СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2022 року м. Харків Справа № 905/20/21

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Пуль О.А., суддя Крестьянінов О.О. , суддя Фоміна В.О.;

за участі секретаря судового засідання Голозубової О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку "EasyCon" апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплект" (вх.№679Д/2) та заступника керівника Харківської обласної прокуратури (вх.№680Д/2) на рішення господарського суду Донецької області від 16.06.2021 (повний текст підписано 29.06.2021 суддею Говоруном О.В. у приміщенні господарського суду Донецької області) у справі №905/20/21

за позовом керівника Лівобережної окружної прокуратури Донецької області в інтересах держави в особі Маріупольської міської ради Донецької області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплект", м.Маріуполь, Донецька область

про стягнення 1632851,75 грн, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2020 року керівник Маріупольської місцевої прокуратури №2 Донецької області (замінено згідно з ухвалою господарського суду Донецької облісті на Лівобережну окружну прокуратуру Донецької області) в інтересах держави в особі Маріупольської міської ради Донецької області звернувся до господарського суду Донецької області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплект" про стягнення 1632851,75 грн недоотриманої орендної плати за фактичне користування земельною ділянкою з кадастровим номером :01:004:0277 комунальної форми власності, загальною площею 1,1530 га, що розташована в місті Маріуполь Донецької області по вул.Виноградній, 60-А, за відсутності укладеного договору оренди, за період з 01.01.2017 по 31.12.2019, у порядку ст.1212 Цивільного кодексу України.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач, починаючи з часу придбання нерухомого майна, не здійснює оплату за фактичне користування земельною ділянкою комунальної форми власності, загальною площею 1,1530 га, що розташована в місті Маріуполь Донецької області по вул.Виноградній, 60-А, у зв`язку з чим територіальній громаді міста Маріуполя завдано збитків у вигляді упущеної вигоди у розмірі не отриманої за звичайних умов орендної плати за землю в сумі 1632851,75 грн за період з 01.01.2017 по 31.12.2019.

Позивач - Маріупільська міська рада Донецької області, позовні вимоги прокурора підтримала у повному обсязі.

Відповідач у відзиві на позов разом з запереченнями заявив клопотання про застосування строку позовної давності, обгрунтовуючи тим, що позивач, починаючи з 2013 року був обізнаний про намагання відповідача оформити права користування у відповідності до норм законодавства , але договір не був підписаний з боку відповідача у звязку з тим, що запропоновані у проекті договору умови були неприйнятні для відповідача.

Оспорюваним рішенням господарського суду Донецької області від 16.06.2021 у справі №905/20/21 позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплект" на користь Маріупольської міської ради Донецької області безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати 143434,94 грн та 2151,52 грн витрат з оплати судового збору. У задоволенні інших вимог відмовлено.

Ухвалюючи рішення, господарський суд виходив з того, що відповідач на підставі договору купівлі-продажу від 16.07.2001 набув у власність "Водну станцію", яка знаходиться за адресою: Донецька область, м.Маріуполь, вул.Виноградна, 60-а, (дво поверхова будівля), площею 891,6 кв.м. У 2017 році міська рада затвердила проект землеустрою ТОВ "Комплект" щодо відведення та надання із земель рекреаційного призначення в оренду строком на 1 рік земельну ділянку, площею 1,1530 га, з кадастровим номером :01:004:0277. Доказів укладання договору оренди земельної ділянки за результатами прийнятих зазначених вище рішень суду не надано. У 2020 році відповідачу повторно надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 1,1530 га, для будівництва та обслуговування об`єктів фізичної культури і спорту (функціонування водної станції) по вул.Виноградній, 60-а, з урахуванням права проходу, проїзду громадян на пірс, однак рішення позивача про затвердження проекту землеустрою та надання вказаної земельної ділянки в користування, доказів укладення договору оренди землі суду не надано. Господарський суд визнав недоведеним факт користування відповідачем земельною ділянкою площею саме 1,1530 га, оскільки відповідач, звертаючись з заявами про надання згоди на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 1,1530 га, висловлював намір щодо майбутнього використання цієї земельної ділянки, що за відсутності інших переконливих доказів, які доводять реальне використання відповідачем земельної ділянки площею саме 1,1530 га, не може свідчити про її фактичне використання у розмірі, який вказаний у відповідних заявах. Господарський суд дійшов висновку, що внаслідок придбання відповідачем нерухомого майна, до нього перейшло право користування земельною ділянкою, площею 0,80 га, на якій розташоване таке майно та яка була надана в користування відповідно до рішення Виконавчого комітету Жданівської міської ради від 26.01.1966 №27/2, а, відтак, господарський суд вважав доведеним факт користування відповідачем земельною ділянкою, площею 0,80 га. Урахувавши наявну у витязі №1108 із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки інформацію щодо земельної ділянки, кадастровий номер :01:004:0277, яка розташована за адресою: Донецька область, м.Маріуполь, вул.Виноградна, 60-а; площею 1,1530 кв.м, (до площі якої входить земельна ділянка, площею 0,80 га, яка перебуває у користуванні відповідача), господарський суд визначив розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, площею 0,80 га, пропорційно розміру нормативної грошової оцінки земельної ділянки, площею 1,1530 га, та здійснив самостійно розрахунок безпідставно збережених відповідачем грошових коштів у виді орендної плати за користування земельною ділянкою 0,80 га за період з 23.12.2017 по 31.12.2019 (з урахуванням заяви про застосування позовної давності) у розмірі 143434,94 грн.

