СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2022 року м. Харків Справа № 922/204/22

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:головуюча суддя Терещенко О.І., суддя Тихий П.В. , суддя Геза Т.Д.

при секретарі Стойка В.В.

за участю:

позивача - не з`явився;

відповідача - адвокат Пацурковська О.М., свідоцтво від 15.12.2017 року №3562;

третьої особи- не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу представника Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Черемушки-2017" - адвоката Пацурковської О.М. (вх. №1096 Х/1-18)

на рішення господарського суду Харківської області від 16.08.2022 року у справі №922/204/22, ухвалене в приміщенні господарського суду Харківської області (суддя Буракова А.М.), повний текст якого складено 26.08.2022 року

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дякуємо за боротьбу"

до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Черемушки-2017"

3-я особа на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Семендяєв Олександр Сергійович, м. Харків

про стягнення 744000,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Харківської області від 16.08.2022 року у справі №922/204/22 позов задоволено повністю; стягнуто з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Черемушки-2017" () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дякуємо за боротьбу" () грошові кошти набуті без достатньої правової підстави у розмірі 744000,00 грн. та 11160,00 грн. судового збору.

Представник Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Черемушки-2017" - адвокат Пацурковська О.М. з рішенням господарського суду першої інстанції не погодилась та звернулась до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 16.08.2022 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Дякуємо за боротьбу" у задоволенні позовних вимог; розгляд справи провести за участю відповідача та його представника.

Апелянт в обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує на таке.

На рахунок відповідача хоча і були зараховані грошові кошти у розмірі 744000,00 грн. від позивача, без власної волі, втім зберегти вказані грошові кошти відповідач не міг, оскільки у відношенні коштів відповідача на його розрахунковому рахунку в АТ КБ "Приватбанк" було накладено арешти постановами від 18.08.2020 року, від 24.09.2020 року, від 30.11.2020 року, від 11.01.2021 року, від 16.04.2021 року в межах суми 79022,94 грн. старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України.

Вказані грошові кошти позивача з розрахункового рахунку відповідача було списано 26.11.2021 року приватним виконавцем Семендяєвим О.С., на виконання виконавчого листа від 24.05.2021 року, в межах виконавчого провадження №65618642 на користь ОСОБА_1 ; грошові кошти позивача у сумі 744 000,00 грн. знаходились на розрахунковому рахунку відповідача у період з 17.11.2021 року по 26.11.2021 року.

Посилається на правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 01.06.2021 року у справі №910/9544/19 та від 04.12.2019 року у справі №917/1739/17.

Місцевий господарський суд, задовольняючи позов про стягнення грошових коштів у сумі 744 000 грн., достеменно знаючи, що ці кошти вже списано з розрахункового рахунку відповідача на користь ОСОБА_1 , який їх набув та зберіг без достатньої правової підстави та мав би бути належним відповідачем у справі, як особа, яка фактично одержала кошти позивача, безпідставно поклав надмірний тягар на відповідача.

Посилається на правові висновки, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 року у справі №523/9076/16-ц, від 21.11.2018 року у справі №127/93/17-ц, від 12.12.2018 року у справі №570/3439/16-ц, від 12.12.2018 року у справі №372/51/16-ц, від 30.01.2019 року у справі №552/6381/17.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.10.2022 року, суддею-доповідачем у справі визначено суддю Терещенко О.І. та сформовано колегію суддів у складі: головуюча суддя Терещенко О.І., суддя Тихий П.В., суддя Геза Т.Д.

Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №64/2022 від 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України. Указами Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" №133/2022 від 14.03.2022 року, №573/2022 від 15.08.2022 року, №757/2022 від 07.11.2022 року, відповідно продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Наказом Східного апеляційного господарського суду від 25.03.2022 року № 03 "Про встановлення особливого режиму роботи суду в умовах воєнного стану" встановлено особливий режим роботи суду в умовах воєнного стану з 01.04.2022 року та запроваджено відповідні організаційні заходи, зокрема: рекомендовано учасникам судових справ утриматись від відвідування суду, свої процесуальні права та обов`язки, передбачені ГПК України, реалізовувати з використанням офіційної електронної пошти суду: .

