ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.12.2022 м. Івано-ФранківськСправа № 909/646/22

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Горпинюка І.Є., за участю секретаря судового засідання Феденько Н.М., представника позивача - адвоката Петришина С.Р., розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу № 909/646/22 за позовом Приватного підприємства "Нако Інвест" до відповідача Управління капітального будівництва в Івано-Франківській області про стягнення 723568,80 грн заборгованості.

Суть спору.

Приватне підприємство "Нако Інвест" звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Управління капітального будівництва в Івано-Франківській області про стягнення 723568,80 грн заборгованості за виконані роботи згідно з договором № 15т на закупівлю підрядних робіт за державні кошти від 25.11.2021.

Процесуальні дії у справі, вирішення заяв та клопотань.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Господарського суду Івано-Франківської області від 22.08.2022, для розгляду справи № 909/646/22 визначено суддю Горпинюка І.Є.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 07.09.2022, після усунення позивачем недоліків позовної заяви, прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 06.10.2022; встановлено сторонам строки на подачу відзиву на позов, відповіді на відзив, заперечення.

В підготовче засідання 06.10.2022 з`явився представник позивача адвокат Петришин С.Р., відповідач явку свого представника не забезпечив, хоча належним чином був повідомлений про дату і час судового засідання ухвалою суду від 07.09.2022, доказом вручення якої відповідачу є рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 496. За клопотанням представника позивача в підготовчому засіданні оголошено перерву. Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання, суд продовжив строк підготовчого провадження до 07.12.2022 та оголосив перерву до 09.11.2022.

09.11.2022 в підготовче засідання з`явився представник позивача адвокат Петришин С.Р., відповідач явку свого представника не забезпечив, хоча належним чином був повідомлений про дату і час судового засідання ухвалою суду від 06.10.2022, доказом вручення якої відповідачу є рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 963. За клопотанням представника позивача, підготовче засідання по справі відкладено на 05.12.2022.

05.12.2022 в підготовче засідання з`явився представник позивача адвокат Петришин С.Р., відповідач явку свого представника не забезпечив, хоча належним чином був повідомлений про дату і час судового засідання ухвалою суду від 09.11.2022, доказом вручення якої відповідачу є рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 067. Враховуючи неодноразову неявку відповідача в підготовчі засідання, про дату і час яких відповідач повідомлявся належним чином, суд вирішив провести підготовче засідання без участі відповідача. В підготовчому засіданні 05.12.2022 суд, після вирішення питань, передбачених статтею 182 ГПК України, ухвалою, яка занесена до протоколу судового засідання, закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті в судовому засіданні на 23.12.2022 о 10:30 год.

23.12.2022 відповідач подав до суду додаткові пояснення по суті справи (вх. № 17675/22 від 23.12.2022), до яких долучив, в тому числі, копії наказів Управління капітального будівництва в Івано-Франківській області від 05.07.2021 № 16-тн та від 28.10.2021 № 24-тн.

В судове засідання 23.12.2022 з`явився представник позивача адвокат Петришин С.Р., відповідач явку свого представника не забезпечив, хоча належним чином був повідомлений про дату і час судового засідання ухвалою суду від 05.12.2022, доказом вручення якої відповідачу є рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 827. Враховуючи неодноразову неявку відповідача в підготовчі засідання, про дату і час яких відповідач повідомлявся належним чином, неявку відповідача в судове засідання з розгляду справи по суті, про дату і час проведення якого відповідач належним чином повідомлений, наявність в матеріалах справи достатньої кількості доказів для вирішення справи, суд вважає за можливи розглянути спір без участі відповідача.

У судовому засіданні 23.12.2022 суд, за результатами розгляду справи по суті, після виходу з нарадчої кімнати, оголосив вступну та резолютивну частини рішення відповідно до статті 233 ГПК України.

Стислий виклад позиції позивача.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору № 15т на закупівлю підрядних робіт за державні кошти від 25.11.2021 в частині оплати вартості виконаних позивачем робіт на суму 723568,80 грн.

Виконання робіт підтверджується актом №2 приймання виконаних будівельних робіт форми КБ2 за січень 2022 року та довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати форми КБ-3 за січень 2022 року. Зазначені документи підписані та скріплені печаткою підрядника ПП Нако Інвест та інженера технічного нагляду Міністерства регіонального розвитку будівництва та житлово-комунального господарства України Гуцуляком М.С.

Позиція відповідача.

Відповідач відзиву на позов або будь-яких заперечень на позов не подав.