Відповідач із рішенням не погодився, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення господарського суду Донецької області від 16.06.2021 у частині стягнення з ТОВ "Комплект" на користь Маріупольської міської ради Донецької області безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати 143434,94 грн та 2151,52 грн витрат з оплати судового збору та ухвалити нове рішення в цій частині, відмовивши у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає про незаконність рішення позивача, яким затверджено акт №7 від 31.01.2020 про визначення обсягу збитків та визначено розмір збитків, завданих територіальній громаді відповідно до фактичного використання ТОВ "Комплект" земельної ділянки, площею 1,1530 га, з кадастровим номером :01:004:0277, за період з 01.01.2017 по 31.12.2019. Відповідач посилається на те, що до даного акту внесені відомості, які не відповідають дійсності, а також на невідповідність даного акту рішенню виконавчого комітету Маріупольської міської ради від 18.07.2018 №318, а також постанові Кабінету Міністрів України від від 19.04.1993 №284. Стосовно неправомірності застосування коефіцієнту 3,0 до визначення розміру збитків відповідач зазначає, що існує певна невизначеність відносно земельної ділянки, яка є предметом судового спору, оскільки згідно з інформацією з державного земельного кадастру, земельна ділянка, площею 1,1530 га, з кадастровим номером :01:004:0277, належить до земель комунальної власності з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення, тоді як з іншого боку наявне рішення Маріупольської міської ради від 21.06.2011 №6/8-616, яким затверджені Правила благоустрою міста Маріуполя, якими встановлено, що до територій загального користування належать у тому числі рекреаційні зони. Крім того, відповідач вважає, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи та неправильно застосував норми матеріального права стосовно перебування частини земельної ділянки під забудовою у постійному користуванні на підставі рішення виконавчого комітету Жданівської міської ради від 26.01.1966 №27/2. Відповідач наголошує на тому, що стягнення безпідставно збережених коштів на підставі ст.1212 Цивільного кодексу України є неправомірним, оскільки відповідач користувався земельною ділянкою 0,80 га на законних підставах (право постійного користування) і ця підстава існує дотепер, а на момент придбання ТОВ "Комплект" будівлі, земельної ділянки, площею 1,1530 га, з кадастровим номером :01:004:0277, не існувало.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 09.08.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплект" на рішення господарського суду Донецької області від 16.06.2021 у справі №905/20/21, встановлено прокурору та позивачу строк до 25.08.2021 включно, для подання відзиву на апеляційну скаргу.

Заступник керівника Харківської обласної прокуратури також не погодився з рішенням господарського суду та звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив суд скасувати рішення господарського суду Донецької області від 16.06.2021 та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги прокурора в інтересах держави в особі Маріупольської міської ради Донецької області до ТОВ "Комплект" про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати у сумі 1187086,88 грн. Судові витрати відшкодувати на користь Харківської обласної прокуратури за рахунок відповідача.

Апеляційна скарга обґрунтована неправильним застосуванням судом першої інстанції норм матеріального права (ст.1212-1214 Цивільного кодексу України, ст.120, ст.122-125 Земельного кодексу України) та процесуального права, при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи. Прокурор посилається на відсутність у матеріалах справи доказів, що підтверджують право постійного користування будівельно-монтажного тресту "Азовстальбуд" земельною ділянкою, площею 0,80 га, за адресою: вул.Виноградна, 60а, м.Маріуполь, а також доказів, що саме ця земельна ділянка на теперішній час використовується ТОВ "Комплект". Прокурор зазначає, що відповідно до даних, які містяться у державному земельному кадастрі, земельна ділянка, площею 1,1530 га, з кадастровим номером :01:004:0277, за адресою: вул.Виноградна, 60а, м.Маріуполь, знаходиться у комунальній власності територіальної громади міста Маріуполя в особі Маріупольської міської ради. Прокурор зазаначає, що факт знаходження нежитлової будівлі, загальною площею 892 кв.м, на сформованій вже земельній ділянці, площею 1,1530 га, документально підтверджено відповідними рішеннями Маріупольської міької ради, які прийнято на підставі звернення (заяви) ТОВ "Комплект" про надання йому в користування земельної ділянки площею саме 1,1530 га; актом обстеження; проектом землеустрою щодо відведення земельної ділянки; інформацією з Державного земельного кадастру, витягом з технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки від 09.04.2021. На думку прокурора, ураховуючи, що спірна земельна ділянка комунальної форми власності сформована як об`єкт цивільних прав (на підставі проекту землеустрою за заявою відповідача), має кадастровий номер, а відповідачем не укладено договір оренди на іншу площу, тому судом безпідставно проведено розрахунок заборгованості з урахуванням меншої площі земельної ділянки, яка розташована виключно під придбаними ТОВ "Комплект" будівлями. Прокурор також вважає, що судом першої інстанції безпідставно не ураховано, що нормативна грошова оцінка спірної земельної ділянки проведена та станом на 01.01.2017 і на 01.01.2018 діяла на підставі рішення Маріупольської міської ради від 15.12.2009 №5/38-6108 (зі змінами та доповненнями). Нормативна грошова оцінка спірної земельної ділянки змінилася з 01.01.2019 відповідно до рішення Маріупольської міської ради від 13.07.2018 №7/32-2922. Прокурор посилається на відсутність у позивача обов`язку отримувати витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку спірної земельної ділянки у спірний період, та зазначає, оскільки такий витяг за минулі періоди не надавався, тому при підготовці матеріалів для подання позовної заяви зроблено запит до відділу у м.Маріуполі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області та отримано відповідний лист від 20.12.2019 №2067/105-19 з наведенням нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки за весь спірний період. У подальшому, позивачем долучено до матеріалів справи витяг з технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки від 09.04.2021 №1108 на земельну ділянку, площею 1,1530 га, з кадастровим номером :01:004:0277. Однак, як вважає прокурор, господарським судом не надано належної оцінки доказам, поданим прокурором на підтвердження позовних вимог та розрахунку безпідставно збережених коштів, та здійснено помилковий розрахунок розміру безпідставно збережених коштів, що підлягають стягненню. Крім того, прокурор не погоджується з розрахунком безпідставно збережених коштів, який здійснено судом першої інстанції при застосуванні позовної давності.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 11.08.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою заступника керівника Харківської обласної прокуратури на рішення господарського суду Донецької області від 16.06.2021 у справі №905/20/21. Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплект" та заступника керівника Харківської обласної прокуратури на рішення господарського суду Донецької області від 16.06.2021 у справі №905/20/21 об`єднано в одне апеляційне провадження.

Позивач - Маріупільська міська рада Донецької області, апеляційну скаргу не подавала, разом з тим доводи апеляційної скарги прокурора підтримала у повному обсязі.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 10.11.2021 апеляційну скаргу заступника керівника Харківської обласної прокуратури на рішення господарського суду Донецької області від 16.06.2021 у справі №905/20/21 залишено без задоволення. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплект" на рішення господарського суду Донецької області від 16.06.2021 у справі №905/20/21 задоволено. Рішення господарського суду Донецької області від 16.06.2021 у справі №905/20/21 у частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплект" на користь Маріупольської міської ради Донецької області безпідставно збережених коштів орендної плати у розмірі 143434,94 грн та 2151,52 грн витрат з оплати судового збору скасовано та в цій частині ухвалено нове рішення, яким у позові відмовлено. В іншій частині рішення суду залишено без змін. Стягнуто з Маріупольської міської ради Донецької області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплект" витраті по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 3227,29 грн. Доручено господарському суду Донецької області видати відповідний наказ.