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 19.10.2022 року апеляційну скаргу представника Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Черемушки-2017" - адвоката Пацурковської О.М. на рішення господарського суду Харківської області від 16.08.2022 року у справі залишено без руху; останню зобов`язано усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху та роз`яснено, що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

24.10.2022 року на адресу суду від апелянта надійшла заява про усунення недоліків (вх.№6372ел.6058), з доказами сплати судового збору.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 28.10.2022 року клопотання представника Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Черемушки-2017" - адвоката Пацурковської О.М. про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження задоволено; поновлено строк на подання апеляційної скарги; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Черемушки-2017" - адвоката Пацурковської О.М. на рішення господарського суду Харківської області від 16.08.2022 року у справі; учасникам справи встановлено строк - не пізніше 15 днів з моменту вручення даної ухвали, протягом якого вони мають право подати відзив на апеляційну скаргу, який повинен відповідати вимогам ч.2 статті 263 Господарського процесуального кодексу України, з доказами надсилання його апелянту; призначено справу до розгляду на "14" грудня 2022 р. о 13:00 год.у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, пр. Незалежності, 13, 1-й поверх, зал судового засідання №132; визнано необов`язковою явку представників учасників справи та доведено до відома, що нез`явлення у судове засідання апеляційної інстанції їх представників не тягне за собою відкладення розгляду справи на іншу дату, а також не перешкоджає розгляду справи по суті; повідомлено учасників справи про можливість участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції; запропоновано учасникам справи свої процесуальні права та обов`язки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України, реалізовувати з використанням офіційної електронної пошти суду: та телекомунікаційної мережі "Електронний суд"; учасникам судового процесу необхідно повідомити суд про їх номери телефонів і факсів, адресу електронної пошти або інші засоби зв`язку, зокрема, мобільного (за їх наявності), які можуть бути використані для викликів або повідомлень; до розгляду апеляційної скарги дію рішення господарського суду Харківської області від 16.08.2022 року у справі №922/204/22 зупинено.

30.11.2022 року на адресу суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№7522), в якому останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржуване рішення місцевого господарського суду залишити без змін; вирішити питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, докази яких будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення постанови суду апеляційної інстанції, який долучено до матеріалів справи. В обґрунтування поданого відзиву на апеляційну скаргу, позивач вказує на те, що згідно з положеннями чинного законодавства, відповідач самостійно відповідає за наявність чи відсутність боргових зобов`язань та у будь-який момент може сплатити грошові кошти в межах відкритих виконавчих проваджень, що призведе до закриття виконавчого провадження та зняття арештів з рахунків; у разі незгоди відповідача з накладенням арештів в межах виконавчого провадження, відповідач може звернутися до суду з вимогою щодо застосування процесуального інституту повороту виконання рішення чи постанови та заявити повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості.

30.11.2022 року від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Дякуємо за боротьбу" - адвоката Лукашова В.В. надійшла заява про його участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції (вх.№7523), в якій останній просив забезпечити участь представника в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою програмного забезпечення "EаsyCon", яку долучено до матеріалів справи.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 02.12.2022 року задоволено заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Дякуємо за боротьбу" - адвоката Лукашова В.В. про його участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції; судове засідання у справі, призначене на "14" грудня 2022 р. о 13:00 год. в приміщенні Східного апеляційного господарського суду в залі судового засідання №132 ухвалено провести за участі представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Дякуємо за боротьбу" - адвоката Лукашова В.В. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення "EаsyCon", з використанням власних технічних засобів вказаного представника; повідомлено представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Дякуємо за боротьбу" - адвоката Лукашова В.В., що для участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції представник зобов`язаний зайти до системи відеоконференцзв`язку та авторизуватися в ній за 10 хвилин до початку судового засідання; активувати технічні засоби (мікрофон, навушники, камеру) та перевірити їх працездатність шляхом тестування за допомогою системи; очікувати запрошення секретаря судового засідання до участі в судовому засіданні. Для участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції надіслати на електронну адресу суду документи, що посвідчують особу та її повноваження, скріплені електронним цифровим підписом, а в разі відсутності такого підпису - скановані копії документів і пред`явити їх оригінали під час судового засідання; запропоновано учасникам справи для прискорення документообігу в межах цієї справи, надсилати їх з використанням програми "Електронний суд" (за умов відповідної реєстрації) або скеровувати документи з засвідченням електронним цифровим підписом уповноваженої особи на електронну адресу Східного апеляційного господарського суду .