Згідно ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частини 9 статті 165 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Разом з тим, позиція відповідача по справі висловлена у його додаткових поясненнях (вх.№ 17675/22 від 23.12.2022), у яких відповідач зазначає, що: згідно з п. 2.2 укладеного між сторонами договору, фінансове забезпечення зобов`язань здійснюється в порядку визначеному Бюджетним кодексом України лише за наявності відповідного бюджетного призначення та в межах встановлених бюджетних асигнувань; п. 17.1 договору передбачено, що замовник не несе відповідальності перед підрядником у разі затримки бюджетного фінансування; п. 14.9 договору визначено, що замовник здійснює платежі відповідно до бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами та виключно в межах фактичних надходжень коштів на рахунок фінансування об`єкту. Також відповідач покликається на те, що він на час розгляду справи перебуває в процесі ліквідації, а тому у спірних правовідносинах належним способом захисту прав кредитора є вимога про зобов`язання включити до проміжного ліквідаційного балансу боржника, а не про стягнення з боржника грошових коштів, обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови в позові. Відповідач також стверджує, що інженер технічного нагляду Гуцуляк М.С. не мав повноважень здійснювати технічний нагляд на об`єкті виконання робіт, а тому акт приймання виконаних будівельних робіт не підписаний Службою технічного нагляду замовника; позивач не надав до матеріалів справи доказів підписання документа про введення об`єкта в експлуатацію; крім того сторонами не укладались додаткові угоди щодо визначення сум зобов`язань на залишкову вартість робіт на наступні періоди.

Фактичні обставини справи, встановлені судом. Оцінка доказів. Норми права, які застосував суд, та інші мотиви ухваленого рішення.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши відповідно до приписів статті 86 Господарського процесуального кодексу України в сукупності всі докази, які мають значення для вирішення спору по суті, суд встановив таке.

25 листопада 2021 року між Приватним підприємством "Нако Інвест" (підрядник) та Управлінням капітального будівництва в Івано-Франківській області (замовник) укладено договір № 15т на закупівлю підрядних робіт за державні кошти (далі - договір).

Пунктом 18.2 договору встановлено, що цей договір набуває чинності з моменту його підписання і скріплення печатками сторін та діє до 30.12.2022, або до повного виконання сторонами договірних зобов`язань. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

У розділі 21 договору визначені додатки до договору: додаток 1 план фінансування будівництва; додаток 2 - календарний графік виконання робіт; додаток 3 договірна ціна.

За умовами договору, підрядник зобов`язується за завданням замовника виконати роботи відповідно до проектної документації та умов договору, а замовник зобов`язується прийняти від підрядника закінчені роботи та оплатити їх згідно умов цього договору. Найменування робіт: Благоустрій території Історико-меморіального музею ім. Степана Бандери за адресою: с. Старий Угринів, вул. С. Бандери, 48, Калуського району Івано-Франківської області. Капітальний ремонт (Друга черга) (ДСТУ Б.Д.1.1-1:2013) (ДК 021:20-7 Капітальний ремонт і реставрація) (пункт 1.1, 1.2 договору).

Згідно з п. 2.1 - 2.3 договору, ціна цього договору є приблизною (динамічною) та становить 1422204,00 грн з ПДВ. Сума зобов`язань сторін в межах бюджетних призначень за цим договором на 2021 рік становить 195534,00 грн з ПДВ (за рахунок коштів обласного бюджету КПКВК 2717330). Сума зобов`язань сторін на наступні періоди на залишкову вартість робіт за договором буде визначена додатковими угодами при наявності бюджетних призначень.

Додатково договору сторони підписали Внутрішньобудівельний титул будови (Об`єкта) на 2021 рік, Титул будови (об`єкта) на 2021 рік, План фінансування на 2021 рік, Зміни до плану фінансування, Поквартальне завдання виконання будівельно-монтажних робіт в 2021 році, Календарний план-графік виконання робіт, Договірну ціну на роботи.

Згідно з цими документами, загальна договірна вартість робіт по договору становила 1422204 грн, вартість яких мала бути профінансована: у 2021 році - 195 534 грн, у 2022 році 1266670 грн.

На виконання умов Договору, позивач виконав підрядні роботи на суму 723568,80 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати форми КБ-3 за січень 2022 року (а.с. 22), актом № 2 приймання виконаних будівельних робіт за січень 2022 року форми КБ-2в (а.с. 23-34), які підписані та скріплені печаткою позивача. Крім того, довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати, та акт приймання виконаних будівельних робіт містять підпис та печатку інженера технічного нагляду ОСОБА_1 (а.с. 22, 34).

