Правилами користування вагонами і контейнерами;

- за зберігання вантажів у вагонах - у разі затримки їх з причин, залежних від власника колії, після закінчення терміну безоплатного зберігання, сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї) - згідно з Правилами зберігання вантажів;

- інші збори і плати за додаткові роботи та послуги, які виконує залізниця для власника колії - згідно з діючими нормативними документами.

Збори і плати вносяться на підставі статті 62 Статуту залізниць України у національній валюті України, на умовах попередньої оплати на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання філії "ЄРЦД".

Пунктом 15 договору встановлено, що власник копії несе відповідальність за схоронність вагонного парку відповідно до статті 124 Статуту залізниць України, розділу ІV "Порядок розрахунку розмірів збитків за пошкодження вантажних вагонів" Правил користування вагонами і контейнерами.

Вагони з під`їзної колії повертаються очищеними від вантажу, із знятими реквізитами кріплення після розвантаження, промитими у випадках, передбачених Правилами перевезення вантажів навалом і насипом, згідно зі статтею 35 Статуту залізниць України.

Цей договір вважається укладеним з моменту підписання його сторонами та скріплення печатками сторін і діє з 01.04.2020 до 31.03.2025 включно (пункт 21 договору, з урахуванням змін внесених додатковою угодою № 4 від 20.09.2021). У вересні 2021 року за накладними (а. с. 190 - 250, том 1, а. с. 1 - 114, том 2) на адресу відповідача прийнято до перевезення порожні власні вагони зі станцією призначення - Інгулець Придніпровської залізниці.

Як вбачається з актів ф. ГУ-23 станції Інгулець № 3199, № 3200, № 3204, № 3205, № 3208, № 3209, № 3215, № 3222, № 3223, № 3226, № 3230, № 3232, № 3234, № 3236, № 3238, № 3240, № 3241, №3263, № 3268, № 3271, № 3276, № 3277, № 3279, № 3280, № 3287, № 3289, № 3307, № 3320, № 3334, № 3343, № 3353 (а. с. 65 - 96, том 1) в період з 16.09.2021 по 25.09.2021 відповідачем несвоєчасно забиралися вагони з колій станції Інгулець, що призвело до їх зайнятості та скупчення.

Відповідно до наказів № 179 від 16.09.2021 (а. с. 96, том 1), № 184 від 18.09.2021 (а. с. 100, том 1), № 191 від 20.09.2021 (а. с. 105, том 1), № 192 від 20.09.2021 (а. с. 111, том 1), № 196 від 25.09.2021 (а. с. 116, том 1), № 197 від 25.09.2021 (а. с. 121, том 1) на підходах до станції призначення Інгулець, зокрема станціях Гейківка, Висунь, Марганець, Приворот затримувались вагони.

В порядку п. 10 Правил користування вагонами і контейнерами складені акти ф. ГУ-23а, усі дані яких передані станціями Гейківка, Висунь, Марганець, Приворот у Повідомленнях про затримку вагонів на станцію призначення Інгулець, яка не пізніше двох годин після отримання, передала їх копії відповідачу.

У книзі повідомлень форми ГУ-2 ст. Інгулець наявні усі записи як про запланований час подачі вагонів, так і про представників відповідача, що прийняли повідомлення.

У зв`язку із несвоєчасним забиранням вагонів на свою під`їзну колію станцією Інгулець складені акти про затримку ф. ГУ-23 № 3287, № 3289, № 3307, № 3320, № 3334, № 3263, № 3377, № 3343, № 3353, які підписані представниками станції та відповідача.

Факт затримки вантажу був засвідчений актами загальної форми ст. Марганець № 88 від 17.09.2021, ст. Кривий Ріг Західний № 93 від 20.09.2021.

На підставі даних актів, станцією Інгулець були заведені накопичувальні картки ф. ФДУ-92 № 220990552, в якій відображено збір за зберігання вантажу у сумі 663,48 грн (а. с. 64, том 1).

Станцією призначення Інгулець розраховано плату за користування вагонами по відомостях плати ф. ГУ-46 № 22099410, № 22099411, № 22099412, № 22099413, № 26099431, № 26099433, № 26099435, № 22099409, № 27099436, № 27099437, № 27099438, № 28099442, № 28099445, № 29099449, № 29099453 на загальну суму 30.223,92 грн (а. с. 32 - 63, том 1).

Відповідач заявлені до стягнення плату за користування вагонами у загальній сумі 30.223,92 грн та збір за зберігання вантажу в сумі 663,48 грн грн. не сплатив, що стало підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.