13.12.2022 року на адресу суду з господарського суду Харківської області надійшли матеріали справи №№922/204/22 (вх..№8064).

14.12.2022 року на адресу суду апеляційної інстанції від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Дякуємо за боротьбу" - адвоката Лукашова В.В. надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності (вх..№8151), яке долучено до матеріалів справи, а тому судове засідання, призначене в приміщенні Східного апеляційного господарського суду 14.12.2022 року о 13:00 год. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення "EаsyCon" з використанням власних технічних засобів вказаного представника не проводилось; фіксування судового засідання здійснювалось за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

У судовому засіданні 14.12.2022 року представник відповідача підтримала доводи, викладені в апеляційній скарзі та просила її задовольнити.

Згідно з п. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи.

У зв`язку з введенням 24.02.2022 року на території України воєнного стану, з метою дотримання розумного балансу між реалізацією права на апеляційне оскарження і принципу юридичної визначеності, копії ухвал суду апеляційної інстанції від 28.10.2022 року та від 02.12.2022 року було надіслано на вказані учасниками справи офіційні електронні адреси: представник Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Черемушки-2017" - адвокат Пацурковська О.М. - ІНФОРМАЦІЯ_1 ; Приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Семендяєв О.С. - ІНФОРМАЦІЯ_2 та отримані представником Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Черемушки-2017" - адвокатом Пацурковською О.М., що підтверджується роздруківкою електронного листування, яка міститься у матеріалах справи.

Колегія суддів враховує правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 22.11.2022 року у cправі № 911/1808/21, де, зокрема, вказано, що порядок використання для обміну документами електронної пошти встановлено Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", в якому зазначено, що порядок електронного документообігу визначається державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями всіх форм власності згідно з законодавством.

Також, інформацію про дату, час та місце розгляду справи було розміщено на офіційному веб-сайті Східного апеляційного господарського суду веб-порталу "Судова влада України" у розділі "Повідомлення для учасників судового процесу" розділу "Громадянам".

Окрім того, відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Ухвали суду апеляційної інстанції від 28.10.2022 року та від 02.12.2022 року у встановленому порядку внесено до Єдиного державного реєстру судових рішень та інформація у справі, що розглядається розміщена за веб-адресою https://court.gov.ua/fair/ та www.hra.arbitr.gov.ua/sud5039.

Статтею 12-2 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" передбачено, що в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

Навіть в умовах воєнного стану конституційне право особи на судовий захист не може бути обмеженим.

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" правосуддя на території, на якій уведено воєнний стан, здійснюється лише судами. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється.

Запровадження воєнного стану у країні не може слугувати самостійною та достатньою підставою для відтермінування вирішення спору (не здійснення розгляду справи).

При цьому, від учасників справи впродовж всього строку розгляду судом апеляційної інстанції справи не надходило будь-яких клопотань про відкладення розгляду справи, у зв`язку з неможливістю з`явитись у призначене судове засідання.

Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України", рішення Європейського суду з прав людини від 27.04.2000 у справі "Фрідлендер проти Франції"). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс проти Греції" від 05.02.2004 та інші).

Зважаючи на те, що в ході апеляційного розгляду справи судом апеляційної інстанції було створено учасникам справи необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, надано достатньо часу та створено відповідні можливості для реалізації кожним учасником своїх процесуальних прав, передбачених ст. 42 ГПК України та беручи до уваги відсутність клопотань від учасників справи щодо відкладення розгляду апеляційної скарги у зв`язку з заходами, встановленими особливим режимом роботи суду під час дії воєнного стану, колегія суддів вважає за можливе закінчити розгляд апеляційної скарги в даному судовому засіданні.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, перевіривши повноту встановлення господарським судом першої інстанції неоспорених обставин справи, колегія суддів встановила наступне.

11.11.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Дякуємо за боротьбу", в особі директора Похильченко Анастасії Олександрівни та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЧЕРЕМШИНА 2022" було укладено договір № 11-О.

