СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2022 року м. Харків Справа № 905/902/20

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Шутенко І.А., суддя Слободін М.М. , суддя Хачатрян В.С.

за участю секретаря судового засідання Соляник Н.В.

та за участю представників сторін:

від позивача не з`явився;

від відповідача не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Комунального підприємства «Центр поводження з тваринами» (вх. 183Д) та апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Україна» (вх. 182Д)

на рішення Господарського суду Донецької області від 21.01.2021 (головуючий суддя Левшина Г.В., суддя Макарова Ю.В., суддя Устимова А.М.), повний текст складено 27.01.2021

у справі № 905/902/20

за позовом Комунального підприємства «Центр поводження з тваринами»,

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Україна»,

про захист ділової репутації, спростування недостовірної інформації, стягнення упущеної вигоди та моральної шкоди

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство «Центр поводження з тваринами» звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Україна» про:

- визнання недостовірною та такою, що принижує ділову репутацію Комунального підприємства «Центр поводження з тваринами» інформацію, поширену Товариством з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Україна» в ефірі телеканалу «Донбас», в програмі «Час новин Донбасу» (випуск новин від 20 лютого 2020 року) за посиланням: http://novosti.donbass.tv/ua/vTemva/view/2020/02/20/23298/, а також на офіційній сторінці телеканалу в соціальній мережі Facebook за посиланням:

https://www.facebook.eom/donbasstv/videos/i 91.42/

та відеохостингу YouTube за посиланням:

ht:tps://www.youtube.com/'watch?v=cttlqUcguOBk, а саме визнати недостовірними такі висловлювання:

«Полювання на чотирилапих. У Лимані замість безпритульних собак відловили хатніх, адже за кожного пса місто сплачує підрядній організації понад дві тисячі гривень. Жителі кинулися рятувати домашніх улюбленців. Чи вдалося визволити тварин?».

«Так днями жителі Лимана захищали собак від працівників Харківського центру поводження з тваринами. Місцеві чиновники виділили їм двісті тисяч гривень на відлов безпритульних собак. ОСОБА_1 каже не дав забрати з будки чіповану охороницю тепломережі та її щеня, бо вже колись так втратив свого пса». «Шестимісячна «Вольта» вже не вибігає за поріг підприємства, бо звідти, розповідають енергетики, їхню охоронницю викрали комунальники на білій газелі. «Шо это за дела такие и тем более какие мы бродячие?». «Зоозахисної організації в місті не має, а повернути собаку люди так і не змогли, тож звернулися по допомогу до Слов`янських волонтерів».

«Вдалося волонтерам визволити і «Рекса». Його забрали мало не з подвір`я, розказує власниця тварини Тетяна. Вона сподівається, більше такого не станеться». «...пускай даже две собаки стерилизуют на эти деньги, все равно ж будет лучше, чем просто вот так вот ездить отлавливать их и убивать».

«Деякі містяни такою роботою працівників Харківського центру обурені».

- зобов`язання Товариство з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Україна» у строк не пізніше одного місяця з дня набрання законної сили рішенням суду спростувати недостовірну інформацію у наступний спосіб: зачитати резолютивну частину судового рішення про спростування недостовірної інформації в ефірі телеканалу «Донбас» в програмі «Час новин Донбасу» у час виходу цієї програми у телеефір (з урахуванням повторів), з опублікуванням випуску програми на офіційному веб-сайті http://donbass.tv у відповідному розділі.

- стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Україна» на користь Комунального підприємства «Центр поводження з тваринами» упущеної вигоди у розмірі 78840, 00 грн.

- стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Україна» на користь Комунального підприємства «Центр поводження з тваринами» моральної шкоди в розмірі 100000, 00 грн.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 21.01.2021 у справі № 905/902/20 позов задоволено частково. Визнано недостовірною та такою, що принижує ділову репутацію Комунального підприємства «Центр поводження з тваринами» інформацію, поширену Товариством з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Україна» в ефірі телеканалу «Донбас», в програмі «Час новин Донбасу» (випуск новин від 20 лютого 2020 року) на офіційній сторінці телеканалу. Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Україна» у строк не пізніше одного місяця з дня набрання законної сили рішенням суду спростувати недостовірну, що принижує ділову репутацію Комунального підприємства «Центр поводження з тваринами» інформацію у наступний спосіб: зачитати резолютивну частину судового рішення про спростування недостовірної інформації в ефірі телеканалу «Донбас» в програмі «Час новин Донбасу» у час виходу цієї програми у телеефір (з урахуванням повторів), з опублікуванням випуску програми на офіційному веб-сайті http://donbass.tv у відповідному розділі. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Відповідач із вказаним рішенням місцевого господарського суду не погодився, звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, просить рішення скасувати в частині задоволених позовних вимог про визнання інформації недостовірної та зобов`язання відповідача спростувати інформацію.

В апеляційній скарзі відповідач не погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що наданий позивачем електронний носій оптичний диск є належним та допустимим доказом на підтвердження факту поширення відповідачем в мережі Інтернет інформації ТОВ «ТРК Україна». Відповідач наполягає на тому, що у цій справі підлягає доказуванню сам факт поширення інформації щодо позивача у телевізійному ефірі, проте, позивач надає диск для лазерних систем зчитування невідомого походження, який не може слугувати беззаперечним доказом трансляції в ефірі саме цього сюжету.

Крім того, відповідач зазначає про те, що у спірній інформації не йдеться про діяльність позивача та/або його працівників, а факти, що повідомлені, виходять від безпосередніх учасників подій, власників тварин та містять у собі критику процедури відлову тварин.

