ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2022м. ДніпроСправа № 904/3368/22

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бондарєв Е.М. за участю секретаря судового засідання Найдьонова Є.О.

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Газ Ресурс" (04080, м. Київ, вул. Новокостянтинівська, 13/110, офіс 201, ідентифікаційний код 41427817)

до Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (49027, Дніпропетровська область, м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, буд. 21А, ідентифікаційний код 43314918)

про стягнення 180 455,12 грн. заборгованості за спожиту електричну енергію, 42 023,77 грн. пені, 22 412,51 грн. інфляційних втрат, 3 544,83 грн. 3% річних

Представники:

Від позивач: не з`явився

Від відповідач: Біла Т.П., наказ, представник

СУТЬ СПОРУ:

За допомогою системи "Електронний суд" до Господарського суду Дніпропетровської області Товариством з обмеженою відповідальністю "Укр Газ Ресурс" подана позовна заява №б/н від 04.10.2022, з урахуванням додаткових пояснень від 05.10.2022, про стягнення з Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) заборгованості на загальну суму 248 436,23 грн., з яких:

- 180 455,12 грн. заборгованість за спожиту електричну енергію в січні 2022 року;

- 42 023,77 грн. пеня за період з 08.02.2022 по 04.10.2022;

- 22 412,51 грн. інфляційні втрати за період з лютого по травень 2022 року;

- 3 544,83 грн. 3% річних за період з 08.02.2022 по 04.10.2022.

Також позивач просить суд стягнути з відповідача судові витрати, а саме витрати по сплату судового збору у сумі 3 726,56 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 16 250,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору №Ел-2021/3 про постачання електричної енергії споживачу від 05.04.2021 щодо своєчасної та повної оплати за електричну енергії поставлену в період з 01.01.2022 по 31.01.2022 на об`єкти відповідача обсягом 47 227 кВт/год на загальну суму 180 455,12 грн.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 10.10.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №904/3368/22, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

До суду 27.10.2022 відповідачем подано відзив яким просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог посилаючись на те, що позивачем, за договором № ЕЛ-2021/3 від 05.04.2021, у січні 2022 року надано послуги з постачання електричної енергії підрозділам Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Сума спожитих послуг за січень 2022 року складає 180 455,12 грн., що на 14 143,32 грн. перевищує вартість узгодженої та підписаної додаткової угоди № 13 до договору № ЕЛ-2021/3 від 05.04.2021. Відповідно до пункту 2.1 Порядку розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов`язання в межах бюджетних асигнувань, установлених кошторисами (планами використання бюджетних коштів), з урахуванням планів асигнувань (за винятком надання кредитів з бюджету) загального фонду бюджету, планів надання кредитів із загального фонду бюджету, планів спеціального фонду бюджету (за винятком власних надходжень бюджетних установ та відповідних видатків), помісячних планів використання бюджетних коштів відповідно до статті 48 Бюджетного кодексу України. З огляду на зазначене, Південно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) вважає позовну заяву безпідставною, необґрунтованою, а тому такою, що не підлягає задоволенню.

Також відповідач заперечує проти витрат позивача на правову допомогу оскільки розмір витрат є неспівмірним зі складністю справи, тому підлягає зменшенню.

Крім того, відповідач подав до суду заяву із запереченням проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач зазначає, що рішення суду у вказаній справі має важливе значення для відповідача по справі, оскільки предмет розгляду справи №904/3368/22 є стягнення суми боргу у розмірі 180 455,12 грн., наведена сума коштів є значною є для Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), оскільки відповідно до ст. 2 Закону України "Про джерела фінансування органів державної влади" від 30.06.1999 №783-ХІV, органи державної влади здійснюють свою діяльність виключно за рахунок бюджетного фінансування в межах, передбачених Законом України про Державний бюджет України на відповідній рік.