Відповідно до умов договору та на виконання виставленого рахунку № 11/1 від 11.11.2021 року позивач, як покупець, мав перерахувати грошові кошти, як аванс, за товар у розмірі 744000, 00 грн. протягом 20 календарних днів з моменту укладення договору.

17.11.2021 року, у зв`язку із бухгалтерською помилкою щодо визначення назви одержувача грошових коштів, позивачем помилково сплачено за платіжним дорученням № 1 на рахунок ОСББ "Черемушки-2017" грошові кошти у розмірі 744000,00 грн.

Позивачем отримано лист від відповідача вих. №22/11 від 22.11.2021 року, яким відповідачем повідомлено та підтверджено факт безпідставно (помилково) перерахованих грошових коштів в розмірі 744000,00 грн.

Після встановлення здійсненої бухгалтерської помилки та сплати грошових коштів неналежному одержувачеві (відповідачу) без достатньої правової підстави, позивачем направлено запит до банківської установи АТ КБ "Приватбанк" № 1 від 30.11.2021 року щодо перерахованих коштів без достатньої правової підстави з проханням їх повернути.

АТ КБ "Приватбанк" листом №20.1.0.0.0/7- 211130/28982 від 02.12.2021 року повідомило позивача, що платники й одержувачі коштів здійснюють контроль за своєчасним проведенням розрахунків та розглядають претензії, що виникли, без участі банку.

Позивачем було направлено відповідачу листи щодо повернення помилково перерахованих коштів вих. № 2 від 03.12.2021 року, вих. № 2 від 13.12.2021 року, вих. № 2 від 20.12.2021 року, з проханням повернути безпідставно отримані кошти, які проігноровано відповідачем та повернуто позивачеві із відміткою "за закінченням строку зберігання".

Позивач посилається на положення ст. 1212 ЦК України та вказує, що 17.11.2021 року, у зв`язку із бухгалтерською помилкою щодо визначення назви одержувача грошових коштів, позивачем помилково сплачено за платіжним дорученням № 1 на рахунок Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Черемушки-2017" грошові кошти у розмірі 744000,00 грн., які останнім повернуті не були.

Вказані вище обставини й стали підставою для звернення позивача з відповідним позовом до господарського суду Харківської області, в якому останній просив стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти набуті без достатньої правової підстави у розмірі 744000,00 грн.

16.08.2022 року господарським судом Харківської області ухвалено оскаржуване рішення, з підстав викладених вище.

Переглянувши справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення господарського суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Після ратифікації Верховною радою України Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, остання, відповідно до статті 9 Конституції України набула статусу частини національного законодавства.

З прийняттям у 2006 році Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", Конвенція та практика Суду застосовується судами України як джерело права.

Відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод справи про цивільні права та обов`язки осіб, а також справи про кримінальне обвинувачення мають бути розглянуті у суді впродовж розумного строку. Ця вимога спрямована на швидкий захист судом порушених прав особи, оскільки будь-яке зволікання може негативно відобразитися на правах, які підлягають захисту. А відсутність своєчасного судового захисту може призводити до ситуацій, коли наступні дії суду вже не матимуть значення для особи та її прав.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах "Ryabykh.Russia" від 24.07.2003 року, "Svitlanav. Ukraine" від 09.11.2014 року зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване частиною 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Так, умовами і правилами надання банківських послуг АТ КБ "Приватбанк", зокрема, п. 3.1.1.13.2. визначено, що звільнення коштів з-під арешту банк здійснює за постановою державного виконавця, прийнятою відповідно до законодавства, або за постановою слідчого, коли під час проведення досудового слідства у застосуванні цього заходу відпаде потреба, а також за рішенням суду, що надійшло до банку безпосередньо від суду.

Відповідно до ст. 617 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Отже, відповідач згідно із положеннями чинного законодавства самостійно відповідає за наявність чи відсутність боргових зобов`язань та у будь-який момент відповідно може сплатити грошові кошти в межах відкритих виконавчих проваджень, що призведе до закриття виконавчого провадження та зняття арештів з рахунків.

Разом з тим, у разі незгоди відповідача із діями державних/приватних виконавців, останній може скористатися своїм конституційним правом, передбаченим ст. 19 Конституції України та ст.74 Закону України "Про виконавче провадження" на оскарження таких дій та відповідно компенсування заподіяних йому збитків, тощо.