Позивач із вказаним рішенням місцевого господарського суду також не погодився, звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача упущеної вигоди в розмірі 78840, 00 грн та моральної шкоди в розмірі 100000, 00 грн. Просить прийняти в цій частині нове рішення, яким позов задовольнити.

Позивач посилається на те, що після розповсюдження відповідачем недостовірної інформації, він отримав лист контрагента - Комунального підприємства «Чугуївський комунальний комплекс» з вимогою розірвати договір №14 від 18.02.2020 на вилов безпритульних тварин; лист мотивовано тим, що з відкритих джерел інформації (відеосюжет відповідача на його сторінці в соціальній мережі Facebook та відеохостингу YouTube) останнє дізналось про те, що позивач інколи вчиняє протиправні дії у відношенні до домашніх та безпритульних тварин. У зв`язку із вказаним, Комунальне підприємство «Чугуївський комунальний комплекс» вирішило припинити господарські відносини з позивачем та розірвати вказаний вище договір на суму 78840, 00 грн, який і було розірвано шляхом підписання відповідної додаткової угоди від 19.03.2020. Позивач вважає, що за умови нерозповсюдження відповідачем спірного відеосюжету, у Комунального підприємства «Чугуївський комунальний комплекс» не виникло б наміру розірвати договір і позивач зміг би отримати дохід від його виконання.

Стосовно позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, позивач зазначає про те, що поширена відповідачем інформація порушує особисті немайнові права позивача, зокрема, право на ділову репутацію та її недоторканність; допущеними висловлюваннями, які містять неправдиві дані, відповідач формує у свідомості громадян, представників органів місцевого самоврядування та зоозахисних організацій негативну оцінку діяльності підприємства, що принижує авторитет позивача.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 20.05.2021 апеляційну скаргу позивача залишено без задоволення. Апеляційну скаргу відповідача задоволено. Рішення Господарського суду Донецької області від 21.01.2021 року у справі № 905/902/20 скасовано. В задоволенні позовних вимог відмовлено. Стягнуто з Комунального підприємства «Центр поводження з тваринами» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Україна» витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 6306, 00 грн.

Апеляційний суд виходив з того, що в матеріалах справи відсутні докази звернення позивача до відповідача з відповідною скаргою в межах 14-денного строку зберігання етерного запису як сюжету, так і самої телевізійної програми відповідно до вимог статті 48 Закону України «Про телебачення і радіомовлення» і позивач не звертався до відповідача з вимогою надати запис фрагменту передачі за 20 лютого 2020 в етері телеканалу в порядку ч. 5 статті 64 Закону України «Про телебачення і радіомовлення». Наданий позивачем суду компакт-диск, що містить відеофайли зі спірною інформацією, не є належним та допустимим доказом такого поширення, оскільки цей відеофайл не є оригіналом запису сюжету зі спірною інформацією, а отриманий позивачем самостійно зі сторінки в мережі «Інтернет». Тому позивач не довів факт поширення інформації відповідачем, не надав суду доказів виходу в телевізійний етер телеканалу «Донбас» у програмі «Час новин Донбасу» (випуск від 20 лютого 2020 року) сюжету щодо Комунального підприємства «Центр поводження з тваринами».

Не погодившись з постановою Східного апеляційного господарського суду від 20.05.2021 Комунальне підприємство «Центр поводження з тваринами» подало до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просило скасувати постанову Східного апеляційного господарського суду від 20.05.2021 повністю, а рішення Господарського суду Донецької області від 21.01.2021- у частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення упущеної вигоди та моральної шкоди і ухвалити в цій частині нове рішення - про задоволення цих позовних вимог. Рішення Господарського суду Донецької області від 21.01.2021 в частині задоволення позову про визнання інформації недостовірною і такою, що принижує ділову репутацію, та зобов`язання відповідача спростувати цю інформацію позивач просив залишити в силі.

Постановою Великої Палати Верховного суду від 07.12.2021 касаційну скаргу Комунального підприємства «Центр поводження з тваринами» задоволено частково. Постанову Східного апеляційного господарського суду від 20.05.2021 у справі № 905/902/20 скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова мотивована тим, що наданий позивачем на підтвердження факту поширення в телевізійному етері спірної інформації відеофайли, які отримані позивачем шляхом їх копіювання з мережі «Інтернет» та які містять відеозапис усієї передачі, можуть бути належними та допустимими доказами поширення спірної інформації у справі у разі, якщо відповідач не спростує факту поширення ним цієї інформації, зокрема не доведе того, що спірний відеозапис передачі не транслювався ним у телевізійному етері, зміст наданого позивачем суду відеозапису не відповідає змісту запису передачі, що транслювалася відповідачем у телеетері, наданий запис є сфальшованим тощо.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.01.2022 у справі № 905/902/20 для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Шутенко І.А., суддя Россолов В.В., суддя Слободін М.М.

Розпорядженням заступника керівника апарату суду від 27.01.2022, у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю судді Россолова В.В., який входить до складу колегії суддів, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 905/902/20.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.01.2022 у справі № 905/902/20 для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Шутенко І.А., суддя Ільїн О.В., суддя Слободін М.М.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 31.01.2022 прийнято справу № 905/902/20 за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Центр поводження з тваринами» (вх. 183 Д) та апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Україна» (вх. 182 Д) до провадження. Призначено справу до розгляду на 01.03.2022 о 10:30 год.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 17.02.2022 розгляд справи № 905/902/20, призначений на 01.03.2022 о 10:30 год., перенесено на 17.03.2022 о 11:30 год.

