ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2022м. ДніпроСправа № 904/3857/22

Господарський суд Дніпропетровської області

у складі судді Дупляка С.А.,

за участю секретаря судового засідання Євтушенка Д.Є.,

представників учасників справи:

згідно з протоколом судового засідання,

дослідивши матеріали справи № 904/3857/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ГІР-ІНТЕРНЕШНЛ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий Дім "ГИР ОГНЕУПОРСБЫТ"

про стягнення грошових коштів,

в с т а н о в и в:

1. ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ ТА ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Товариство з обмеженою відповідальністю "ГІР-ІНТЕРНЕШНЛ" (далі - позивач) звернулося до господарського суду з позовною заявою від 01.11.2022 за вих. № б/н до Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий Дім "ГИР ОГНЕУПОРСБЫТ" (далі - відповідач) про стягнення 972.185,00 грн основної заборгованості.

Фактичною підставою позовних вимог позивач визначив контракт від 25.09.2018 №СЕ-64/18.

Судові витрати позивач просить стягнути з відповідача.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №904/3857/22 визначено суддю ДУПЛЯКА Степана Анатолійовича, що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.11.2022.

Ухвалою від 03.11.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 30.11.2022.

Через відділ документального забезпечення 30.11.2022 від позивача надійшла заява, у якій позивач просить суд перенести судове засідання на іншу дату та надати відповідачу додатковий час для подачі відзиву.

Ухвалою від 30.11.2022 підготовче засідання відкладено до 21.12.2022.

Через відділ документального забезпечення 08.12.2022 від відповідача надійшла заява про визнання позову, у якій відповідач просить суд розглядати справу №904/3857/22 за відсутності відповідача, позовні вимоги відповідач визнає у повному обсязі та проти їх задоволення не заперечує. Судові витрати у справі № 904/3857/22 відповідач просить суд покласти на нього у розмірі 50%, що відповідає положенням ч. 1 ст. 130 ГПК України.

Через відділ документального забезпечення 12.12.2022 від позивача надійшла заява, у якій позивач просить суд розглядати справу № 904/3857/22 за відсутності позивача, розглянути заяву відповідача про визнання позову та ухвалити рішення про задоволення позовних вимог. Крім цього, позивач просить суд судові витрати у справі №904/3857/22 покласти на відповідача у розмірі 50%, а позивачу решту (50%) повернути.

Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийняв рішення у справі.

З урахуванням режиму воєнного стану та можливості повітряної тривоги в місті Дніпрі у Господарському суді Дніпропетровської області встановлено особливий режим роботи й запроваджено відповідні організаційні заходи. Відтак, справу розглянуто у розумні строки, ураховуючи вищевказані обставини та факти.

Стислий виклад позиції позивача

Між сторонами був укладений контракт, на виконання якого позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 2.729.859,88 рублів рф. Оскільки відповідач не погасив заборгованість за поставлений товар, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Стислий виклад позиції відповідача

Відповідач визнав позовні вимоги у повному обсязі.

2. ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ

Предметом доказування у справі, відповідно до ч. 2 ст. 76 ГПК України, є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У даному випадку до предмета доказування входять обставини: укладення договору; поставки товару; настання строку оплати товару; наявності / відсутності повної / часткової оплати товару; наявності / відсутності заборгованості.

Суд встановив, що 25.09.2018 між позивачем (далі позивач, продавець) та відповідачем (далі відповідач, покупець) був укладений контракт № СЕ-64/18 (далі - контракт).

Згідно з п. 1.1 контракту продавець зобов`язується поставити, а покупець прийняти та оплатити вогнетривку продукцію походженням з України (далі - товар) в асортименті, кількості та за цінами згідно специфікацій, які є невід`ємними частинами договору.

У додатковій угоді № 8 від 01.04.2022 контракту п. 4.1, п. 5.1 викладено у новій редакції:

« 4.1. Валюта контракта - Гривня».

« 5.1 Валюта платежа - Гривня».

Загальна вартість контракту складає загальну суму всіх оформлених сторонами специфікацій на поставку товару за цим контрактом (п. 4.3 контракту, з урахуванням змін внесених додатковою угодою № 6).