Постановою Верховного Суду від 22.02.2022 касаційні скарги Маріупольської міської ради Донецької області і заступника керівника Харківської обласної прокуратури задоволено частково. Постанову Східного апеляційного господарського суду від 10.11.2021 у справі №905/20/21 скасовано. Справу №905/20/21 направлено на новий розгляд до Східного апеляційного господарського суду.

Скасовуючи постанову Східного апеляційного господарського суду, Верховний Суд зазначив, що суд апеляційної інстанції не надав правову оцінку застосуванню прокурором і позивачем при визначенні розміру безпідставно збережених коштів орендної плати коефіцієнту функціонального використання спірної земельної ділянки як для такої, щодо якої відсутні у Державному земельному кадастрі відомості про код класифікації цільового призначення, не надав оцінку наявності або відсутності правових підстав для зміни коефіцієнта функціонального використання цієї земельної ділянки (у тому числі із урахуванням викладеного у пункті 8.10 постанови Великої Палати Верховного Суду від 09.11.2021 у справі №905/1680/20), вказавши лише, що коефіцієнти покладені в основу розрахунку позивача не відповідають дійсності, та суперечать даним витягу №1108. Суд апеляційної інстанції також не спростував висновок місцевого господарського суду про те, що витяг №1108 є підставою для здійснення розрахунку розміру орендної плати та вказав лише, що із наданого позивачем розрахунку неможливо встановити, чи вірними є застосовані коефіцієнти та нормативна грошова оцінка землі, які визначенні як вихідні дані для розрахунку розміру орендної плати, заявленої до стягнення, що свідчить про порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права щодо повно і всебічно з`ясованих обставин, встановлення яких, необхідне для правильного вирішення спору. При цьому суд апеляційної інстанції не надав оцінку доводам позивача і прокурора, про те, що розрахунок розміру орендної плати, здійснений, виходячи з даних про нормативну грошову оцінку спірної земельної ділянки з урахуванням змін нормативної грошової оцінки, які мали місце в цей період, з посиланням на те, що до спірної ділянки в цей період застосовувалися лише різні коефіцієнти функціональності для її нормативної грошової оцінки, а також не дослідив наявності або відсутності заперечень відповідача щодо розміру нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки за спірний період, а також наявності в матеріалах справи відповідних доказів на підтвердження позиції відповідача. З огляду на висновки щодо не доведення позивачем розміру заявленої до стягнення суми безпідставно збережених коштів апеляційний господаркий суд також не надав оцінку доводам відповідача щодо пропуску позовної даності.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 27.06.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційними скаргами ТОВ "Комплект" (679Д/2) та заступника керівника Харківської обласної прокуратури (680Д/2) на рішення господарського суду Донецької області від 16.06.2021 у справі №905/20/21. Встановлено учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, заяв і клопотань по суті справи та з процесуальних питань по 15.07.2022. Ухвалено про необхідність учасникам судового процесу повідомлення суд про номери їх телефонів і факсів, адресу електронної пошти або інші засоби зв`язку, зокрема, мобільного (за їх наявності), які можуть бути використані для викликів або повідомлень. Суд звернув увагу на можливість подання процесуальних документів в електронній формі засобами підсистеми Електронний суд. Приймання та реєстрація процесуальних документів, надісланих учасниками судового процесу, здійснюється лише з офіційних електронних адрес (Електронних кабінетів), які мають бути створені в Електронному суді, розміщеному за посиланням: https://cabinet.court.gov.ua. Реєстрація в електронному кабінеті можлива за посиланням https://id.court.gov.ua/.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 01.08.2022 повідомлено учасників справи, що розгляд апеляційних скарг відбудеться 26.09.2022 об 11:00 год. у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, у залі засідань №132. Учасникам справи невідкладно повідомити суд про отримання цієї ухвали, зокрема, шляхом надсилання засвідченого електронним цифровим підписом уповноваженої особи відповідного повідомлення на електронну адресу Східного апеляційного господарського суду. Запропоновано учасникам справи заздалегідь письмово повідомити суд про намір і можливість взяти участь у судовому засіданні для своєчасного вжиття заходів з організації його проведення. З метою уникнення загрози для життя і здоров`я учасників судового процесу рекомендовано взяти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Явку представників учасників справи визнано необов`язковою. Запропоновано учасникам справи для прискорення документообігу в межах цієї справи, надсилати їх з використанням програми Електронний суд або надсилати документи з засвідченням електронним цифровим підписом уповноваженої особи на електронну адресу Східного апеляційного господарського суду: .

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 29.08.2022 задоволено клопотання Харківської обласної прокуратури про участь у судовому засіданні 26.09.2022 об 11:00 год. у справі №905/20/21 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду. Ухвалено провести судове засідання в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку "EasyCon".

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 26.09.2022 повідомлено учасників справи про відкладення розгляду справи на 17.10.2022 об 11:00 год. Засідання відбудеться у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, м.Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, зал засідань №132. Запропоновано учасникам справи заздалегідь письмово повідомити суд про намір і можливість взяти участь у судовому засіданні для своєчасного вжиття заходів з організації його проведення. З метою уникнення загрози для життя і здоров`я учасників судового процесу рекомендовано взяти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Явку представників учасників справи визнано необов`язковою.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 14.10.2022 задоволено клопотання Харківської обласної прокуратури про участь у судовому засіданні 17.10.2022 об 11:00 год., у справі №905/20/21 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду. Ухвалено провести судове засідання в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку "EasyCon".

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 17.10.2022 повідомлено учасників справи про відкладення розгляду справи на 07.12.2022 о 14:15 год. Засідання відбудеться у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, м.Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, зал засідань №132. Запропоновано учасникам справи заздалегідь письмово повідомити суд про намір і можливість взяти участь у судовому засіданні для своєчасного вжиття заходів з організації його проведення. З метою уникнення загрози для життя і здоров`я учасників судового процесу рекомендовано взяти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Явку представників учасників справи визнано необов`язковою.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 20.10.2022 задоволено клопотання Харківської обласної прокуратури про участь у судовому засіданні 07.12.2022 о 14:15 год. у справі №905/20/21 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду. Ухвалено провести судове засідання в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку "EasyCon".

У судове засідання 07.12.2022, яке проходило у режимі відеоконференції, з`явилась прокурор, яка вимоги своєї апеляційної скарги підтримала у повному обсязі та просила суд її задовольнити, проти вимог апеляційної скарги відповідача заперечувала.