25.02.2022 на адресу Східного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Україна» надійшли письмові пояснення (вх. № 891), в яких останній просив рішення Господарського суду Донецької області від 21.01.2021 у даній справі скасувати частково - у частині задоволення позовних вимог про визнання інформації недостовірною та зобов`язати відповідача спростувати інформацію. Ухвалити у справі нове рішення у відповідній частині, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Водночас, указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України. Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №133/2022 від 14.03.2022, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 строком на 30 діб, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України. Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 17.05.2022, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 12.08.2022, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 07.11.2022, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Наказом Східного апеляційного господарського суду від 25.03.2022 № 03 «Про встановлення особливого режиму роботи суду в умовах воєнного стану» встановлено особливий режим роботи Східного апеляційного господарського суду в умовах воєнного стану з 01 квітня 2022 року та запроваджено відповідні організаційні заходи, зокрема:

- зупинено тимчасово розгляд справ у відкритих судових засіданнях за участю учасників судового процесу до усунення обставин, які в умовах воєнної агресії проти України зумовлюють загрозу життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів і працівників суду;

- запроваджено з 01.04.2022 роботу Східного апеляційного господарського суду у віддаленому режимі. Режим роботи суду може бути змінений з урахуванням об`єктивних обставин загострення збройної агресії (у тому числі ведення бойових дій) на адміністративно-територіальній одиниці місця розташування суду;

- рекомендовано учасникам судових справ утриматись від відвідування суду, свої процесуальні права та обов`язки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України, реалізовувати з використанням офіційної електронної пошти суду: ;

- забезпечено приймання та опрацювання вхідної кореспонденції, що надходить до суду засобами електронного зв`язку. У разі відсутності об`єктивної можливості дотримання приписів процесуального законодавства та Положення про автоматизовану систему документообігу суду, відповідні дії здійснювати після усунення обставин, що зумовили таку неможливість.

Отже, судове засідання, призначене на 17.03.2022 у справі не відбулося, оскільки, в Україні продовжено строк дії воєнного стану, а також особливий режим роботи Східного апеляційного господарського суду, розташованого у м. Харкові.

В оголошеннях, розміщених на офіційному веб-порталі судової влади України та на сторінці Східного апеляційного господарського суду в мережі «Фейсбук», суд зазначив, що відповідні судові засідання будуть перенесені на іншу дату, про що учасників судових процесів буде повідомлено додатково.

Розпорядженням керівника апарату суду від 09.06.2022, у зв`язку із відпусткою судді Ільїна О.В., який входить до складу колегії суддів, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 905/902/20.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.06.2022 у справі № 905/902/20 для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Шутенко І.А., суддя Слободін М.М., суддя Россолов В.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 09.06.2022 доведено до відома учасників справи, що дата наступного судового засідання у справі буде визначена після усунення обставин, що становлять загрозу та небезпеку життю і здоров`ю сторін спору та інших учасників судового процесу; постановлено про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги учасників справи повідомити додатково; запропоновано учасникам справи свої процесуальні права та обов`язки, передбачені ГПК України, реалізовувати з використанням офіційної електронної пошти суду: та телекомунікаційної мережі «Електронний суд».

Східний апеляційний господарський суд поступово відновив свою роботу у особливому режимі, у зв`язку з чим, ухвалою суду від 17.10.2022 призначено розгляд апеляційної скарги Комунального підприємства «Центр поводження з тваринами» та апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Україна» на рішення Господарського суду Донецької області від 21.01.2021 у справі № 905/902/20 на 14.12.2022 о 12:30 год.

05.12.2022 на адресу Східного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Україна» надійшло клопотання (вх. № 7681) про проведення судового засідання 14.12.2022 за відсутності представника відповідача.

Представники учасників справи у судове засідання не з`явились, були належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання, що підтверджується рекомендованими повідомлення про вручення поштового відправлення з відмітками про одержання 28.10.2022.

Відповідно до ч. 12 статті 270 ГПК України, неявка сторін, або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Зважаючи на те, що в матеріалах справи містяться докази повідомлення всіх учасників судового процесу, а також те, що явка сторін не визнавалася судом обов`язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представників учасників справи, у зв`язку з чим, переходить до її розгляду по суті.

У відповідності до статті 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 ГПК України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, Комунальному підприємству «Центр поводження з тваринами» стало відомо про існування відеосюжету, знятого журналістами телеканалу «Україна», трансляція якого відбулась в ефірі телеканалу «Донбас» в межах програми «Час новин Донбасу» 20.02.2020, під час якого звинувачено позивача в неправомірному примусовому вилученні приватних домашніх тварин у їх господарів та подальшому їх протиправному умертвінні.

Позивач вважає, що у межах даного відеосюжету вищевказану інформацію подано таким чином, що нібито між Комунальним підприємством та Лиманською міською радою Донецької області існують договірні відносини щодо надання послуг з вилову безпритульних тварин, вартість яких виділена позивачу з міського бюджету в розмірі 200000,00 грн. Проте, за твердженням позивача, поширені ТРК «Україна» відомості є хибними та не відповідають дійсності. При цьому, позивач вказує на те, що особа на відео, яка забирає тварину у місцевого мешканця, не є працівником Комунального підприємства «Центр поводження з тваринами».

Як вказує позивач, в рамках відеосюжету відповідачем навмисно продемонстровано людей, нібито працівників Комунального підприємства «Центр поводження з тваринами», які забирають тварини у місцевих мешканців. Співробітники телеканалу та інші невідомі особи, що беруть участь у відеосюжеті коментують дані обставини як вчинення протиправних дій з вилучення домашньої тварини у її власника. У позові Комунальне підприємство «Центр поводження з тваринами» наголошує на тому, що вказана людина жодного відношення до позивача не має, у трудових чи цивільних відносинах не перебуває.