Строк дії даного контракту, відповідно до п. 12.3 (з урахуванням змін внесених додатковою угодою № 6), до 31.12.2023, але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за контрактом.

Між сторонами підписано специфікацію № 561 від 21.09.2021 на суму 1.120.000,00 рублів рф (арк. 24, том 1) та специфікацію № 592 від 12.11.2021 на суму 3.169.785,00 рублів рф (арк. 25, том 1).

На підтвердження поставки товару позивач надав:

виписаний відповідачу рахунок-фактуру № 744 від 03.11.2021 на суму 1.120.000,00 рублів рф (арк. 40, том 1), міжнародну товарно-транспортну накладну CMR № 174340 від 03.11.2021 з вказівкою, що рахунок-фактура № 744 від 03.11.2021 додається (арк 41, том 1) та складену електронну декларацію UA700020/2021/102465 від 03.11.2021 на суму 1.120.000,00 рублів рф (арк. 38-39, том 1);

виписаний відповідачу рахунок-фактуру № 790 від 23.11.2021 на суму 1.609.859,88 рублів рф (арк. 44, том 1), накладну СМГС № 51925030 від 25.11.2021 (арк. 45-47, том 1) та складену електронну декларацію № UA700070/2021/100817 від 23.11.2021 на суму 1.609.859,88 рублів рф (арк. 42-43, том 1).

Відповідач у повному обсязі за поставлений товар не розрахувався, у зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідач заборгованість у загальному розмірі 972.185,00 грн.

З огляду на те, що оплата не була здійснена відповідачем самостійно, позивач звернувся до господарського суду з даною позовною заявою.

Відповідач визнав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити. Також відповідач повідомив, що буде вживати заходи задля погашення існуючої заборгованості у розмірі 972.185,00 грн.

3. ПОЗИЦІЯ СУДУ

Предметом позову позивач визначив 972.185,00 грн основної заборгованості.

Відповідач визнав позов та, відповідно, саму заборгованість у розмірі 972.185,00 грн визнав у повному обсязі.

Статтею 191 ГПК України установлено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Господарський суд встановив, що відзив (у якому відповідач визнав позовні вимоги) підписаний генеральним директором відповідача Фоменко В.Ю., повноваження якого підтверджуються наказом № 1 від 03.08.2018 та рішенням № 1 єдиного засновника про установу Товариство з обмеженою відповідальністю Торговий дім «ГИР Огнеупорсбыт». Таким чином, господарський суд доходить висновку, що позов визнала повноважна особа. При цьому, суд самостійно позбавлений можливості перевірити повноваження керівника юридичної особи, зареєстрованій у російській федерації.

Згідно з нормами ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. ст. 625, 628, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України, ч. 1 ст. 173 ГК України).

Відповідно до ст. 638 ЦК України, яка кореспондується зі ст. 180 ГК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

В ч. 3 ст. 180 ГК України визначено, що при укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Оцінивши зміст договору, господарський суд встановив, що сторонами погоджено його істотні умови.

Договір підписано уповноваженими особами та скріплено печатками.

Договір у встановленому порядку не оспорено; не розірвано; не визнано недійсним.

Таким чином укладений між сторонами договір є дійсним, укладеним належним чином та є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК України).

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки.

Отже, двосторонній характер договору зумовлює взаємне виникнення у кожної зі сторін прав та обов`язків. Тобто, з укладенням такого договору постачальник бере на себе обов`язок поставити певний товар і, водночас, покупець зобов`язується прийняти та оплатити такий товар.

Як встановлено судом вище, між сторонами підписано специфікацію № 561 від 21.09.2021 на суму 1.120.000,00 рублів рф (арк. 24, том 1) та специфікацію № 592 від 12.11.2021 на суму 3.169.785,00 рублів рф (арк. 25, том 1).