Інші сторони у судове засідання не з`явились. Щодо повідомлення сторін про час і дату судового засідання та з урахуванням тимчасово відсутнього обміну з відділеннями поштового зв`язку №87500, №87555, №87541 в умовах воєнного стану суд не має можливості направити в установленому порядку на адреси: вул.Таганрозька, 1, м.Маріуполь, Донецька обл., 87500 ТОВ «Комплект», вул.Університетська,6, м.Маріуполь, Донецька обл.,87500, Донецьк обласна прокуратура, пр.Миру,70, м.Маріуполь, донецька обл., 87555, маріупольська міська рада Донецької області, б-р Меотиди,1, м.Маріуполь Донецької обл., 87541, Лівобережна окружна прокуратура Донецької області ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 17.10.2022, про що працівниками апарату суду складено акт від 31.10.2022.

Разом з тим, на офіційному веб-сайті Східного апеляційного господарського суду веб-порталу «Судова влада України» у підрозділі «Повідомлення для учасників судового процесу», розділу «Громадянам» розміщено інформацію щодо дати, часу та місця розгляду даної справи. Наявна інформація про розгляд справи і в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Крім того, ухвала суду від 17.10.2022 направлялась судом на електронні адреси сторін, у тому числі і апелянтам, що підтверджується відповідними довідками.

Вказану ухвалу було доставлено в електронні кабінети Лівобережної прокуратури Донецької області, Маріупольської міської ради, Донецької обласної прокуратури в системі "Електронний суд" 20.10.2022 о 17:30 год. (відповідні довідки долучено до матеріалів справи), що відповідає нормам частин п`ятої та сьомої статті 6 Господарського процесуального кодексу України, отже, зазначене судове рішення вважається врученим учасникам справи відповідно до частини сьомої статті 242 названого Кодексу.

05.12.22 від адвоката Филимонова С.М. до суду надійшла заява (вх.№7682), в якій зазначив, що ухалою суду від 17.10.2022 призначено судове засідання у справі, де адвокат був представником ТОВ "Комплект". У заяві адвокат повідомив, що не є штатним юристом зазначеного підприємства, з березня 2022 року не має зв`язку з його посадовими особами, їх місцезнаходження невідоме. Вважає, що за таких умов не має повноважень, як на вчинення будь-яких процесуальнх дій від імені ТОВ "Комплект", так і участь у судовому засіданні в якості представника зазначеного підприємства.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи (частина 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України).

Ураховуючи, що розгляд цієї справи триває з 2020 року, що розгляд даних апеляційних скарг є повторним у суді апеляційної інстанції за результатом перегляду справи Верховним Судом, неможливість у силу процесуального закону прийняття нових доводів та доказів, позиції усіх учасників справи викладені письмово, а також достатність у матеріалах справи доказів для розгляду апеляційних скарг та вирішення даного спору, зважаючи на відсутність передбачених частиною 11 ст.270 Господарського процесуального кодексу України підстав для відкладення розгляду справи, колегія суддів дійшла висновку про закінчення апеляційного розгляду справи у даному судовому засіданні за відсутності представників позивачів та відповідача за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційних скаргах доводи та вимоги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила таке.

Рішенням Виконавчого комітету Жданівської міської ради від 26.01.1966 №27/2 вирішено відвести будівельно-монтажному тресту "Азовстальстрой" земельну ділянку в Орджонікідзевському районі міста на березі Азовського моря в умовних межах, площею 0,80 га, для будівництва водної станції (а.с.81, том 1). Адресу земельної ділянки у рішенні не зазначено, разом з цим землекористувача зобов`язано офрмити акт про надання у безстрокове користування земельної ділянки для забудови та подальшої її експлуатації.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження права постійного кристування земельною ділянкою 0,80 га будівельно-монтажним трестом «Азовстальбуд» та оформлення останнім акту на право постійного користування земельною ділянкою у встановленому законом порядку.

Також у матеріалах справи відсутні докази на підвтердження правонаступництва між будівельно-монтажним трестом «Азовстальбуд» та ТОВ «Азовзалізобетон».

Окрім того, матеріали справи не містять доказів того, що 13.05.1994, 21.07.1995, 07.02.2005 щодо майна, яке розташоване за адресою: Донецька область, м.Маріуполь, вул.Виноградна, 60-а, були укладені договори купівлі продажу, починаючи з 21.07.1995 майно (водна станція) зареєстровано за ТОВ "Азовзалізобетон", про що стверджує відповідач.

Отже, твердження відповідача про те, що він користується спірною земельною ділянкою на праві постійного користування, є помилковими, оскільки не доведено належними та допустимими доказами.

Натомість 16.07.2001 між ТОВ "Азовзалізобетон" (продавець) і ТОВ "Комплект" (покупець) укладено договір купівлі-продажу, відповідно до пунктів 1.1, 1.2 якого продавець продає, а покупець купує об`єкт "Водну станцію" на умовах діючого договору, яка знаходиться за адресою: Донецька область, м.Маріуполь, вул.Виноградна, 60-а, (двоповерхова будівля), площею 891,6 кв.м. (82-83, том 1).

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме, Державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 11.03.2020 право власності на нежитлову будівлю (водна станція), загальною площею 892 кв.м, за адресою: Донецька область, м.Маріуполь, вул.Виноградна, 60а, з 17.05.2005 зареєстроване за ТОВ "Комплект", підстава - договір купівлі-продажу від 16.07.2001 №144 з ТОВ "Азовзалізобетон".

Відповідно до інформації з Державного земельного кадастру про право власності та про речові права на земельну ділянку від 14.04.2020, земельна ділянка площею 1,1530 га, по вул.Виноградній, 60-а, у м.Маріуполі з кадастровим номером :01:004:0277, належить до земель комунальної власності, цільове призначення "07.01 для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення".

Рішеннями Маріупольської міської ради від 18.06.2013 №6/28-3281, від 10.07.2014 №6/40-4673, від 27.10.2016 №7/12-873 ТОВ "Комплект" надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 1,1530 га, для будівництва та обслуговування об`єктів фізичної культури і спорту, будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування (функціонування водної станції).

Рішенням Маріупольської міської іської ради від 19.04.2017 №7/17-1414 затверджено проект землеустрою ТОВ "Комплект" щодо відведення та надано із земель рекреаційного призначення в оренду строком на 1 рік земельну ділянку, площею 1,1530 га, з кадастровим номером :01:004:0277. Крім того, вирішено: відповідачу укласти договір земельного сервітуту з ПАТ "Укртелеком" та зареєструвати його в установленому порядку; укласти договір земельного сервітуту з Маріупольською міською радою для безперешкодного проходу, проїзду громадян на пірс.