На запит №177/0/267-20 від 24.02.2019, Товариством з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Україна» в листі від 11.03.2020 №К-0280 повідомлено Комунальне підприємство «Центр поводження з тваринами» про відсутність підстав для спростування інформації.

09.04.2020 позивач звернувся із запитом №275/0/267-20 до Лиманського відділення Слов`янського відділу поліції щодо отримання публічної інформації про те, чи звертались мешканці м. Лиман та/або зоозахисники- волонтери міста до Лиманського ВП з заявами (повідомленнями) про таємне чи відкрите викрадення домашніх тварин (собак, котів) працівниками Комунального підприємства «Центр поводження з тваринами».

У відповіді від 23.04.2020 № 5535/60201-20 відділ поліції повідомив, що за вказаним запитом про кількість зареєстрованих звернень в період з 01.01.2020 по 20.02.2020, та про розпочаті досудові розслідування щодо фактів таємного чи відкритого викрадення домашніх тварин (собак, котів), а також чи звертались до відділення представники телеканалу «Донбас» щодо надання коментарів по фактам викрадення домашніх тварин. Лиманським ВП Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області проведено перевірку. За наслідками відділом повідомлено, що за обліками Інформаційного порталу Національної поліції жодного факту звернення за вищезазначеними питаннями не виявлено.

Розповсюдження оспорюваної інформації, за доводами позивача, здійснено відповідачем шляхом: 1) передання по телебаченню, а саме: в ефірі телеканалу «Донбас», в програмі «Час новин Донбасу» (випуск від 20.02 2020); 2) поширення у мережі Інтернет, а саме: у соціальній мережі Facebook та відеохостингу YouTube. Недостовірну інформацію доведено до відома більше ніж декільком сотень осіб, про що свідчить кількість переглядів відеосюжету на відеохостингу YouTube (310 переглядів -дата звернення 03.05.2020), та кількість поширень в соціальній мережі Facebook (271 поширення - дата звернення 03.05.2020).

На підтвердження вказаних обставин позивачем представлено суду: 1) скрін-шоти інтернет сторінок офіційного сайту телеканалу «Донбас», офіційної сторінки соціальної мережі Facebook, відеохостингу YouTube, якими підтверджується розповсюдження спірного відеосюжету на вказаних веб-сайтах; 2) роздруковану інформацію із веб-сайту телеканалу «Донбас», розділ «Про канал», підрозділ «Про нас», де розміщено логотип телеканалу, а також роздрукований файл формату jpg з назвою «Логотип телеканала «Донбасе», який використано відповідачем у спірному відеосюжеті (т.1 а.с.10-13).

Позивач зазначає, що вказані випуски завантажені ним за допомогою програмних засобів із мережі Інтернет, зокрема, файл формату MP4 з назвою «Випуск новин від 20 лютого 2020 року» із офіційного сайту телеканалу «Донбас» за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_1 (завантаження здійснено 07.04.2020 об 10:07), а файл формату MP4 з назвою «У Лимані замість безпритульних тварин відловлюють домашніх» із відеохостингу YouTube за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_2 (завантаження здійснено 06.04.2020 об 16:15).

За наслідками дослідження даного доказу судом встановлено наступне:

Відеозапис починається з трансляції та представлення логотипу назви програми «Время новостей Донбаса», у верхньому кутку назва каналу Донбас логотип телеканалу Україна, надалі з`являється репортер з наступною реплікою «Время новостей Донбаса, у студії ОСОБА_2 …..». Далі репортером на 13 сек. анонсовано, що в рамках даного випуску передбачається відеосюжет, зміст якого описано диктором наступними словами: «Полювання на чотирилапих. У Лимані замість безпритульних собак відновили 1 хатніх, адже за кожного пса місто сплачує підрядній організації понад дві тисячі гривень..».

На 00:12: 34 с. репортером висловлено першу оскаржувану позивачем цитату: «Полювання на чотирилапих. У Лимані замість безпритульних собак відновили 1 хатніх, адже за кожного пса місто сплачує підрядній організації понад дві тисячі гривень. Жителі кинулися рятувати домашніх улюбленців. Чи вдалося визволити тварин?».

00:13:08 с. диктором промовлено другу оскаржувану цитату: «Так днями жителі Лимана захищали собак від працівників Харківського центру поводження з тваринами. Місцеві чиновники виділили їм двісті тисяч гривень на відлов безпритульних собак. Олександр каже не дав забрати з будки чіповану охороницю тепломережі та її щеня, бо вже колись так втратив свого пса».

В ході відеосюжету, а саме: у часовому проміжку 00:13:12 00:13:17 продемонстровано розпорядження міського голови міста Лиман від 30.01.2020 №80 «Про надання дозволу на укладення договору». Зі змісту цього вбачається, що міським головою міста Лиман надано дозвіл Комунальному підприємству «Лиманський «Зеленбуд» на укладення договору без застосування авторизованого майданчика по об`єкту «Послуги з відлову безпритульних тварин» на суму 198835, 00 грн. Натомість, при демонстрації даного розпорядження, голос за кадром прокоментував його таким чином, що даним розпорядженням надано кошти з місцевого бюджету саме позивачу на відлов безпритульних собак.

00:13:53 с. диктором промовлено оскаржувану цитату: «Шестимісячна «Вольта» вже не вибігає за поріг підприємства, бо звідти, розповідають енергетики, їхню охоронницю викрали комунальники на білій газелі».