Пунктами 13.1-13.2 договору сторони погодили, що передача закінчених робіт підрядником і приймання їх замовником оформлюється актом приймання виконаних будівельних робіт у порядку, встановленому нормативними актами України та цим договором. Сторони погодили, що роботи можуть прийматись поетапно, згідно календарного графіку виконання робіт. Після завершення виконання робіт підрядник надає замовнику акт приймання виконаних будівельних робіт (примірна форма КБ-2), який перевірений та підписаний Службою технічного нагляду, довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (примірна форма КБ-3), підсумкову відомість ресурсів, а також виконавчу документацію, а саме: накладні на продукцію та матеріали (на вимогу замовника), сертифікати відповідності продукції, паспорти на продукцію та устаткування, загальний журнал робіт, виконавчі схеми, акти на приховані роботи, фотофіксація об`єкта капітального ремонту до початку, в період проведення та кінцевий результат виконання ремонтно-будівельних робіт.

За змістом п. 13.7 договору, замовник протягом 60 робочих днів з моменту отримання акту приймання виконаних будівельних робіт повинен повернути підряднику підписаний акт, або обґрунтувати причини відмови від його підписання.

Відповідно до п. 14.1 14.5 договору, розрахунки за виконані роботи будуть здійснюватися із урахуванням положень чинного законодавства на підставі актів виконаних робіт форми КБ-2в та довідки про вартість виконаних робіт форми КБ-3 проміжними платежами в міру виконання робіт за повністю завершені роботи. Підрядник визначає обсяги та вартість виконаних робіт, що підлягають оплаті, та готує відповідні документи і подає їх для підписання замовнику. Замовник зобов`язаний підписати подані підрядником документи, що підтверджують виконання робіт, або обґрунтувати причини відмови від їх підписання протягом 60 робочих днів з дня одержання. Вартість виконаних робіт, що підлягають оплаті, визначаються з урахуванням обсягів виконаних робіт та фактичних витрат підрядника, підтверджених відповідними документами згідно діючих на момент оплати будівельних норм та стандартів. Проміжні платежі за виконані роботи здійснюються в межах не більше, як 95 відсотків їх загальної вартості за договірною ціною. Кінцеві розрахунки можуть бути здійснені після виконання і приймання всіх передбачених договором робіт та підписання дозвільного документа про введення об`єкта в експлуатацію , затвердженого у встановленому порядку.

Супровідним листом за № 09-06/22 від 09.06.2022 позивач направив голові ліквідаційної комісії відповідача довідку про вартість виконаних робіт та витрати за січень 2022 та Акт № 2 приймання виконаних будівельних робіт за січень 2022, складені згідно договору № 15т від 25.11.2021 на суму 723568,80 грн (а.с. 46-48).

У відповідь на це, відповідач листом від 17.06.2022 № 192 (а.с. 49) повідомив ПП Нако Інвест, що оплата робіт по наданих документах не є можливою у зв`язку з форс-мажорними обставинами, спричиненими введенням в Україні воєнного стану. Також відповідач покликався на те, що оплата по договору проведена, в межах призначень на 2021 рік, в повному обсязі. Оскільки головним розпорядником коштів не надано Управлінню лімітних довідок про бюджетні асигнування на 2022 рік відповідна додаткова угода на виконання будівельних робіт у поточному році не укладалась.

Наведеним підтверджується, що зауважень з приводу обсягу та вартості виконаних позивачем, та зазначених в акті № 2 за січень 2022 та довідці про вартість виконаних робіт та витрати за січень 2022 року, відповідач не висловив, що доводить факт належного виконання підрядником/позивачем робіт на суму зазначену у них, яка є ціною позову.

Пунктом 14.2 договору сторони погодили, що підрядник визначає обсяги та вартість виконаних робіт, що підлягають оплаті, готує відповідні документи та подає їх для підписання замовнику.

Однак, в порушення умов договору замовник (відповідач) вартість виконаних позивачем робіт не оплатив. Сума боргу становить 723568,80,00 грн. Доказів сплати вартості виконаних робіт в сумі 723568,80 грн відповідачем суду не подано.

Розпорядженням Івано-Франківської обласної військової адміністрації № 87-к від 21.04.2022 (а.с. 66) вирішено припинити шляхом ліквідації юридичну особу Управління капітального будівництва в Івано-Франківській області ().

Пунктом 5 даного розпорядження встановлено двомісячний строк з дня оприлюднення повідомлення про прийняття рішення щодо припинення Управління капітального будівництва в Івано-Франківській області для пред`явлення кредиторами своїх вимог до нього. Вимоги кредиторів розглядаються у порядку, встановленому чинним законодавством.

Згідно з інформацією, отриманою судом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (зворот а.с. 64), у даний реєстр внесено відомості про те, що вимоги кредиторів щодо Управління капітального будівництва в Івано-Франківській області розглядаються до 22.06.2022.