Матеріали справи не містять доказів оскарження відповідачем дій державних/приватних виконавців.

Положення глави 82 ЦК України застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння;повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Зі змісту ст. 1212 ЦК України слідує, що положення про кондикцію застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Отже, підставами виникнення кондикційних зобов`язань є: дії та події; безвідносно до того чи такі дії є правомірними чи неправомірними, заздалегідь спланованими чи випадковими; йдеться про дії як сторін зобов`язання, так і третіх осіб.

Крім того, у цьому зобов`язанні не має правового значення чи вибуло майно з володіння власника за його волею або всупереч його волі.

За зобов`язанням з безпідставного набуття (збереження) майна потерпілому повертається майно незалежно від того, яким чином воно вибуло з його володіння (ч. 2 ст. 1212 ЦК України).

Тобто, кондикційні правовідношення реалізуються незалежно від добросовісності набувача (боржника) та незалежно від того, яким чином майно вибуло з його володіння.

Натомість, при віндикації юридичне значення має добросовісність набувача, а також обставини вибуття майна.

Так, власник має право витребувати своє майно від недобросовісного набувача у всіх випадках, а у добросовісного набувача - лише тоді, коли воно вибуло з володіння поза його волею (ст. 388 ЦК України).

Якщо ж набувач є добросовісним та майно вибуло з володіння первісного власника з його волі, віндикація не допускається.

Отже, у віндикації та кондикції добросовісність особи, яка набула (зберегла) у себе майно, розглядається в різних площинах. Від неї в цілому залежить можливість віндикації майна у третьої особи. Водночас щодо кондикційних зобов`язань законодавець не встановлює спеціальних правил про добросовісність чи недобросовісність набувача.

Аргументи апелянта щодо зарахування на рахунок відповідача 744000,00 грн., які надійшли від позивача, без власної волі та неможливість їх збереження, оскільки стосовно грошових коштів відповідача на розрахунковому рахунку в АТ КБ Приватбанк накладено арешти постановами від 18.08.2020 року, від 24.09.2020 року, від 30.11.2020 року, від 11.01.2021 року, від 16.04.2021 року в межах суми 79022,94 грн. старшим державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України; вказані грошові кошти з розрахункового рахунку відповідача було списано 26.11.2021 року приватним виконавцем Семендяєвим О.С. на виконання виконавчого листа від 24.05.2021 року, в межах виконавчого провадження №65618642 на користь ОСОБА_1 та, що ці грошові кошти знаходились на розрахунковому рахунку відповідача у період з 17.11.2021 року по 26.11.2021 року, не приймаються.

Вказані заперечення апелянта, які окрім того, на його думку, підтверджуються відсутністю грошових коштів на рахунку відповідача, у зв`язку із їх списанням в межах виконавчого провадження та так само: меморіальним ордером № L11266LSQ4 від 26.11.2021 року, заключною випискою за період з 01 10.2021 року по 30.11.2021 року, заявою вих. № 22/11Б від 22.11.2021 року, відповіддю АК КБ "ПриватБанк від 29.11.2021 року, листом до приватного виконавця вих. № 22.1/11 від 22.11.2021 року, листом до Шевченківського ВДВС вих. № 22.2/11 від 22.11.2021 року, листом до АК КБ "ПриватБанк" від 29.11.2021 року вих. № 29/11, відповіддю АТ КБ "ПриватБанк" від 14.12.2021 року, заявою про здійснення фінансового моніторингу вих. № 22.3/11 від 22.11.2021 року, відповіддю Держфінмоніторингу № 5199/411-07-2 від 15.12.2021 року, заявою про вчинення кримінального правопорушення вих. № 22.4/11 від 22.11.2021 року не спростовують обгрунтованість позовних вимог, оскільки не ґрунтуються на законодавчих приписах та не звільняють відповідача від виконання позадоговірного зобов`язання щодо повернення грошових коштів, набутих без достатньої правової підстави.