00:14:00 с. місцевим жителем, представленим як потерпілий надано коментар, що оскаржується позивачем «Тринадцатого числа и эту попытались украсть и Фуньку нашу з гаража украли без предупреждения, без ничего. Шо это за дела такие и тем более какие мы бродячие?».

00:14:17 с. «Зоозахисної організації в місті не має, а повернута собаку люди так і не змогли, тож звернулися по допомогу до Слов`янських волонтерів».

00:14:36 с. «Вдалося волонтерам визволити і «Рекса». Його забрали мало не з подвір`я, розказує власниця тварини Тетяна. Вона сподівається, більше такого не станеться».

00:14:57 с. «...пускай даже две собаки стерилизуют на эти деньги, все равно ж будет лучше, чем просто вот так вот ездить отлавливать их и убивать».

00:15:08с. «Деякі містяни такою роботою працівників Харківського центру обурені».

00:15:47 с. ОСОБА_3 - майстром виробничої дільниці з благоустрою територій Комунального підприємства «Лиманський «Зеленбуд» надано коментар з приводу наявності великої кількості скарг від місцевих жителів на агресивну поведінку тварин на вулицях, тоді як домашні собаки мають бути пристебнуті, з ошийниками та намордниками.

Наприкінці відеосюжету (час 00:18:33 с.) на екрані повторно логотип назви програми «Время новостей Донбаса», а також з`являється напис: «ТОВ «ТРК Україна» 2020, м. Маріуполь, вул. Харлампіївська 17/25. Авторський колектив проекту «Время новостей Донбасса».

Таким чином, позивач стверджує про те, що право на недоторканість ділової репутації позивача є порушеним, оскільки внаслідок поширення недостовірної інформації у інших учасників господарських відносин сформувалась негативна оцінка підприємницької діяльності Комунального підприємства, яка безпосередньо впливає на стан господарських відносин контрагентами. Поширена інформація принижує авторитет позивача не тільки у місті Лиман Донецької області, а й на території усієї держави. Недостовірна інформація позиціонує Комунальне підприємство як таке, що вчиняє кримінальні правопорушення проти власності, безпідставно отримує бюджетні кошти та протиправно умертвляє домашніх тварин.

Зважаючи на наявність складу цивільного правопорушення, сума упущеної вигоди, яка підлягає відшкодуванню позивачу внаслідок протиправних дій відповідача складає 78840, 00 грн. Крім цього, зважаючи на наявність порушеного права та враховуючи вимоги розумності і справедливості позивач також вимагати відшкодування моральної шкоди та оцінює її в розмірі 100000,00 грн.

При перегляді рішення місцевого господарського суду із врахуванням меж апеляційного перегляду згідно положень статті 269 ГПК України та враховуючи висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.12.2021, колегія суддів апеляційного господарського суду виходить з наступного.

У відповідності до статті 28 Конституції України, кожній особі гарантує право на повагу до її гідності, а за ч. 4 статті 32 основного Закону кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Таким чином, право на захист честі, гідності і ділової репутації - один з основних способів захисту Конституційних прав людини на недоторканність особистого життя. Кожен має право захищати честь, гідність і ділову репутацію в суді, крім того Конституція України передбачає судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе або членів своєї сім`ї.

Також відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших осіб.

Здійснення передбачених статтею 10 Конвенції свобод (зокрема, свободи дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів), пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадської безпеки, для запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я чи моралі, для захисту репутації чи прав інших осіб, для запобігання розголошенню конфіденційної інформації або для підтримання авторитету і безсторонності суду.

Тобто, праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов`язок не поширювати про особу недостовірну інформацію, а також інформацію, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію.

Згідно з ч. 1 статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У відповідності до статті 275 ЦК України захист особистого немайнового права здійснюється у спосіб, встановлений главою 3 цього Кодексу, а також іншими способами відповідно до змісту цього права, способу його поширення та наслідків, що їх спричинило це порушення. До таких спеціальних способів захисту належать, наприклад, спростування недостовірної інформації (стаття 277 ЦК України).

За ч. 1 статті 94 ЦК України юридична особа має право на недоторканність її ділової репутації, на таємницю кореспонденції, на інформацію та інші особисті немайнові права, які можуть їй належати. Особисті немайнові права юридичної особи захищаються відповідно до Глави 3 цього Кодексу.

За змістом ч. 1 статті 201 ЦК України ділова репутація належить до особистого немайнового блага, яке охороняється цивільним законодавством, а ч. 2 статті 34 ГК України вказує на те, що поширення у будь-якій формі неправдивих, неточних або неповних відомостей, пов`язаних з особою чи діяльністю суб`єкта господарювання, які завдали або могли завдати шкоди діловій репутації суб`єкта господарювання, є дискредитацією суб`єкта господарювання.

Негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації (ч. 3 статті 277 ЦК України).

Колегія суддів звертає увагу на те, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про спростування недостовірної інформації, поданого на захист ділової репутації, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Тож обставина поширення спірної інформації входить до предмета доказування у відповідній справі.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про інформацію» інформація - це будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про інформацію» основними принципами інформаційних відносин є: гарантованість права на інформацію; відкритість, доступність інформації, свобода обміну інформацією; достовірність і повнота інформації; свобода вираження поглядів і переконань; правомірність одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації; захищеність особи від втручання в її особисте та сімейне життя.

За змістом ч. 1, 2 статті 7 цього Закону право на інформацію охороняється законом. Держава гарантує всім суб`єктам інформаційних відносин рівні права і можливості доступу до інформації. Ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом.

Статтею 27 Закону України «Про інформацію» передбачено, що порушення законодавства України про інформацію тягне за собою дисциплінарну, цивільно-правову, адміністративну або кримінальну відповідальність згідно із законами України.