Доказів укладання договору оренди земельної ділянки за результатами прийнятих зазначених вище рішень матеріали справи не містять.

Рішенням Маріупольської міської ради від 26.02.2020 №7/50-5018 «Про повторний розгляд заяви ТОВ "Комплект" про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вул.Виноградній, 60-а, в Лівобережному районі міста» вирішено надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 1,1530 га, для будівництва та обслуговування об`єктів фізичної культури і спорту (функціонування водної станції) по вул.Виноградній, 60-а, в Лівобержному районі міста ТОВ "Комплект" з урахуванням права проходу, проїзду громадян на пірс.

Матеріали справи не містять рішення Маріупольської міської ради про затвердження проекту землеустрою щодо відведення відповідачу земельної ділянки по вул.Виноградній, 60-а, в Лівобережному районі міста Маріуполя та надання вказаної земельної ділянки в користування ТОВ "Комплект", а також доказів укладання між сторонами у справі договору оренди землі, і після ухвалення позивачем рішення від 26.02.2020.

Разом з тим, 31.01.2020 комісією з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам складено акт №7 про визначення обсягу збитків та визначено розмір збитків, завданих територіальній громаді відповідно до фактичного використання ТОВ "Комплект" земельної ділянки, площею 1,153 га, з кадастровим номером :01:004:0277, по вул.Виноградній, 60-а у м.Маріуполі за період з 01.01.2017 по 31.12.2019, який складає 1632851,75 грн.

На підтвердження використання відповідачем земельної ділянки, загальною площею 1,1530 га, позивачем надано акт виїзного обстеження від 01.06.2021, за змістом якого: "ТОВ "Комплект" зайнята та використовується земельна ділянка за адресою: вул.Виноградна, 60-а, загальною площею 1,1530 га, (кадастровий номер :01:004:0277), цільове призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення для функціонування водної станції без правовстановлюючих документів на земельну ділянку, що є порушенням ст.125, 126 Земельного кодексу України. Земельна ділянка огороджена парканом". До акта додані копії фотознімків.

Господарський суд встановив, що згідно з витягом №1108 із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (далі витяг №1108) Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області (кадастровий номер :01:004:0277), яка розташована за адресою: Донецька область, м.Маріуполь, вул.Виноградна, 60-а; цільове призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення; площа - 11530 кв.м, нормативна грошова оцінка складає 3408773,48 грн. Ставка орендної плати за землі рекреаційного призначення в 2017-2019 роках становила 3% від нормативно грошової оцінки земельної ділянки.

Розрахунок розміру збитків, нанесених ТОВ Комплект Маріупольській міській раді за час фактичного користування земельною ділянкою, загальною площею 1,1530 кв.м, за період 01.01.2017 по 31.12.2019 (який є додатком до акта комісії з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам від 31.01.2020), на підставі якого прокурор просив стягнути з відповідача кошти за безпідставне користування земельною ділянкою, здійснено на підставі інформації, наданої відділом у м.Маріуполь Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області у листі від 20.12.2019 №2067/105-19, з урахуванням розміру річної орендної ставки 3%, помножених на площу земельної ділянки.

Так, додаток до листа №2067/105-19 містить відомості щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:004:0277, площею 1,1530 га, а саме, станом на 01.01.2017, 01.01.2018 нормативна грошова оцінка становить 1321,29 (Кф=2,0); з 17.07.2018 нормативна грошова оцінка становить 1982,09 (Кф=3,0); станом на 01.01.2019 нормативна грошова оцінка становить 1773,86 (Кф=3,0).

Предметом розгляду є вимоги про стягнення недоотриманої орендної плати за фактичне користування відповідачем сформованою земельною ділянкою комунальної форми власності без правовстановлюючих документів.

Згідно зі статтею 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Плата за землю це загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності (підпункт 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

Земельним податком є обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів, а орендною платою за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (підпункти 14.1.72, 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин). Отже, законодавець розмежовує поняття земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності в залежності від правових підстав передання прав землекористування такими ділянками.

Відповідно до статей 122, 123, 124 Земельного кодексу України міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Особи, які отримують земельну ділянку комунальної власності в користування за договором оренди (договором купівлі-продажу права оренди), зобов`язані сплачувати за неї орендну плату. Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди, як це передбачено частиною першою статті 21 Закону України Про оренду землі.

Згідно із частиною першою статті 79 Земельного кодексу України земельна ділянка це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Відповідно до частин першої, третьої, четвертої, дев`ятої статті 79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі; земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Відповідно до частини другої статті 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, відшкодування завданих збитків.

Статтею 1212 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідків події.

Отже, у випадку використання землекористувачем сформованої земельної ділянки комунальної власності, якій присвоєно окремий кадастровий номер, без оформлення договору оренди власник такої земельної ділянки (орган місцевого самоврядування, який представляє інтереси територіальної громади) може захистити своє право на компенсацію йому вартості неотриманої орендної плати в порядку статті 1212 Цивільного кодексу України.

Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права. Проте з огляду на приписи частини другої статті 120 Земельного кодексу України не вважається правопорушенням відсутність у власника будинку, будівлі, споруди зареєстрованого права оренди на земельну ділянку, яка має іншого власника і на якій розташоване це нерухоме майно. До моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав сплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України.

Зазначені правові висновки викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц та від 20.11.2018 у справі №922/3412/17.

Відповідно до пункту 289.1 статті 289 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення станом на 1 січня поточного року, за певною формулою (пункт 289.2 статті 289 Податкового кодексу України).

Отже, нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати, який у будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлено положеннями підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 ПК України.

Статтею 12 Закону України "Про оцінку земель" у редакції, чинній на час вирішення спору судом, регламентовано, що нормативно-правові акти з проведення оцінки земель затверджуються Кабінетом Міністрів України. Для визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності нормативна грошова оцінка земель проводиться обов`язково (стаття 13 цього Закону); нормативно-грошова оцінка земельних ділянок у межах населених пунктів проводиться не рідше ніж на 5 - 7 років (стаття 18 Закону України "Про оцінку земель").

Відповідно до статті 20 Закону України "Про оцінку земель" за результатами бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок складається технічна документація, а за результатами проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок складається звіт.