Щодо аргументів апелянта на те, що місцевий господарський суд, задовольняючи позов про стягнення грошових коштів у сумі 744 000 грн., достеменно знаючи, що ці кошти вже списано з розрахункового рахунку відповідача на користь ОСОБА_1 , який їх набув та зберіг без достатньої правової підстави та мав би бути належним відповідачем у справі, як особа, яка фактично одержала кошти позивача, безпідставно поклав надмірний тягар на відповідача, слід зазначити таке.

Так, умовами і правилами надання банківських послуг АТ КБ "Приватбанк", зокрема, п. 3.1.1.13.2. визначено, що звільнення коштів з-під арешту банк здійснює за постановою державного виконавця, прийнятою відповідно до законодавства, або за постановою слідчого, коли під час проведення досудового слідства у застосуванні цього заходу відпаде потреба, а також за рішенням суду, що надійшло до банку безпосередньо від суду.

Відповідно до ст. 617 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Отже, відповідач згідно із положеннями чинного законодавства самостійно відповідає за наявність чи відсутність боргових зобов`язань та у будь-який момент відповідно може сплатити грошові кошти в межах відкритих виконавчих проваджень, що призведе до закриття виконавчого провадження та зняття арештів з рахунків.

Разом з тим, у разі незгоди відповідача із діями державних/приватних виконавців, останній може скористатися своїм конституційним правом, передбаченим ст. 19 Конституції України та ст.74 Закону України "Про виконавче провадження" на оскарження таких дій та відповідно компенсування заподіяних йому збитків, тощо.

Матеріали справи не містять доказів оскарження відповідачем дій державних/приватних виконавців.

Аргументи апелянта на те, що місцевий господарський суд, задовольняючи позов про стягнення грошових коштів у сумі 744 000 грн., достеменно знаючи, що ці кошти вже списано з розрахункового рахунку відповідача на користь ОСОБА_1 , який їх набув та зберіг без достатньої правової підстави та, на думку апелянта, мав би бути належним відповідачем у справі, як особа, яка фактично одержала кошти позивача, безпідставно поклав надмірний тягар на відповідача, не приймаються з огляду на таке.

Статтею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Реалізуючи передбачене статтею 55 Конституції України, статтею 4 ГПК України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Позивач звертаючись до суду з позовом самостійно визначає у ній, яке його право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах.

Колегія суддів враховує правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 19.09.2019 року у справі № 924/831/17, від 28.11.2019 року у справі № 910/8357/18, де, зокрема, вказано на те, що оцінка предмету заявленого позову, а відтак наявності підстав для захисту порушеного права позивача, про яке ним зазначається в позовній заяві, здійснюється судом на розгляд якого передано спір крізь призму оцінки спірних правовідносин та обставин (юридичних фактів), якими позивач обґрунтовує заявлені вимоги.

За змістом ст. 48 ГПК України, суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача, втім позивачем клопотань про заміну первісного відповідача належним відповідачем чи про залучення до участі у справі іншої особи як співвідповідача заявлено не було.

Разом з тим, пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ГПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Отже, господарський суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що позовні вимоги підтверджуються доданими до матеріалів справи доказами, не спростовані відповідачем, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Посилання апелянта на правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 01.06.2021 року у справі №910/9544/19, де, зокрема, вказано на те, що суб`єктний склад у спорі за вимогами про повернення безпідставно набутого майна визначається особою потерпілого та особою, яка за рахунок потерпілого набула/зберегла майно без достатньої правової підстави та від 04.12.2019 року у справі №917/1739/17 , де, між іншим, вказано на те, що обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 року у справі №523/9076/16-ц, від 21.11.2018 року у справі №127/93/17-ц, від 12.12.2018 року у справі №570/3439/16-ц, від 12.12.2018 року у справі №372/51/16-ц, від 30.01.2019 року у справі №552/6381/17, де, зокрема, вказано на те, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача, не приймаються.

Так, предметом позову у справі №910/9544/19 є вимоги про повернення безпідставно набутого майна/грошових коштів, як виконаного за недійсним (нікчемним) правочином; справа №917/1739/17 стосується стягнення збитків, завданих територіальній громаді внаслідок порушення земельного законодавства; у справі № №523/9076/16-ц предметом позову є визнання дій засновників незаконними, відміну статуту товариства та відшкодування моральної шкоди; у справі №127/93/17-ц предметом позову є скасування декларації про готовність об`єкта до експлуатації, свідоцтва про право власності на нерухоме майно та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень; справа №570/3439/16-ц стосується відновлення державної реєстрації права власності; у справі № 372/51/16-ц предметом позову є визнання незаконним і скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) прийняте нотаріусом; справа №552/6381/17 стосується визнання права на отримання відшкодування коштів за вкладом і зобов`язання вчинити дії.