За змістом статті 59 Закону України «Про телебачення і радіомовлення» телерадіоорганізація, зокрема, зобов`язана: а) дотримуватися законодавства України та вимог ліцензії; в) поширювати об`єктивну інформацію.

Поширенням інформації вважається опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Відповідно до змісту статті 48 Закону України «Про телебачення і радіомовлення» кожна телерадіоорганізація-ліцензіат зобов`язана вести журнал обліку передач, які телерадіоорганізація транслювала чи ретранслювала або забезпечувала їх трансляцію чи ретрансляцію у повній та незмінній формі третьою особою (оператором телекомунікацій). У журналі обліку передач фіксуються: дата випуску, час початку і закінчення передачі; назва і тема передачі; прізвище авторів і ведучих передачі; мова передачі. Журнал обліку передач зберігається телерадіоорганізацією протягом року з дня останнього запису в ньому. Усі передачі, які телерадіоорганізація транслювала чи ретранслювала або забезпечувала їх трансляцію чи ретрансляцію у повній та незмінній формі третьою особою (оператором телекомунікацій), повинні бути записані і зберігатися протягом 14 днів від дати їх розповсюдження, якщо у цей строк не надійшло скарги щодо їхнього змісту. У разі подання скарги щодо змісту передачі її записи зберігаються до того часу, поки скаргу не буде розглянуто і рішення стосовно неї не буде прийнято у визначеному порядку.

За змістом ч. 1, 3, 5 статті 64 Закону України «Про телебачення і радіомовлення» громадянин або юридична особа мають право вимагати від телерадіоорганізації спростування поширених у її програмі чи передачі відомостей, які не відповідають дійсності та/або принижують честь і гідність особи. Заяву з вимогою спростування має бути подано до телерадіоорганізації у письмовій формі протягом 14 днів з дня поширення таких відомостей з письмовим повідомленням про це Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення. На вимогу заявника телерадіоорганізація зобов`язана надати йому можливість безкоштовного прослуховування (перегляду) відповідного фрагмента програми чи передачі або надати копію запису фрагмента з відповідною оплатою.

Однак, звернення громадянина або юридичної особи до телерадіоорганізації зі скаргою в порядку статті 64 Закону України «Про телебачення та радіомовлення» не є обов`язковою передумовою звернення до суду за захистом недоторканості ділової репутації, адже передбачає право, а не обов`язок особи на звернення до телерадіоорганізації зі скаргою щодо змісту відповідних програм та передач та, відповідно, на отримання копії запису фрагмента зі спірної інформацією. Право на судовий захист ділової репутації не залежить від того, чи скористалися громадянин чи юридична особа правом вимагати від телерадіоорганізації спростування недостовірної інформації в позасудовому порядку.

Тому сплив установленого законом 14-денного строку зберігання трансльованої передачі та незвернення заявника до телерадіоорганізації протягом цього строку з відповідною (відповідними) вимогою (вимогами) у порядку статті 64 Закону України «Про телебачення і радіомовлення» про спростування недостовірної інформації та/або про надання копії запису фрагмента передачі не позбавляє його можливості захистити свої права у судовому порядку з дотриманням принципу змагальності сторін, суть якого полягає, зокрема, в тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Аналогічний правовий висновок зазначений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.12.2021 у справі № 905/905/20.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що саме відповідач є фактичним власником та наповнювачем веб-сайту - http://donbass.tv. Наявні у відесюжеті логотип назви програми «Время новостей Донбаса», напис: «ТОВ «ТРК Україна» 2020, м. Маріуполь, вул. Харлампіївська 17/25. Авторський колектив проекту «Время новостей Донбасса» свідчить про те, що саме відповідач є автором та розповсюджувачем на відеохостингу та в соціальній мережі спірного відеосюжету ТОВ «ТРК «Україна», а тому ТОВ «ТРК Україна» є належним відповідачем у справі.

Зокрема, такий висновок слід зробити з аналізу відомостей, які розміщені у розділах сайту за назвою: «Структура власності» та «Політика конфіденційності та захисту персональних даних» (повідомлення про надання інформації про структуру власності за формою № 1 та копія політики конфіденційності додаються). В розділі веб-сайту «Про канал» у підрозділі «Про нас» зазначено, що канал знаходиться за адресою: м. Маріуполь, вул. Харлампіївська 17/25, що збігається із місцезнаходженням юридичної особи TOB «ТРК «Україна» (відомості ЄДР). Можливість дослідження структури власності юридичної особи з метою для підтвердження приналежності веб-сайту певній особі при вирішенні питання про належність відповідача у вказаній справі підтверджена правовими висновками Великої Палати Верховного Суду викладеними в постанові від 12.11.2019 у справі №904/4494/18.

Підтвердженням розміщення відеосюжету зі спірною інформацією на сайті, власником якого є відповідач, є скріншот з сайту офіційного веб сайту телеканалу «Донбас», на якому відображені логотипи сайту, каналу ТОВ «ТРК «Україна» та зафіксований фрагмент відеосюжету, який збігається із сюжетом аудіовізуального твору, розміщеного на електронному носії - CD-R.

Доцільність та можливість прийняття у якості належних та допустимих доказів скріншотів сайті узгоджується з правовими висновками, викладеними Верховним Судом у справі № 923/566/19 від 14.05.2020.

Крім того, матеріали справи містять витяг з журналу обліку передач телеканалу «Донбас» ТОВ «Телерадіокомпанія Україна», відповідно до якого в ефірі за 20.02.2020р. об 01:27, 03:53, 08:31, 18:00, 19:25, 21:31, 23:41 відбувалась трансляція програми «Время новостей Донбаса».