16.06.2022 ПП Нако Інвест звернулось до голови ліквідаційної комісії Управління капітального будівництва в Івано-Франківській області Луніва В.О. із претензією № 07-06/22 від 16.06.2022 (а.с. 51-52), у якій просило прийняти його кредиторські вимоги у розмірі 723568,80 грн з ПДВ та включити їх до переліку грошових вимог боржника. Підставою виникнення вимог до відповідача, позивач зазначав наявність боргу у сумі 723568,80 грн згідно акту приймання виконаних будівельних робіт за січень 2022 року, виконаних по договору № 15т на закупівлю підрядних робіт за державні кошти від 25.11.2021.

Доказами направлення претензії відповідачу є копії опису вкладення цінний лист від 16.06.2022, накладної Укрпошти № 460 від 16.06.2022 та фіскального чеку Укрпошти № 460 від 16.06.2022 (а.с. 50).

Ухвалою суду від 07.09.2022, якою відкрито провадження у справі, зобов`язано сторін у строк до 03.10.2022 надати суду результати розгляду ліквідаційною комісією Управління капітального будівництва в Івано-Франківській області претензії позивача від 16.06.2022 № 07-06/22 про прийняття його кредиторських вимог у розмірі 723568,80 грн та включення їх до переліку грошових вимог.

Відповідач вимог ухвали суду у цій частині не виконав, жодної інформації щодо розгляду ліквідаційною комісією відповідача претензії позивача від 16.06.2022 № 07-06/22 не надав.

Наведеним підтверджується, що ПП Нако Інвест в установлений строк (до 22.06.2022, протягом двох місяців з з дня оприлюднення повідомлення про прийняття рішення щодо припинення Управління капітального будівництва в Івано-Франківській області), заявило, як кредитор, свої вимоги до відповідача. Однак доказів розгляду ліквідаційною комісією Управління капітального будівництва в Івано-Франківській області вимог кредитора ПП Нако Інвест суду не надано. При цьому суд не вважає лист відповідача від 17.06.2022 № 192 (а.с. 49) результатом розгляду ліквідаційною комісією Управління капітального будівництва в Івано-Франківській області вимог кредитора ПП Нако Фінвест, оскільки даний лист надавався у відповідь на лист позивача № 09-06/22 від 09.06.2022 щодо підписання акту виконаних робіт, і даним листом відповідач зазначив про неможливість приймання ним виконаних робіт, однак не надавав відповіді на претензію позивача від 16.06.2022 № 07-06/22, яка подавалась ліквідаційній комісії відповідача, і містила виклад вимог кредитора до юридичної особи, що ліквідується за рішенням власника. Крім того, за змістом частини 6 статті 105 ЦК України, кожна окрема вимога кредитора, має розглядатися ліквідаційною комісією, після чого приймається відповідне рішення, яке надсилається кредитору не пізніше тридцяти днів з дня отримання юридичною особою, що припиняється, відповідної вимоги кредитора.

Виходячи з встановлених обставин, суд при вирішенні спору застосовує норми права, які регулюють правовідносини сторін.

Предметом судового розгляду є матеріально-правова вимога позивача про стягнення з відповідача в судовому порядку 723568,80 грн за невиконання грошового зобов`язання за договором № 15т на закупівлю підрядних робіт за державні кошти від 25.11.2021.

Статтею 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають, зокрема, з договору.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (статті 626, 627, 628, 629 Цивільного кодексу України).

Договір № 15т на закупівлю підрядних робіт за державні кошти від 25.11.2021 укладений між сторонами в межах чинного законодавства України - є правомірним, оскільки його недійсність прямо не встановлена законом та він не визнаний судом недійсним (стаття 204 Цивільного кодексу України).

З правового аналізу характеру договірних відносин сторін випливає, що укладений сторонами договір №15т від 25.11.2021 за своєю правовою природою є договором будівельного підряду, а відтак до таких правовідносин підлягають застосуванню загальні положення про підряд урегульовані главою 61 Цивільного кодексу України.

За договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта (стаття 875 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 853 Цивільного кодексу України передбачено, що замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Відповідно до ч. 4 ст. 882 ЦК України, передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Правила частини 4 статті 879 Цивільного кодексу України вказують на те, що оплата робіт проводиться після прийняття замовником збудованого об`єкта (виконаних робіт).

Згідно з статтею 509 Цивільного кодексу України, статтею 173 Господарського кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У відповідності до положень статті 526 Цивільного кодексу України, статті 193 Господарського кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України, частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Приписами статей 610, 612 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Таким чином, згідно з положеннями статей 853, 882 ЦК України, якщо замовник не підписав акт та не висловив заперечення щодо виконаних робіт, такі роботи вважаються прийнятими.