Частиною другою статті 20 Закону України "Про оцінку земель" передбачено, що дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

Згідно з положеннями частини третьої статті 23 цього Закону у редакції, чинній на час розгляду спору судом, витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Процедура проведення нормативної грошової оцінки земель визначається Порядком №489 (зі змінами та доповненнями). В основі нормативної грошової оцінки земель населених пунктів лежить капіталізація рентного доходу, що отримується залежно від місця розташування населеного пункту в загальнодержавній, регіональній і місцевій системах виробництва та розселення, облаштування його території та якості земель з урахуванням природно-кліматичних та інженерно-геологічних умов, архітектурно-ландшафтної та історико-культурної цінності, екологічного стану, функціонального використання земель (пункт 1 розділу ІІ Порядку №489).

Нормативна грошова оцінка всіх категорій земель та земельних ділянок населених пунктів (за винятком земель сільськогосподарського призначення та земельних ділянок водного фонду, що використовуються для риборозведення) визначається за формулою: Цн = (В * Нп) : Нк * Кф * Км, де Цн - нормативна грошова оцінка квадратного метра земельної ділянки (у гривнях); В - витрати на освоєння та облаштування території з розрахунку на квадратний метр (у гривнях); Нп - норма прибутку (6 %); Нк - норма капіталізації (3 %); Кф - коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки; Км - коефіцієнт, який характеризує місце розташування земельної ділянки. Індексація нормативної грошової оцінки земельних ділянок здійснюється відповідно до статті 289 Податкового кодексу України (пункт 3 розділу ІІ Порядку № 489). Крім того, зазначений Порядок передбачає можливість розрахунку середньої (базової) вартості одного квадратного метра земель населеного пункту, вартість одного квадратного метра земель населених пунктів за економіко-планувальними зонами, вартість одного квадратного метра земельної ділянки певного функціонального використання, які визначаються за іншими формулами та не пов`язані з нормативною грошовою оцінкою, яка застосовується для визначення розміру орендних платежів (пункти 7, 9, 10 Порядку № 489).

Грошова оцінка загальної площі земельної ділянки визначається шляхом множення нормативної грошової оцінки одного квадратного метра зазначеної ділянки на її загальну площу.

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки, якій присвоєно кадастровий номер, проводиться вперше відповідно до Методики нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 23.03.1995 №213 (зі змінами). За результатами нормативної грошової оцінки земель складається технічна документація. Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються за заявою зацікавленої особи як витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (пункт 1 розділу III Порядку №489). Порядком затверджена форма заяви (додаток 8) на витяг та сама форма витягу (додаток 9), у якій, зокрема, вказано: Витяг сформовано із зазначенням дати його формування.

Отже, результатом нормативної грошової оцінки конкретної земельної ділянки є технічна документація на неї, а надання витягу з технічної документації є послугою компетентного органу (Держгеокадастру та його територіальних органів), який веде відповідний облік згідно з Порядком №1051, про що зазначено в пункті 2 розділу III Порядку №489.

Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки це роздруковані за допомогою програмного забезпечення актуальні дані про земельну ділянку, які є у Державному земельному кадастрі та технічній документації з нормативної грошової оцінки земель станом на певну дату. Витяг з нормативної грошової оцінки земельної ділянки може бути доказом проведення такої оцінки та визначати дані про таку оцінку як на момент його видачі, так за попередній період за умови, що нормативно-грошова оцінка земельної ділянки була сталою та не зазнала змін у цей період.

Видача витягу є адміністративною послугою, яка надається відповідним управлінням Держгеокадастру на виконання приписів Закону України від 06.09.2012 №5203-VI Про адміністративні послуги та постанови Кабінету Міністрів України від 01.08.2011 №835 Деякі питання надання Державною службою геодезії, картографії та кадастру та її територіальними органами адміністративних послуг, що не позбавляє його надати власнику (органу місцевого самоврядування) більш повну інформацію про зміни в нормативній грошовій оцінці конкретної земельної ділянки за попередній період, виходячи з технічної документації на таку земельну ділянку, яка зберігається в даних Державного земельного кадастру, оформивши відповідну довідку.

Так, згідно з підпунктами 8, 14, 15 пункту 24 Порядку №1051 до Державного земельного кадастру вносяться, зокрема, відомості про нормативну грошову оцінку (значення нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яке розраховується за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру на підставі відомостей про земельну ділянку, зазначених у цьому пункті, та відомостей про нормативну грошову оцінку земель у межах території адміністративно-територіальної одиниці згідно з підпунктом 8 пункту 22 цього Порядку; дата проведення нормативної грошової оцінки земель), а також інформація про документацію із землеустрою та оцінки земель щодо земельної ділянки та інші документи, на підставі яких встановлено відомості про земельну ділянку (назва та дата розроблення документації із землеустрою, відомості про її розробників; назва, дата та номер рішення про затвердження документації із землеустрою, найменування органу, що його прийняв, електронні копії відповідних документів), інформація про документи, на підставі яких встановлено нормативну грошову оцінку земель у межах території адміністративно-територіальної одиниці, до складу якої входить земельна ділянка, згідно з підпунктом 8 пункту 22 цього Порядку. Отже, за наявності збережених попередніх відомостей у системі Державного земельного кадастру про проведену нормативну грошову оцінку земельної ділянки, визначеної конкретним кадастровим номером, власник такої ділянки не може бути обмеженим у праві на отримання такої інформації, якщо вона необхідна йому для захисту своїх земельних прав.

Пунктом 162 Порядку №1051 визначено відомості, які можуть надаватися державними кадастровими реєстраторами у такій формі: 1) витягу з Державного земельного кадастру про об`єкт Державного земельного кадастру; 2) довідки, що містить узагальнену інформацію про землі (території), за формою згідно з додатком 41; 3) викопіювання з картографічної основи Державного земельного кадастру, кадастрової карти (плану); 4) копій документів, що створюються під час ведення Державного земельного кадастру. Витяги, довідки, викопіювання та копії документів, що створюються під час ведення Державного земельного кадастру, в паперовій та електронній формі відповідно до Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" мають однакову юридичну силу.

Згідно з додатком 41 передбачена форма довідки з Державного земельного кадастру, яка ідентифікує земельну ділянку за її кадастровим номером, місцем знаходження, площею, а також поряд з іншими даними містить відомості про економічну та нормативну грошову оцінку земель.

Відповідно до пункту 179 Порядку №1051 довідки з Державного земельного кадастру, що містять узагальнену інформацію про землі (території), надаються органам державної влади, органам місцевого самоврядування для здійснення своїх повноважень, визначених законом, особам, які в установленому законом порядку включені до Державного реєстру сертифікованих інженерів-землевпорядників, Державного реєстру сертифікованих інженерів-геодезистів та Державного реєстру оцінювачів з експертної грошової оцінки земельних ділянок.