Також відповідач подав до суду клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін. Беручи до уваги характер спірних правовідносин та предметом доказування, для винесення законного та обґрунтованого рішення, відповідач вважає, що у даній справі необхідно всебічно та в повному обсязі дослідити докази надані позивачем та заслухати обґрунтування представників сторін щодо предмету позову.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 250 Господарського процесуального кодексу України питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі. У випадку, передбаченому частиною другою статті 247 цього Кодексу, за наслідками розгляду відповідного клопотання позивача суд з урахуванням конкретних обставин справи може: 1) задовольнити клопотання та визначити строк відповідачу для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження; або 2) відмовити в задоволенні клопотання та розглянути справу за правилами загального позовного провадження. Якщо суд за результатами розгляду клопотання позивача дійде висновку про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, він зазначає про це в ухвалі про відкриття провадження у справі.

В ухвалі суду про відкриття провадження у справі №904/3368/22 суд встановив незначну складність справи, справа є малозначною.

Відповідно до частини п`ятої статті 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 10.11.2022 клопотання відповідача про розгляд справи №904/3368/22 в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін задоволено, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи та призначено справу до судового розгляду по суті в засіданні на 28 листопада 2022 року о 15:00 год.

У судовому засіданні 28.11.2022 оголошувалась перерва до 12.12.2022 о 14:30 год.

Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" №757/2022 від 7 листопада 2022 року, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" № 2738-IX від 16 листопада 2022 року, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Відповідно до частини 1 статті 12-1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

Згідно з частиною 2 статті 12-1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Відтак, органи судової влади здійснюють правосуддя, навіть в умовах воєнного стану.

Суд з метою належного виконання свого процесуального обов`язку щодо розгляду справи по суті, керується п.10 ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України, що кореспондується із ст. 129 Конституції України, за якою однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

У відповідності до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Матеріали справи містять достатньо документів, необхідних для вирішення спору по суті та прийняття обґрунтованого рішення у даному судовому засіданні.

У судовому засіданні 12.12.2022 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, заслухавши представників сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті,

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Укр Газ Ресурс" (далі - позивач, постачальник) та Південно-Східним міжрегіональним управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (далі - відповідач, споживач) укладено договір №Ел-2021/З від 05.04.2021 про постачання електричної енергії споживачу (далі - договір).

Відповідно до пунктів 1.1, 1.2 договору договір встановлює порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції споживачу.

До умов договору застосовуються положення Закону України "Про ринок електричної енергії" та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, №312 від 14.03.2018 (далі - ПРРЕЕ), інші чинні нормативно-правові акти, що регулюють постачання електричної енергії (п.1.2 договору).

Пунктами 2.1 - 2.3 договору передбачено, що постачальник продає електричну енергію "код ДК 021:2015 "Єдиний закупівельний словник" - 09310000-5 - електрична енергія (Електрична енергія)" споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, включно з тарифом на послуги з передачі електричної енергії, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами договору.

Обов`язковою умовою для постачання електричної енергії споживачу є наявність у нього укладеного в установленому порядку з оператором системи розподілу договору про надання послуг з розподілу, на підставі якого споживач набуває право отримувати послугу з розподілу електричної енергії.

Загальний обсяг постачання електричної енергії згідно з додатком №1 до договору Обсяги очікуваного споживання електричної енергії.

Пунктом 3.1 договору встановлено, що початком постачання електричної енергії споживачу є дата, зазначена в заяві - приєднання, яка є додатком №2 до договору.

В заявах - приєднання №1 від 05.04.2021 та №2 від 05.04.2021 датою початку постачання є 05.04.2021.

Згідно з пунктом 3.2 договору (в редакції додаткової угоди до договору №11 від 28.12.2021) постачання електричної енергії споживачу здійснюється з моменту укладення договору по 31.01.2022 включно.

В пункті 3.4 договору визначено, що постачальник за цим договором не має права вимагати від споживача будь-якої іншої плати за електричну енергію, що не визначена в комерційній пропозиції, що є додатком №3 до договору.

Пунктом 3.5 договору встановлено, що місце поставки та обсяг постачання електричної енергії споживачу визначаються згідно з додатком №1 до договору "Обсяги очікуваного споживання електричної енергії".