На підтвердження поставки товару позивач надав:

виписаний відповідачу рахунок-фактуру № 744 від 03.11.2021 на суму 1.120.000,00 рублів рф (арк. 40, том 1), міжнародну товарно-транспортну накладну CMR № 174340 від 03.11.2021 з вказівкою, що рахунок-фактура № 744 від 03.11.2021 додається (арк 41, том 1) та складену електронну декларацію UA700020/2021/102465 від 03.11.2021 на суму 1.120.000,00 рублів рф (арк. 38-39, том 1);

виписаний відповідачу рахунок-фактуру № 790 від 23.11.2021 на суму 1.609.859,88 рублів рф (арк. 44, том 1), накладну СМГС № 51925030 від 25.11.2021 (арк. 45-47, том 1) та складену електронну декларацію № UA700070/2021/100817 від 23.11.2021 на суму 1.609.859,88 рублів рф (арк. 42-43, том 1).

Таким чином, позивач надав відповідачу товар на загальну суму 2.729.859,88 грн, що підтверджується міжнародною товарно-транспортною накладною CMR № 174340 від 03.11.2021 (арк 41, том 1) та накладною СМГС № 51925030 від 25.11.2021 (арк. 45-47, том 1).

Згідно з п. 5.2 договору покупець здійснює оплату за поставлений за даним договором контрактом товар на розрахунковий рахунок продавця протягом 70 календарних днів з дати відвантаження товару.

У додатковій угоді № 8 від 01.04.2022 сторони дійшли згоди змінити валюту контракту і валюту платежу, яка вказана у пунктах 4.1 та 5.1 з рубля рф на Гривну (UAH) з дати підписання даної додаткової угоди /тобто з 01.04.2022/.

Однак, відповідач у повному обсязі за поставлений товар не розрахувався, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість перед позивачем у загальному розмірі 972.185,00 грн, строк оплати якої згідно з п. 5.2 договору настав.

Суд встановив, що станом на 01.04.2021 один російський рубль коштував 0,3695 Гривні. Позивач здійснив розрахунок заборгованості у розмірі 0,35613 Гривень за один російський рубль.

Отже, позивач правомірно заявив до стягнення з відповідача 972.185,00 грн.

Так, оцінивши фактичні обставини справи, господарський суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 972.185,00 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відтак, господарський суд дійшов висновку прийняти визнання позову відповідачем.

Судові витрати

За змістом статті 129 ГПК України за результатами розгляду справи здійснюється розподіл судових витрат.

Відповідно до частини 1 статті 130 ГПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Аналогічна норма закріплена в частині 3 статті 7 Закону України "Про судовий збір".

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне в порядку, визначеному частиною 1 статті 130 ГПК України та частиною 3 статті 7 Закону України "Про судовий збір", повернути позивачу 50% сплаченого ним при поданні позову судового збору (у розмірі 7.291,39 грн), оскільки до початку розгляду справи по суті відповідачем було подано заяву про визнання позову.

В іншій частині витрати зі сплаті судового збору (у розмірі 7.291,39 грн) судом покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73 - 79, 86, 129, 233, 238, 240, 241, 252 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий Дім "ГИР ОГНЕУПОРСБЫТ" (115404, російська федерація, м. москва, віл. 6-я Радіальная, буд. 3, корп. 10, єт. 1, кімн. 1; ОКПО 32295764) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ГІР-ІНТЕРНЕШНЛ" (49005, м. Дніпро, пр. Д. Яворницького, буд. 5; ідентифікаційний код 35832123) 972.185,00 грн (дев`ятсот сімдесят дві тисячі сто вісімдесят п`ять грн 00 к.) основної заборгованості, 7.291,39 грн (сім тисяч двісті дев`яносто одну грн 39 к.) судового збору.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "ГІР-ІНТЕРНЕШНЛ" (49005, м. Дніпро, пр. Д. Яворницького, буд. 5; ідентифікаційний код 35832123) 7.291,39 грн (сім тисяч двісті дев`яносто одну грн 39 к.) судового збору з Державного бюджету України, сплата якого підтверджується платіжним дорученням № 1902 від 01.11.2022.

Видати наказ /та ухвалу про повернення судового збору/ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня його повного складення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складене 22.12.2022.

Суддя С.А. Дупляк