Доводи відповідача (апелянта) викладені в апеляційній скарзі та письмових пояснення про те, що у відеосюжеті йде мова не про позивача, спростовуються наступними репліками диктора:

«…Так днями жителі Лимана захищали собак від працівників Харківського центру поводження з тваринами. Місцеві чиновники виділили їм двісті тисяч гривень на відлов безпритульних собак. Олександр каже не дав забрати з будки чіповану охоронник тепломережі та її щеня, бо вже колись так втратив свого пса». «Деякі містяни такою роботою працівників Харківського центру обурені…».

Також, матеріали справи містять заяву свідка ОСОБА_3 нотаріально посвідчену 21.07.2020, яка є майстром виробничої дільниці з благоустрою територій Комунального підприємства «Лиманський «Зеленбуд», яка 20.02.2020 в ефірі телеканалу «Донбас» в передачі «Время новостей Донбасса» (Телерадіокомпанія «Україна2) надала коментар журналісту (репортеру) телеканалу «Донбас» щодо запитуваної ним ситуації, яка склалася щодо вилову домашніх тварин у місті Лиман Донецької області. Зокрема, у відповідній заяві, остання підтвердила, що до неї дійсно зверталися співробітники телеканалу «Донбас» (Телерадіокомпанія «Україна») з проханням надати офіційний коментар щодо ситуації з вилову домашніх тварин на території міста Лиман Донецької області. Такий коментар був наданий та висвітлений у поширеному відеосюжеті 20.02.2020 в ефірі телеканалу «Донбас» в передачі «Время новостей Донбасса» (Телерадіокомпанія «Україна»).

За наслідками дослідження аудіовізуального твору, колегія суддів дійшла висновку, що викладена в межах спірного відео сюжету інформація не має характеру оціночних суджень, інформація стосується конкретних подій, конкретної особи, повідомляється чітко, точно та є констатацією факту з боку кореспондентів телеканалу.

Наведене, в свою чергу, свідчить про те, що неправомірні, безпідставні та необґрунтовані публічні звинувачення комунального підприємства у вчинення протиправного суспільно значимого діяння принижують його ділову репутацію.

Згідно зі статтею 64 Закону України «Про телебачення і радіомовлення» громадянин або юридична особа мають право вимагати від телерадіоорганізації спростування поширених у її програмі чи передачі відомостей, які не відповідають дійсності та/або принижують честь і гідність особи.

За змістом статті 79 ГПК України обставина, що є предметом доказування у справі, визнається судом встановленою або спростованою з огляду на більшу вірогідність відповідних доказів.

Відсутність з боку відповідача поданих контраргументів на спростування факту поширення вищевказаної інформації з відповідними підтверджувальними доказами, свідчить про наявність мотивів визнання поданих позивачем доказів поширення недостовірної та такої, що принижує ділову репутацію інформації більш вірогідними щодо кожної обставини, яка є предметом доказування у даній справі.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про доведеність, обґрунтованість позовних вимог в частині визнання недостовірною та такою, що принижує ділову репутацію Комунального підприємства «Центр поводження з тваринами» інформацію», поширену Товариством з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Україна» в ефірі телеканалу «Донбас», в програмі «Час новин Донбасу» та в частині зобов`язання відповідача спростувати недостовірну інформацію у в ефірі телеканалу «Донбас» в програмі «Час новин Донбасу» у час виходу цієї програми у телеефір.

Колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції про відмови у задоволенні позову в частині визнання недостовірною та такою, що принижує ділову репутацію інформації, розміщеної на сайті за посиланням: http://novosti.donbass.tv/ua/vTemva/view/2020/02/20/23298/, а також на офіційній сторінці телеканалу в соціальній мережі Facebook за посиланням: https://www.facebook.eom/donbasstv/videos/i 91.42/ та відеохостингу YouTube за посиланням: ht:tps://www.youtube.com/'watch?v=cttlqUcguOBk, оскільки оспорювані відеозаписи на вказаних веб-сторінках відсутні.

Щодо стягнення упущеної вигоди у розмірі 78840, 00 грн, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно із п. 4 ч. 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків та моральної шкоди.

За приписами ч. 2 статті 22 ЦК України визначено, що збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно із ч. 2 статті 224, ч. 1 статті 225 ГК України під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною. До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включається, зокрема, неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною.

Отже збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ кредитора, яке пов`язане з утиском його інтересів, як учасника певних суспільних відносин і що виражається у зроблених ним витратах, у втраті або пошкодженні його майна, у втраті доходів, які він повинен був отримати.

Збитки як правова категорія включають в себе й упущену (втрачену) вигоду (lucrum cessans), яка відрізняється від реальних збитків (damnum emergens) тим, що реальні збитки характеризують зменшення наявного майна потерпілого (проведені витрати, знищення і пошкодження майна тощо), а у разі упущеної вигоди наявне майно не збільшується, хоча і могло збільшитися, якби не правопорушення. Тобто упущена вигода відображає різницю між реально можливим у майбутньому потенційно отриманим майном та вже наявним майном.

Відшкодування збитків є однією з форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною в силу правил статті 22 ЦК України, адже ч. 1 цієї статті визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Оскільки відшкодування збитків є однією з форм цивільно-правової відповідальності, застосування цієї відповідальності можливе лише за наявності чотирьох умов складу правопорушення, а саме: протиправної поведінки боржника; збитків; причинного зв`язку між протиправною поведінкою та завданими збитками, вини боржника.