Відповідно до пункту 5.1 договору споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком до договору. Загальна вартість договору на момент його укладення становить 954 352,00 грн.

Пунктом 5.2 договору передбачено, що спосіб визначення ціни електричної енергії зазначається в комерційній пропозиції постачальника.

Пунктом 13.6 договору встановлено, що у випадку коливання ціни електричної енергії на ринку в бік збільшення, постачальник має право письмово звернутись до споживача з відповідною пропозицією, при цьому така пропозиція в кожному окремому випадку, коли на ринку відбувається об`єктивне коливання ціни за одиницю товару в бік збільшення, повинна бути обґрунтована і документально підтверджена. Постачальник разом з письмовою пропозицією щодо внесення змін до договору надає документ (або документи), що підтверджує збільшення середньоринкової ціни (діапазону цін тощо) за одиницю товару, в тих межах/розмірах, на які постачальник пропонує змінити ціну товару.

Документ (або документи), що підтверджує збільшення ціни товару повинен містити дані щодо середньоринкової ціни (діапазону цін тощо) за одиницю товару на будь-яку дату після укладення договору та середньоринкової ціни (діапазону цін тощо) за одиницю товару на більш пізню дату та до моменту письмового звернення постачальника до споживача щодо збільшення ціни і повинен бути наданий у формі належним чином оформленої довідки/інформації (або в іншій документальній формі), виданої торгово-промисловою палатою України або регіональною торгово-промисловою палатою, або органами державної статистики.

У випадку прийняття рішення споживачем щодо внесення змін до цього договору у вказаній частині до розрахунку ціни за одиницю товару приймається ціна за одиницю товару, що визначена сторонами у момент укладення договору (з урахуванням внесених раніше змін до договору, та якщо такі обставини мали місце). При цьому максимальна сума, на яку сторонами може бути здійснено підвищення ціни за одиницю товару визначається як різниця між середньоринковою ціною (діапазоном цін тощо) за одиницю товару, що передує моменту письмового звернення постачальника щодо зміни ціни (згідно наданого учасником підтверджуючого документу) та середньоринкової ціни (діапазону цін тощо) за одиницю товару станом на дату після укладення цього договору (згідно наданого учасником підтверджуючого документу), або станом на момент внесення змін до договору в частині ціни за одиницю товару, якщо такі зміни до договору вже були раніше здійснені сторонами. В будь-якому випадку підвищення ціни за одиницю товару здійснюється з урахуванням вимог п. 2 ч. 5 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі".

Споживач має право відмовитись від зміни ціни за одиницю товару у випадках, якщо постачальником не надано належне документальне підтвердження підвищення ціни, передбачене ним пунктом.

В пункті 1 додатку №3 до договору "Комерційна пропозиція" (в первісній редакції) сторонами було узгоджено, що ціна (тариф) електричної енергії, у тому числі диференційовані ціни (тарифи) становить 1,4 грн. (з ПДВ) з урахуванням тарифу на послугу з передачі електричної енергії (постанова НКРЕКП №2353 від 09.12.2020 зі змінами) та без урахування тарифу на послуги з розподілу електричної енергії.

В подальшому, шляхом підписання додаткової угод №10 від 23.12.2021 до договору сторони виклали пункт 1 додатку №3 до договору "Комерційна пропозиція" в новій редакції.

Пунктом 2 додатку №3 до договору "Комерційної пропозиції" вказаний спосіб визначення ціни (тарифу) електричної енергії: за нерегульованим тарифом на електроенергію: за результатом аукціону.