Колегія суддів враховує правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 31.05.2021 року у справі №913/567/19 (913/403/20), де, між іншим, вказано на таке.

"Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду в ухвалі від 27.03.2020 року у справі № 910/4450/19 зазначив, що подібність правовідносин в іншій аналогічній справі визначається за такими критеріями: суб`єктний склад сторін спору, зміст правовідносин (права та обов`язки сторін спору) та об`єкт (предмет). Велика Палата Верховного Суду виходить з того, що подібність правовідносин означає тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). При цьому, зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності визначається обставинами кожної конкретної справи (п. 32 постанови від 27.03.2018 року №910/17999/16; п. 38 постанови від 25.04.2018 року № 925/3/7, п. 40 постанов від 25.04.2018 року № 910/24257/16). Аналогічні висновки викладені в постановах Верховного Суду України від 21.12.2016 року у справі № 910/8956/15 та від 13.09.2017 року у справі № 923/682/16. При цьому, під судовими рішеннями в подібних правовідносинах необхідно розуміти такі рішення, де подібними (тотожними, аналогічними) є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог і встановлені судом фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин. Суд звертається до правової позиції, щодо послідовно та неодноразово викладалась Великою Палатою Верховного Суду в питанні визначення подібності правовідносин у судових рішеннях: п. 60 постанови від 23.06.2020 року у справі № 696/1693/15-ц (провадження № 14-737цс19), п. 6.30 постанови від 19.05.2020 року у справі № 910/719/19, постанова від 16.01.2019 року у справі № 757/31606/15-ц, постанова від 12.12.2018 року у справі № 2-3007/11, пункт 5.5 від 19.06.2018 року у справі №922/2383/16; п. 8.2 постанови від 16.05.2018 року у справі № 910/5394/15-г."

Таким чином, правовідносини у справах, на які посилається апелянт та обставини вказаних справ №910/9544/19, №917/1739/17, 523/9076/16-ц, №127/93/17-ц, №570/3439/16-ц, №372/51/16-ц, №552/6381/17, не є подібними до правовідносин у справі №922/204/22, оскільки предмети та підстави позовів у цих справах, відповідно і встановлені судами фактичні обставини, що формують зміст правовідносин, а також їх правове регулювання є різними, що виключає подібність спірних правовідносин у цих справах.

Отже, висновок місцевого господарського суду про задоволення позову відповідає принципам справедливого судового розгляду у контексті частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржників та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006 року).

Зокрема, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Апелянту було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків господарського суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Стаття 74 ГПК України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Гарантуючи право на справедливий судовий розгляд, стаття 6 Конвенції в той же час не встановлює жодних правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання, в першу чергу, національного законодавства та оцінки національними судами (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010 року)

Апелянту була надана можливість спростувати достовірність доказів і заперечити проти їх використання.

Питання справедливості розгляду не обов`язково постає у разі відсутності будь-яких інших матеріалів на підтвердження отриманих доказів, слід мати на увазі, що у разі, якщо доказ має дуже вагомий характер і якщо відсутній ризик його недостовірності, необхідність у підтверджувальних доказах відповідно зменшується (рішення Європейського суду з прав людини у справі Яременко проти України, no. 32092/02 від 12.06.2008 року).

Отже, на думку колегії суддів, під час розгляду справи її фактичні обставини були встановлені судом першої інстанції на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження поданих доказів; висновки суду відповідають цим обставинам, юридична оцінка надана їм з вірним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 269, 270, ч.1 ст. 275, ст. 282 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Черемушки-2017" - адвоката Пацурковської О.М. залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 16.08.2022 року у справі №922/204/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у строк протягом двадцяти днів з дня її проголошення, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 19.12.2022 року.

Головуюча суддя О.І. Терещенко

Суддя П.В. Тихий

Суддя Т.Д. Геза