Така довідка поряд з витягом про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, може бути належним доказом на обґрунтування її нормативної грошової оцінки.

Технічна документація на конкретну земельну ділянку, яка виготовляється на замовлення землекористувача (власника), відповідно до статті 20 Закону України "Про оцінку земель" також є джерелом інформації про нормативну грошову оцінку певної земельної ділянки.

Отже, власник (землекористувач) може використати технічну документацію на обґрунтування нормативної грошової оцінки, надавши суду її оригінал або належно засвідчену копію. Відтак технічна документація, виготовлена на конкретну земельну ділянку уповноваженим органом, може бути належним доказом на обґрунтування нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка набула статусу об`єкта цивільних прав.

Згідно з пунктом 286.2 статті 286 та підпунктом 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельної ділянки; платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку; при поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Таким чином, як положення Податкового кодексу України, так і законодавство про оцінку земель, визнають належними доказами на обґрунтування оцінки землі довідку, витяг з Державного земельного кадастру щодо земельної ділянки, яка є об`єктом плати за землю, та технічну документацію на земельну ділянку, виготовлену компетентним органом.

Ураховуючи викладене вище Велика Палата Верховного Суду у постанові від 09.11.2021 у справі №905/1680/20 відступила від висновку Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, викладеного в постанові від 29.05.2020 у справі №922/2843/19, а саме: "при стягненні безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати нарахування мають здійснюватися позивачем не самостійно …, а виключно на підставі витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель" (абзац 2 пункту 37 постанови) та дійшла висновку, що з огляду на те, що земельним законодавством та ПК України не обмежується можливість подання доказів щодо нормативної грошової оцінки земельної ділянки державної (комунальної) власності для цілей сплати орендної плати виключно витягом з Державного земельного кадастру, належними доказами на обґрунтування нормативної грошової оцінки земельної ділянки можуть бути: технічна документація на спірну земельну ділянку, виготовлена компетентним органом для оформлення договору оренди, довідка з Державного земельного кадастру, витяг з Державного земельного кадастру, а також висновок судової експертизи про встановлення нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки, наданий відповідно до статей 98 - 103 Госполарського процессуального кодексу України, які містять інформацію щодо предмета спору в цій справі.

Відповідно до положень статті 45 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" Велика Палата Верховного Суду є спеціально створеним колегіальним органом Верховного Суду, метою діяльності якого є забезпечення однакового застосування судами норм права.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі №755/10947/17 зазначено, що суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду.

За таких обставин, необхідно урахувати саме останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду щодо вирішення спорів про стягнення безпідставно збережених коштів несплаченої орендної плати, викладену в постанові від 09.11.2021 у справі №905/1680/20.

Як убачається з матеріалів даної справи, земельна ділянка з кадастровим номером :01:004:0277 під нерухомим майном, що належить ТОВ «Комплект», сформована як об`єкт цивільних прав, що є підставою для обчислення суми безпідставно збережених коштів у вигляді орендної плати за землю.

Договору оренди земельної ділянки між позивачем та відповідачем не укладено.

Відповідно до витягу №1108 із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області (кадастровий номер :01:004:0277), яка розташована за адресою: Донецька область, м.Маріуполь, вул.Виноградна, 60-а; цільове призначення земельної ділянки 07.01 для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення; площа - 11530 кв.м, нормативна грошова оцінка складає 3408773,48 грн (а.с.5, том 2).

Зазначений витяг підтверджує факт сформованості спірної земельної ділянки.

Згідно з даними з Державного земельного кадастру земельна ділянка, площею 1,1530 га, з кадастровим номером :01:004:0277, за адресою: вул.Виноградна,60-а, м.Маріуполь Донецької області, знаходиться у комунальній власності територіальної громади м.Маріуполя в особі Маріупольської міської ради.

Отже, право постійного користування спірною земельною ділянкою за ТОВ «Комплект» або за іншими суб`єктами господарювання не зареєстровано.

Щодо площі спірної земельної ділянки, як убачається з вищенаведених рішень Маріупольської міської ради ТОВ «Комплект» просило надати йому в постійне користування земельну ділянку площею 1,1530 га, така ж площа зазначена і у витязі №1108 із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки. Водночас матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що ТОВ «Комплект» звертався з заявами про оформлення земельної ділянки площею 0,80 га (лише під об`єктом нерухомості).

Прокурор посилається на акт виїздного обстеження від 01.06.2021, складеного начальником відділу контролю за використанням активів Гавриловим Д.В., головним спеціалістом відділу контролю за використанням активів департаменту по роботі з автивами Разінковою Г.Л., за адресою: вул.Виноградна,60а, за результатми обстеження встановлено, що ТОВ «Комплект» зайнята та використовується земельна ділянки за адресою: вул.Виноградна, 60а, загальною площею 1,1530 га, кадастровий номер :01:004:0277, цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговуванням об`єктів рекреаційного призначення для функціонування водної станції без правовстановлюючих документів на земельну ділянку, що є порушенням ст.125, 126 Земельного кодексу України. Земельна ділянка огороджена парканом. Акт містить план-схему земельної ділянки.

Згідно з Положенням Маріупольської міської ради Департамент по роботі з активами з метою захисту своїх прав та інтересів, саме як власника таких земельних ділянок у межах міста Маріуполь, здійснює самоврядний контроль за використанням та охороною земель, однією з таких правових форм є проведення виїзного обстеження земельних ділянок комунальної власності, які використовуються з порушенням земельного законодавства, виключно у межах здійснення заходів самоврядного контролю.

Обстеження земельної ділянки є одним із етапів вжиття заходів самоврядного контролю, проходження якого необхідно для захисту прав власника земельної ділянки комунальної власності в особі Маріупольської міської ради з метою подальшого вжиття заходів правового реагування.

Отже, акт виїздного обстеження від 01.06.2021 підтверджує ту обставину, що ТОВ «Комплект» використовує земельну ділянку площею 1,1530 га.

Факт знаходження нежитлової будівлі (водної станції), загальною площею 892 кв.м, на сформованій земельній ділянці, загальною площею 1,1530 га, підтверджується рішеннями Маріупольської міскої ради, проектом землеустрою щодо відведення земельної ділнки, інформацією з Державного земельного кадастру, витягом з технічної документації №1180 від 09.04.2021 тощо.

Ураховуючи вищезазначені обставини, господарський суд при прийнятті оскаржуваного рішення безпідставно визначив розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки площею 0,80 га, а не сформованої земельної ділянки, загальною площею 1,1530 га.