Додатковою угодою №13 від 24.01.2022 до договору сторони, посилаючись на частину 6 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" від 25.12.2015 №922-VІІІ та пункт 12 додатку №3 до договору "Комерційна пропозиція" до договору, узгодили продовжити строк дії договору по 04.02.2022 та виклали у зв`язку з цим пункт 13.1 розділу 13 "Строк дії договору та інші умови" договору, п.12 та 12.1 Додатку №3 "Комерційна пропозиція" договору у наступній редакції:

"13.1. Цей договір набирає чинності з дати його підписання і діє в частині постачання електричної енергії з дати, вказаної в цьому договорі, та в цілому по 31 січня 2022 року, а в частині взятих на себе зобов`язань сторонами - до їх повного виконання.";

"12. Термін дії договору та умови пролонгації: з моменту підписання до 04.02.2022. Дія договору про закупівлю може продовжуватися на строк, достатній для процедури закупівлі на початку наступного року, в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної в договорі, укладеному в попередньому році, якщо видатки на цю мету затверджено в установленому порядку.";

"12.1. Цей договір набуває чинності після його підписання й діє до 04.02.2022 включно, але до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.".

Відповідно до п.3 Додаткової угоди №13 від 24.01.2022 ціна додаткової угоди складає 166 311,80 грн. з ПДВ, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної у договорі від 05.04.2021 №Ел-2021/З, укладеному в попередньому році.

Додаткова угода №13 від 24.01.2022 набирає чинності з моменту її підписання уповноваженими представниками сторін та діє по 04.02.2022. сторони домовились, що відповідно до статті 631 Цивільного кодексу України, умови цієї додаткової угоди в частині надання послуг застосовуються до відносин між ними, які виникли до її укладення, а саме з 01.01.2022.

Пунктами 3, 5 додатку №3 до договору "Комерційна пропозиція" визначено, що спосіб оплати - післяоплата (по факту споживання), строк оплати відповідно до умов договору.

Згідно з пунктами 5.3 5.6 договору ціна електричної енергії має зазначатися постачальником у рахунках про оплату електричної енергії за договором, у тому числі у разі її зміни. Розрахунковим періодом за договором є календарний місяць. Розрахунки споживача за договором здійснюються па поточний рахунок із спеціальним режимом використання (далі - спецрахунок). Оплата вартості електричної енергії за договором здійснюється споживачем виключно шляхом перерахування коштів на спецрахунок постачальника та у безготівковому порядку. Оплата вважається здійсненою після того, як на спецрахунок постачальника надійшла вся сума коштів, що підлягає сплаті за куповану електричну енергію відповідно до умов договору. Спецрахунок постачальника зазначається у платіжних документах постачальника, у тому числі у разі його зміни. Оплата рахунка постачальника за договором має бути здійснена споживачем у строк не більше ніж 10 днів з моменту отримання рахунку та акту приймання-передачі електричної енергії споживачем, що надсилаються споживачу після завершення розрахункового періоду.

При цьому пунктом 5.7 договору передбачено, що у випадку затримки оплати замовником як бюджетної державної установи (відсутність коштів на розрахунковому рахунку), замовник зобов`язується провести оплату товару протягом семи робочих днів з дня надходження коштів на рахунок.

З метою встановлення обсягу спожитої електричної енергії за період з 01.11.2021 по 31.01.2022 позивача надсилав адвокатські запити №48/22 від 07.09.2022, №38/22 від 02.08.2022 на адресу ПАТ "Запоріжжяобленерго" та Філії "Енергозбут" АТ "Українська залізниця".

В листах-відповідях №007-33/4482 від 13.09.2022 та №б/н від 04.08.2022 ПАТ "Запоріжжяобленерго" та Філії "Енергозбут" АТ "Українська залізниця" повідомлено обсяги розподіленої електричної енергії за період з 01.11.2021 по 31.01.2022 - 47 227 кВт/год. (46 845, 00 + 382,00).

Разом з претензією №212-Ю1 від 21.09.2022 позивачем на адресу відповідача направлялись акт приймання-передачі електричної енергії №УГР00000287 від 31.01.2022 на суму 180 455,12 грн. та рахунок №388 від 31.01.2022.

У відповіді на претензію №77/юр/09-64/831 від 12.07.2022 відповідач вказав на помилковість посилання позивача на норми статті 530 Цивільного кодексу України з огляду на зміст пункту 5.6 договору та звернув увагу на відсутність в претензії вимог заявника з посиланням на нормативні акти, платіжних реквізитів заявника претензії.