Переглянувши рішення господарського суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до положень частини 5 статті 307 Господарського кодексу України, яка кореспондується з положеннями частини другої статті 908 та статті 920 Цивільного кодексу України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

Згідно ст.71 Статуту залізниць України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 року № 457, з подальшими змінами (далі - Статут), взаємовідносини залізниці з підприємством, порядок і умови експлуатації залізничних під`їзних колій визначаються договором. Порядок подачі і забирання вагонів і контейнерів на залізничній під`їзній колії встановлюється договором на експлуатацію залізничної колії (договором на подачу та забирання вагонів).

Відповідно до статті 46 Статуту, одержувач зобов`язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу. Терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами. Вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби. Цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача. За зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом.

Згідно з ст.36 Статуту у разі виникнення ускладнень на станції у зв`язку з несвоєчасним вивантаженням і вивезенням вантажів начальник залізниці має право збільшувати розмір збору за їх збереження до двократного розміру

Статтею 119 Статуту залізниць України встановлено, що за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під`їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб`єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами. Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків зазначених розмірів плати.

Пунктами 3, 6, 8 - 10, 12, 13 Правил користування вагонами і контейнерами, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 за № 113, передбачено, що облік часу користування вагонами і контейнерами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за Відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46 (додаток 1), Відомістю плати за користування контейнерами форми ГУ-46к (додаток 11), які складаються на підставі Пам`яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45 (додаток 2), Пам`яток про видачу/приймання контейнерів форми ГУ-45к (додаток 8), Повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами (додаток 12), Актів про затримку вагонів форми ГУ-23а (додаток 3), Актів загальної форми ГУ-23 (додаток 6)…

Час користування обчислюється окремо для кожного вагона і контейнера за його номером. Номерному обліку часу користування підлягають усі вагони і контейнери, подані під вантажні операції на місцях загального користування, а на місцях незагального користування - вагони і контейнери парку залізниць України й інших держав, передані на під`їзні колії або орендовані ділянки колій (п.6).

Усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, та орендовані ними, що знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника.

У разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери (п.8).

Про затримку вагонів і контейнерів з вини вантажовласника на підходах до станції призначення залізниця видає наказ (додаток 4). Наказ підписується посадовою особою, визначеною начальником залізниці (п.9).

Облік затриманих на підходах вагонів здійснюється станцією, на якій вони простоюють, на підставі акта про затримку вагонів, що складається станцією.

Усі дані, вказані в цьому акті, передаються станцією у "Повідомленні про затримку вагонів" (додаток 5) до інформаційно-обчислювального центру залізниці та на станцію призначення.

Акт про затримку вагонів складається у трьох екземплярах - один залишається на станції затримки і два додаються до перевізних документів.

Станція призначення інформує вантажовласника про затримку вагонів з його вини, передаючи йому копію Повідомлення про затримку вагонів не пізніше двох годин після його отримання (телефонограмою, телеграфом, поштовим зв`язком, через посильних, факсом або іншим способом, установленим начальником станції за погодженням з вантажовласником) (п.10).

Загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника.

Час до 30 хвилин не враховується, час 30 хвилин і більше враховується як повна година.

Причини, які є підставою для нарахування плати за користування вагонами в разі затримки їх на підходах до припортових станцій призначення, зазначаються в актах про затримку вагонів (п.12).

Плата за користування стягується з вантажовласника також у разі затримки вагонів (контейнерів) під час перевезення в усіх випадках, крім тих, які залежать від залізниці (п.13).

Відповідно до абзацу третього пункту 2.6. Правил розрахунків за перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 р. за № 864/5085), усі належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи (які не були включені в перевізні документи і у відомості плати за користування вагонами та контейнерами) включаються в накопичувальні картки, які складаються станціями в трьох примірниках із зазначенням у них відомостей про надані послуги і їх вартість. Ці відомості підтверджуються підписами працівника станції і вантажовласника. Один примірник накопичувальної картки, відомості плати за користування вагонами та контейнерами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу надаються вантажовласнику.

Згідно з п. 5, п. 8 Правил, зберігання вантажів (статті 12, 46 Статуту), затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. № 644, якщо одержувач не вивіз вантаж з місця загального користування у терміни, встановлені статтею 46 Статуту, з нього стягується плата за зберігання вантажу, встановлена тарифом, незалежно від того, чиїми засобами здійснюється охорона вантажу. Збір за зберігання вантажів у вагонах (контейнерах) у разі затримки їх з вини одержувача (відправника) після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, на прикордонних, припортових станціях тощо).

Термін безоплатного зберігання обчислюється:

якщо на станції призначення вивантаження здійснюється засобами: залізниці- з 24-ої години дати вивантаження вантажів; одержувача - з 24-ої години дати подавання вагонів під вивантаження;

при переадресуванні - після двох годин з моменту повідомлення про прибуття вантажу;

при затримці - з моменту затримки.