З огляду на вищезазначене, доводи відповідача про те, що ТОВ «Комплект» користувався земельною ділянкою 0,80 га на законних підставах (право постійного користування) і ця підстава існує дотепер, а на момент придбання ТОВ "Комплект" будівлі, земельної ділянки, площею 1,1530 га, з кадастровим номером :01:004:0277, не існувало, спростовуються матеріалами справи.

Стосовно неправомірності, на думку відповідача, застосування коефіцієнту 3,0 до визначення розміру збитків, а саме, існування певної невизначеності відносно земельної ділянки, яка є предметом судового спору, оскільки згідно з інформацією з державного земельного кадастру, земельна ділянка, площею 1,1530 га, з кадастровим номером :01:004:0277, належить до земель комунальної власності з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення, тоді як з іншого боку наявне рішення Маріупольської міської ради від 21.06.2011 №6/8-616, яким затверджені Правила благоустрою міста Маріуполя, якими встановлено, що до територій загального користування належать, у тому числі рекреаційні зони, колегія суддів виходить з такого.

З витягу №1108 убачається, що спірна земельна ділянка зареєстрована в державному реєстрі прав із визначенням її цільового призначення 07.01 для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення, коефіцієнт функціонального призначення Кф 0,5. Витяг складається на основі розрахованих у встановленому порядку показників (коефіцієнтів), які визначені у технічній документації, що вже затверджена рішенням відповідної ради.

Періодом заявлених грошових вимог зі стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати є 2017, 2018, 2019 роки.

Згідно з додатком 1 до Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25.11.2018 №162 у разі, якщо у відомостях Державного земельного кадастру відсутній код Класифікації видів цільового призначення земель для земельної ділянки, то коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф) з 01.01.2017 по 16.07.2018 застосовується із значенням 2,0, з 17.07.2018 застосовується зі значенням 3.0.

Таким чином, з 17.07.2018 застосовано інший коефіцієнт, який характеризує функціональне використання спірної земельної дялнки, що відображено у розрахунках. При цьому базова складова нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки залишилася незмінною.

Позивачем надано розрахунок безпідставно збережених коштів за користування ТОВ "Комплект" земельною ділянкою, площею 1,1530 га, за період з 01.01.2017 по 31.12.2019 на суму 1632851,75 грн орендної плати, вчинений на підставі інформації, яка викладена у листі №2067/105-19, та містить дані про нормативну грошову оцінку спірної земельної ділянки з урахуванням змін нормативної грошової оцінки, які мали місце в цей період, з посиланням на те, що до спірної ділянки в цей період застосовувалися різні коефіцієнти функціональності для її нормативної грошової оцінки у відповідності до положень Порядку №489 зі змінами згідно з наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України № 162 від 27.03.2018.

З приводу застосованого господарським судом строку позовної давності щодо вимог про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за період з 01.01.2017 по 11.12.2017 колегія суддів виходить з того, що розмір позовних вимог, нарахованих відповідачу за користування спірною земельною ділянкою, площею 1,1530 га за період з 01.01.2017 по 31.01.2017 складає 457034,21 грн, при застосуванні строку позовної давності у зазначеному періоді слід урахувати нарахування за 9 календарних днів з 23.12.2021 по 31.12.2021, отже, сума стягнення за 2017 рік за період з 23.12.2021 по 31.12.2017 становить 11269,34 грн.

Колегія суддів, перевіривши здійснений позивачем розрахунок позовних вимог з урахуванням застосування строку позовної давності, дійшла висновку, що сума стягнення за 2017 рік станоить 11269,34 грн, за 2018 рік 562239,37 грн, за 2019 рік -613578,17 грн, загалом - 1187086,88 грн.

З огляду на відсутність доказів на підтвердження здійснення оплати за користування земельною ділянкою у спірний період, колегія суддів діяшла висновку, що задоволенню підлягає вимога про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати у 1187086,88 грн.

Доводи ТОВ «Комплект» про незаконність рішення позивача, яким затверджено акт №7 від 31.01.2020 про визначення обсягу збитків та визначено розмір збитків, завданих територіальній громаді відповідно до фактичного використання ТОВ "Комплект" спірної земельної ділянки, є безпідставними, оскільки доказів оскарження та скасування вищевказаного акту та рішення Маріупольської міської ради матеріали справи не містять, а, отже, рішення є чинним.

ТОВ «Комплект» не наводить доводів в апеляційній скарзі щодо підстав представництва прокурором інтересів держави в особі Маріупольської міської ради Донецької області у даній справі.

З огляду на наведене, апеляційний суд вважає позовні вимоги прокурора обґрунтованими, доведеними належними та допустимими доказами, та такими, що підлягають частковому задоволенню з урахуванням застосування строку позовної давності.

Згідно зі ст.236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Частиною 1 пункту 2 ст.275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Відповідно до частин 1, 2 ст.277 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. 2.Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції прийнято при недоведеності обставин, що мають значення для справи, а тому підлягає скасуванню, з прийняттям нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати за апеляційною скаргою Харківської обласної прокуратури покладаються на відповідача пропорційно задоволеним вимогам, судові витрати за подання апеляційної скарги ТОВ «Комплект» покладаються на заявника апеляційної скарги.

Керуючись ст.269, 270, пунктом 2 частини 1 ст.275, ст.277, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Комплект залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу заступника керівника Харківської обласної прокуратури задовольнити.

Рішення господарського суду Донецької області від 16.06.2021 у справі №905/20/21 скасувати. Прийняти нове рішення, яким позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплект" (87502, Донецька обл., м.Маріуполь, вул.Таганрозька, 1, ) на користь Маріупольської міської ради Донецької області (87555, Донецька обл., м.Маріуполь, пр.Миру,70, ) безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати у сумі 1187086,88 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплект" (87502, Донецька обл., м.Маріуполь, вул.Таганрозька, 1, ) на користь Харківської обласної прокуратури (61001, м.Харків, вул.Богдана Хмельницького,4, ) витрат з оплати судового збору у розмірі 17806,46 грн за подання позовної заяви.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплект" (87502, Донецька обл., м.Маріуполь, вул.Таганрозька, 1, ) на користь Харківської обласної прокуратури (61001, м.Харків, вул.Богдана Хмельницького,4, ) витрат з оплати судового збору у розмірі 26709,45 грн за подання апеляційної скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 19.12.2022.

Головуючий суддя О.А. Пуль

Суддя О.О. Крестьянінов

Суддя В.О. Фоміна