Докази підписання відповідачем вищенаведених актів приймання-передачі електричної енергії або повернення їх на адресу позивача із обґрунтованою відмовою від їх підписання суду не надано.

Позивач стверджує, що ним у січні 2022 року поставлено на об`єкти відповідача електричну енергію загальним обсягом 47 227,000 кВт/год на суму 180 455,12 грн., проте відповідачем зобов`язання по оплаті не виконано у зв`язку з чим виникла заборгованість перед позивачем за договором про постачання електричної енергії споживачу №Ел-2021/-З від 05.04.2021 у сумі 180 455,12 грн. заборгованості за спожиту електричну енергію в січні 2022 року. Також позивачем нараховані 42 023,77 грн. пені за період з 08.02.2022 по 04.10.2022, 22 412,51 грн. інфляційних втрат за період з лютого по травень 2022 року та 3 544,83 грн. 3% річних за період з 08.02.2022 по 04.10.2022.

Зазначені обставини і стали причиною звернення позивача до суду з даними позовом.

Предметом доказування у справі є обставини укладання договору, факт поставки електричної енергії, строк оплати, наявність часткової оплати, строк дії договору, наявність прострочення оплати.

Відповідно до статті 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

З огляду на наявний в матеріалах справи договір, між позивачем та відповідачем виникли правовідносини з постачання електричної енергії.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України та статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Приписи частини 7 статті 193 Господарського кодексу України та статті 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

За приписами статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Господарське зобов`язання виникає, зокрема із господарського договору (ст. 174 Господарського кодексу України).

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Аналогічна норма міститься у ст. 712 Цивільного кодексу України, відповідно до якої за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Судом враховано, що у відповідності до умов пункту 13.7. договору сторони договору домовились, що зміни до договору можуть бути внесені у випадках, передбачених згідно ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі".

Як зазначено у преамбулі Закону України "Про публічні закупівлі" цей Закон установлює правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади.

Метою цього Закону є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.

За частиною 10 статті 3 Закону України "Про публічні закупівлі" забороняється придбання товарів, робіт і послуг до/без проведення процедур закупівель / спрощених закупівель, визначених цим Законом, та укладення договорів про закупівлю, які передбачають оплату замовником товарів, робіт і послуг до/без проведення процедур закупівель / спрощених закупівель, визначених цим Законом. Замовник не має права ділити предмет закупівлі на частини з метою уникнення проведення процедури відкритих торгів / спрощених закупівель або застосування цього Закону, зокрема положень частини третьої статті 10 цього Закону.

Відповідно до частини 1 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

За приписами частини 5 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків:

1) зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника;

2) збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю / внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії;

3) покращення якості предмета закупівлі, за умови що таке покращення не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю;

4) продовження строку дії договору про закупівлю та строку виконання зобов`язань щодо передачі товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі обставин непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю;

5) погодження зміни ціни в договорі про закупівлю в бік зменшення (без зміни кількості (обсягу) та якості товарів, робіт і послуг), у тому числі у разі коливання ціни товару на ринку;

6) зміни ціни в договорі про закупівлю у зв`язку зі зміною ставок податків і зборів та/або зміною умов щодо надання пільг з оподаткування - пропорційно до зміни таких ставок та/або пільг з оподаткування;

7) зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань або показників Platts, ARGUS регульованих цін (тарифів) і нормативів, що застосовуються в договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни;

8) зміни умов у зв`язку із застосуванням положень частини шостої цієї статті.

За наведеними вище законодавчими приписами та умовами договору ціна договору може змінюватись, але відповідно до норм Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України та за дотримання певних умов.

Матеріали справи не містять доказів досягнення згоди між позивачем та відповідачем щодо збільшення ціни договору до 180 455,12 грн. за електричну енергію спожиту в січні 2022 року.

Доказів погашення наявної суми заборгованості в розмірі 166 311,80 грн. відповідачем на час розгляду справи суду не надано.