Окрім того, при визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання (ч. 4 статті 623 ЦК України).

Отже для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди необхідна наявність усіх елементів складу цивільного (господарського) правопорушення: 1) протиправної поведінки особи (боржника); 2) збитків, заподіяних такою особою; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи і збитками; 4) вини особи, яка заподіяла збитки, в тому числі встановлення заходів, вжитих кредитором для одержання такої вигоди. За відсутності одного із елементів складу цивільного правопорушення відповідальності з відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди не настає.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 04.07.2011 у справі № 3-64гс11, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 09.10.2018 у справі № 908/2261/17, від 31.07.2019 у справі № 910/15865/14.

Вимоги про відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди мають бути належним чином обґрунтовані, підтверджені конкретними підрахунками і доказами про реальну можливість отримання позивачем відповідних доходів, але не отриманих через винні дії відповідача (аналогічний висновок викладений у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 07.11.2018 у справі № 127/16524/16-ц (провадження № 61-22106св18).

Наявність теоретичного обґрунтування можливості отримання доходу ще не є достатньою підставою для його стягнення, оскільки у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються тільки ті збитки у розмірі доходів, які б могли бути реально отримані за звичайних обставин (мають реальний, передбачуваний та очікуваний характер).

Окрім того, позивач (кредитор) повинен довести: факти вжиття ним певних заходів щодо одержання таких доходів. Тобто, доказуючи наявність упущеної вигоди, кредитор має довести факти вжиття певних заходів щодо одержання таких доходів. Якщо неодержання кредитором очікуваних доходів є наслідком недбалої поведінки самого кредитора, така упущена вигода не підлягає відшкодуванню (подібні висновки, викладені у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06.12.2019 у справі № 908/2486/18, від 15.10.2020 у справі № 922/3669/19, від 16.06.2021 у справі № 910/14341/18).

Водночас, позивачем не надано до суду жодних доказів, які б свідчили про наявність втрат майнового характеру, що настали у зв`язку з поширенням відповідачем оспорюваних відомостей щодо позивача, вчинення будь-яких інших конклюдентних дій позивача (наприклад, початок виконання договору) контрагентів (розірвання договору та невиконання грошових зобов`язань), що призвели до реальних фінансових збитків саме через знижений престижу чи підриву довіри до діяльності позивача.

Крім того, до суду не надано і доказів, які б свідчили про вжиття позивачем заходів щодо одержання таких доходів.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову в частині стягнення упущеної вигоди у розмірі 78840, 00 грн.

Щодо стягнення моральної шкоди в розмірі 100000, 00 грн, колегія суддів зазначає наступне.

Відшкодування моральної шкоди передбачено статтею 23 ЦК України, відповідно до якої особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Приписами ч. 1, 2 статті 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.

З аналізу наведеної норми зобов`язання відшкодувати моральну шкоду виникає лише за умови, що ця шкода є безпосереднім наслідком певної протиправної дії (бездіяльності) чи неправомірного рішення. Тобто заподіяна моральна шкода відшкодовується тій фізичній чи юридичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями (бездіяльністю, рішеннями) інших осіб.

За загальним правилом, зобов`язання відшкодувати моральну шкоду виникає з вини відповідача. У справах про відшкодування моральної шкоди, позивач має довести, які саме дії спричинили страждання чи приниження, яку саме шкоду вони заподіяли і який її розмір.

Під немайновою шкодою, заподіяною юридичній особі, слід розуміти втрати немайнового характеру, що настали у зв`язку з приниженням її ділової репутації, посяганням на фірмове найменування, товарний знак, виробничу марку, розголошенням комерційної таємниці, а також вчиненням дій, спрямованих на зниження престижу чи підрив довіри до її діяльності (стаття 22 ЦК України, стаття 225 ГК України).

Разом з тим, позивачем не надано жодних належних і допустимих доказів на підтвердження наявності такої шкоди, не подано доказів наявності причинного зв`язку між діями відповідача та шкодою (зниження престижу, ділової репутації тощо), не надано обґрунтування розміру заявленої до стягнення суми.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позові в частині відшкодування 100000, 00 грн моральної шкоди.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі Проніна проти України (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Таким чином, доводи скаржників про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права під час прийняття оскаржуваного рішення не знайшли свого підтвердження, у зв`язку з чим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового акту колегія суддів не вбачає.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджені обставини, що мають значення для справи, а викладені в оскаржуваному рішенні висновки відповідають фактичним обставинам справи, у зв`язку з чим, апеляційна скарга Комунального підприємства «Центр поводження з тваринами» (вх. 183 Д) та апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Україна» (вх. 182 Д) задоволенню не підлягають, а рішення Господарського суду Донецької області від 21.01.2021 у справі № 905/902/20 підлягає залишенню без змін.

З огляду на те, що апеляційні скарги залишаються без задоволення, відповідно до статті 129 ГПК України судові витрати за їх подання покладаються судом на скаржників.

Керуючись статтями 13, 73, 74, 77, 86, 129, 240, 269, 270, 275, 276, 281, 282, 284 ГПК України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Центр поводження з тваринами» (вх. 183 Д) на рішення Господарського суду Донецької області від 21.01.2021 у справі № 905/902/20 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Україна» (вх. 182 Д) на рішення Господарського суду Донецької області від 21.01.2021 у справі № 905/902/20 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Донецької області від 21.01.2021 у справі № 905/902/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок та строки оскарження постанови апеляційного господарського суду передбачені статтями 286-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 22.12.2022

Головуючий суддя І.А. Шутенко

Суддя М.М. Слободін

Суддя В.С. Хачатрян