В даному випадку, матеріалами справи підтверджується, що прийняті до перевезення позивачем порожні вагони були затримані на підходах до станції призначення Інгулець у зв`язку з несвоєчасним забиранням вантажу відповідачем на свою під`їзну колію.

Факт накопичення вагонів на станції призначення підтверджується представленими до матеріалів справи актами форми ГУ-23, в яких вказано час початку та час закінчення затримки вагонів і їх номери.

Наведені обставини унеможливили виконання залізницею своїх зобов`язань за договором на перевезення по накладним і доставку власних вагонів на станцію призначення його одержувачу ПрАТ "Інгулецький ГЗК".

Розрахунки плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу здійснені позивачем правильно, відповідно до вимог чинного законодавства.

Враховуючи наведені вище норми права та обставини даної справи, колегія суддів погоджується з висновком господарського суду про задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі.

Підстави для скасування оскаржуваного рішення відсутні.

Доводи скаржника стосовно того, що позивачем не надано витягів з книг повідомлень за період дії наказів про затримку вагонів на підходах до станції Інгулець за період з 16.09.2021 по 30.09.2021, відтак позивачем не доведено факт скупчення вагонів, що простоювали на станції призначення у період дії наказів з вини відповідача спростовуються матеріалами справи.

Так, позивачем в матеріали справи представлено Книги повідомлень про час подавання вагонів під навантаження або вивантаження форми ГУ-2, якою підтверджується факт своєчасного повідомлення позивачем відповідача про готовність залізниці передати вагони, про що зроблено відповідні записи у (а.с. 126-154, том 1).

Також колегія суддів зауважує, що відповідно до ст.74, 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

В рамках справи, що розглядається, документальними підставами вимог про стягнення спірної суми є акти ф. ГУ-23, які перелічені вище та якими підтверджується зайнятість колій на ст. Інгулець на час видачі спірних наказів.

Крім того, не заслуговують на увагу доводи відповідача стосовно того, що до позовної заяви не долучені докази щодо повноважень осіб, які підписали накази про затримку вагонів по станціям Гейківка, Висунь, Марганець, Приворот, а судом не встановлено не встановлено повноважень осіб, що підписали спірні накази.

Так, відповідно до п. 9 Правил користування вагонами і контейнерами, передбачено, що про затримку вагонів з вини вантажовласника на підходах до станції призначення залізниця видає наказ. Наказ підписується особою, визначеною начальником залізниці.

Порядок затримки поїздів на підходах до станції призначення визначений в Інструкції оформлення затриманих поїздів на підходах до станції призначення на Придніпровський залізниці від 08.02.2011 №75/Н, затвердженої начальником залізниці, копія якого надана позивачем до матеріалів справи.

Відповідно до п.3 вказаної Інструкції, на підставі одержаної інформації та наявності кількості вагонів на підходах до станції призначення дирекцією залізничних перевезень видається наказ про затримку вагонів з вини вантажовласника за формою, наведеною в додатку №4 пункту 9 Правил користування вагонами.

Наказ про затримку вагонів і контейнерів з вини вантажовласників на підходах до станції призначення видається і підписується заступником начальника залізниці начальником дирекції залізничних перевезень. У випадках відсутності на робочому місці начальника дирекції залізничних перевезень та у неробочий час обов`язки щодо видачі та підписання наказів про затримку вагонів на підходах до станції призначення покладаються на заступників начальників дирекцій залізничних перевезень, начальників відділів перевезень дирекцій, чергових по дирекціях. Порядок видачі наказів посадовими особами дирекцій установлюється начальниками дирекцій залізничних перевезень.

В даному випадку, накази про затримку спірних вагонів підписані посадовими особами залізниці, що свідчить про оформлення належним чином затриманих поїздів на підходах до станції призначення.

Доказів, які б свідчили, що спірні накази підписані неуповноваженими особами, відповідачем, в порушення вимог ст.ст. 74, 77 ГПК України, в матеріали справи не представлено.

Інших належних та допустимих доказів у розумінні ст.ст.75, 76 ГПК України на підтвердження своєї правової позиції, викладеної в апеляційній скарзі, відповідач не надав.

За наведених обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає. Рішення суду слід залишити без змін.

Витрати з судового збору покласти на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 276, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "ІНГУЛЕЦЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.09.2022 у справі №904/1114/22 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття може бути оскаржена до Верховного Суду лише з підстав, передбачених п.2 ч.3 ст.287 ГПК України.

Головуючий суддя С.Г. Антонік

Суддя О.В. Березкіна

Суддя О.Г. Іванов