З урахуванням вищенаведеного позовні вимоги визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у сумі 166 311,80 грн. заборгованості за електричну енергію спожиту в січні 2022 року.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з пунктом 7 Додатку №3 до договору "Комерційна пропозиція" за порушення строку оплати передбачена пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

У зв`язку з несвоєчасним виконанням відповідачем своїх зобов`язань щодо оплати поставленої електричної енергії, позивачем нарахована пеня у розмірі 42 023,77 грн. пеня за період з 08.02.2022 по 04.10.2022. Перевіривши розрахунок пені, судом встановлено, що він є неправильним внаслідок неправильно визначення суми основного боргу та періоду, після перерахунку пеня у розмірі 38 639,02 грн. за період з 09.02.2022 по 04.10.2022 підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач заявив вимогу про стягнення з відповідача 22 412,51 грн. інфляційних втрат за період з лютого по травень 2022 року та 3 544,83 грн. 3% річних за період з 08.02.2022 по 04.10.2022.

Перевіривши здійснений позивачем нарахування 3% річних, суд встановив, що він є неправильним внаслідок неправильно визначення суми основного боргу та періоду, після перерахунку 3% річних у сумі 3 253,33 грн. за період з 09.02.2022 по 04.10.2022 підлягають задоволенню.

Розрахунок інфляційних втрат у сумі 22 412,51 грн. є правильним та підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору в розмірі 3 459,25 грн. покладаються на відповідача.

Також позивач просить стягнути з відповідача витрати позивача на правничу допомогу в розмірі 27 500,00 грн.

На підтвердження несення витрат на правничу допомогу позивач долучив до позовної заяви: договір про надання правничої допомоги №13/5 від 20.05.2019, підписаний між адвокатом Невструєвим Л.Б. та ТОВ "Укр Газ Ресурс" (далі - договір про надання правничої допомоги), додаткову угоду №13/22 від 21.03.2022 до договору, детальний опис наданої професійної правничої допомоги, акт №1/13/22 від 04.10.2022, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №4409/10 від 23.12.2010, видане на ім`я Невструєва Л.Б.; довіреність №100 від 01.06.2022.

Відповідно до договору про надання правової допомоги №13/5 від 20.05.2019 адвокат бере на себе зобов`язання надавати необхідну правничу допомогу клієнту (ТОВ "Укр Газ Ресурс"), зокрема у вигляді представництва інтересів клієнта в судах. Згідно з пунктом 6.1 договору цей договір діє до 31.12.2029.

Пунктом 1.1 додаткової угоди №13/22 від 21.03.2022 до договору передбачено, що адвокат бере на себе зобов`язання надавати необхідну правничу допомогу клієнту у господарському провадженні у справі про стягнення заборгованості з Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) перед клієнтом, що утворилась станом на дату укладання додаткової угоди.

Відповідно до пункту 1.3 додаткової угоди №13/22 від 21.03.2022 до договору адвокат надає правову допомогу у вигляді:

- забезпечення захисту прав, свобод і законних інтересів клієнта у зазначеному в п. 1.1. господарському проваджені;

- ознайомлення адвоката із документами щодо несплати Південно-Східним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Дніпро) заборгованості, що утворилась на дату укладання цієї додаткової угоди;

- підготовка позовної заяви до Господарського суду Дніпропетровської області та всіх інших необхідних документів і матеріалів, що будуть необхідними під час розгляду господарської справи;

- надання клієнту правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу захисту інтересів, а також складення заяв, скарг, заперечень, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення;

- представництво інтересів клієнта у судах під час здійснення судочинства, а також в інших державних органах, установах, перед фізичними та юридичними особами.

Пунктами 2.1 - 2.6 додаткової угоди №13/22 від 21.03.2022 до договору передбачено, що розмір погодинної ставки адвоката за надання будь-яких видів професійної правничої допомоги на рівні 2500грн. за 1 (одну) годину. Гонорар складається з суми вартості наданої правової/правничої допомоги. Розмір гонорару не залежить від досягнення чи недосягнення адвокатом позитивного результату, якого бажає клієнт. Факт наданої правової допомоги підтверджується актом наданих послуг. Клієнт сплачує гонорар протягом 60 днів з моменту підписання акту наданих послуг. Гонорар сплачується у безготівковому порядку на рахунок адвоката.

До позову долучений детальний опис наданої професійної правничої допомоги, підписаний адвокатом та позивачем. Згідно цього опису адвокатом були надані послуги щодо:

- ознайомлення адвоката Невструєва Л.Б. із документами щодо несплати Південно-Східним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Дніпро) заборгованості за поставлену електричну енергію (договір про постачання електричної енергії споживачу №Ел-2021/З від 05.04.2021 з додатками; додаткові угоди №10 від 12.12.2021, №11 від 28.12.2021 до договору; додаткові угоди №12 від 04.01.2022 до договору; копія акту приймання передачі електричної енергії №УГР00000287 від 31.01.2022; копія претензії; відповідь на претензію) - кількість годин 1,5; вартість за одну годину - 2 500,00 грн., загальна сума - 3 750,00 грн.;

- підготовки та направлення адвокатського запиту №48/22 від 07.09.2022 - кількість годин 1;вартість за одну годину - 2 500,00 грн., загальна сума - 2 500,00 грн.;

- підготовки та направлення адвокатського запиту №38/22 від 02.08.2022 - кількість годин 1; вартість за одну годину - 2 500,00 грн., загальна сума - 2 500,00 грн.;

- підготовки позовної заяви до Господарського суду Дніпропетровської області, що включає визначення правових норм, які регулюють відносини, судової практики, складання, підписання позову та оформлення усіх додатків до позову - кількість годин 3; вартість за годину - 2 500,00 грн.; загальна сума 7 500,00 грн.

До матеріалів справи долучений акт про приймання-передачі наданих послуг№1/13/22 від 04.10.2022, підписаний адвокатом та позивачем. Відповідно до цього акту вартість наданих адвокатом правничих послуг дорівнює 16 250,00 грн.

Згідно з частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача.

Частиною 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Частиною 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з частинами 5, 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Вирішуючи питання про розподіл витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги адвокатом, суд враховує, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Суд не має право втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Крім того, суд вважає за необхідне зауважити, що за змістом п. 1 ч. 2 ст. 126, ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. (Правова позиція, викладена в постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 по справі №904/4507/18 зазначила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04, рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004).

Суд частково погоджується з доводами відповідача щодо неспівмірності витрат позивача на правничу допомогу.

В даній справі суд під час вирішення питання про розподіл судових витрат, керуючись у тому числі такими критеріями, як обґрунтованість та пропорційність до предмета спору, а також враховуючи критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, дійшов до висновку не присуджувати позивачу всі його заявлені до стягнення витрати на професійну правову допомогу.

Так, позовна заява була складена з помилками, кількість часу і, відповідно вартість послуг, зі складання адвокатських запитів, вивчення отриманих відповідей завищені, підготовка позову вже включає ознайомлення адвоката з документами, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Враховуючи викладене, підлягають до стягнення з відповідача витрати позивача на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн. Решта витрат на професійну правничу допомогу залишається на позивачеві.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-79, 129, 231, 233, 236-241, 252, 326 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Газ Ресурс" до Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про стягнення 180 455,12 грн. заборгованості за спожиту електричну енергію, 42 023,77 грн. пені, 22 412,51 грн. інфляційних втрат, 3 544,83 грн. 3% річних задовольнити частково.

Стягнути з Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (49027, Дніпропетровська область, м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, буд. 21А, ідентифікаційний код 43314918) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Газ Ресурс" (04080, м. Київ, вул. Новокостянтинівська, 13/110, офіс 201, ідентифікаційний код 41427817) 166 311,80 грн. заборгованості за спожиту електричну енергію, 38 639,02 грн. пені, 22 412,51 грн. інфляційних втрат, 3 253,33 грн. 3% річних, витрати зі сплати судового забору у розмірі 3 459,25 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у сумі 5 000,00 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення, шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення - 19.12.2022.

Суддя Е.М. Бондарєв