Передання і прийняття робіт на підставі підписаного в односторонньому порядку акта і виникнення за таким актом прав та обов`язків можливе за наявності реального виконання робіт підрядником за договором у разі неотримання обґрунтованої відмови замовника про причини неприйняття робіт (виявлені недоліки) у строк, визначений договором. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 17 серпня 2021 р. у справі № 910/16308/20.

Тобто підрядник не повинен вчиняти жодних дій щодо спонукання замовника до підписання акта виконаних робіт, а має лише констатувати факт відмови від підписання акта.

Отже, враховуючи положення статей 853, 882 ЦК України, обов`язок прийняти виконані роботи, а у випадку виявлення недоліків робіт негайно про них заявити (у тому числі шляхом мотивованої відмови від підписання акта виконаних робіт) законом покладений саме на замовника. Проте відповідач свої обов`язки з прийняття спірних робіт не виконав, акти та довідки залишив не підписаними без належних пояснень.

При цьому, судом відхиляються, як необґрунтовані, доводи відповідача щодо причин відмови від приймання робіт та підписання акта приймання-передачі виконаних робіт, викладені в його листі від 17.06.2022 № 192 (а.с. 49).

Щодо покликання відповідача на введення в Україні воєнного стану, що свідчить про настання форс-мажорних обставин, то суд зазначає, що масштабні військові дії, які вчиняються Російською Федерацією з 24.02.2022, спрямовані на знищення державності України, спричинили загибель людей, пошкодження та знищення житла, іншого майна, інфраструктури населених пунктів, зумовили проведення загальної мобілізації, а отже і величезні зміни в економіці, правовому регулюванні, зайнятості населення, житті громадянського суспільства України, а тому безумовно відносяться до переліку обставин неперборної сили (форс-мажорних обставин), а тому, за умови доведення безпосереднього впливу цих обставин на можливість виконання стороною договору своїх зобов`язань, звільняють таку сторону від господарсько-правової відповідальності.

Про те, що військова агресія Російської Федерації проти України, з 24.02.2022 і до її закінчення відноситься до обставин непереборної сили, зазначено і в листі Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1. Однак, за змістом листа, це стосується тих випадків, коли виконання зобов`язання для сторони договору стало неможливим у встановлений термін саме внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили). У постановах Верховного Суду від 15.06.2018 у справі N 915/531/17, від 26.05.2020 у справі N 918/289/19, від 17.12.2020 у справі N 913/785/17, наведено висновок що форс-мажорні обставини не мають преюдиціального характеру, і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку виконання господарського зобов`язання.

Однак відповідач доказів впливу обставин непереборної сили саме на можливість виконання ним його договірних зобов`язань перед позивачем не надав.

Крім того, обставини непереборної сили є підставою для звільнення від відповідальності за невиконання зобов`язання (тобто від нарахування штрафних санкцій тощо), а не від самих договірних зобов`язань.

Доводи відповідача про відсутність бюджетного фінансування суд теж вважає необґрунтованими, позаяк правила частини 2 статті 218 Господарського кодексу України, статті 617 Цивільного кодексу України вказують на те, що відсутність у боржника необхідних коштів не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язання, а частиною 1 статті 96 Цивільного кодексу України обумовлено, що юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями.

Також статтею 1 ЦК України визначено, що однією з ознак майнових відносин є юридична рівність їх учасників, в тому числі й органів державної влади, а тому самі лише обставини, пов`язані з фінансуванням установи чи організації з місцевого бюджету та відсутністю у ньому коштів, не виправдовують замовника та не заперечують обов`язку такого органу, який виступає стороною зобов`язального правовідношення, від його виконання належним чином.

Сама собою відсутність бюджетних коштів не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язання.

Подібні висновки викладено в постанові Верховного Суду України від 22 березня 2017 року у справі №3-77гс17, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 березня 2018 року у справах №925/246/17, №925/974/17, а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2018 року у справі №12-46гс18 (п. 61 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі №911/4249/16).

У рішеннях Європейського суду з прав людини від 18.10.2005 у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" та від 30.11.2004 у справі "Бакалов проти України" також зазначено, що відсутність бюджетного фінансування (бюджетних коштів) не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до положень статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Суду як джерело права.

Доводи відповідача про відсутність укладеної між сторонами додаткової угоди щодо суми зобов`язань сторін на наступні періоди на залишкову вартість робіт за договором не спростовують підставності позовних вимог, оскільки сторони в договорі та додатках до нього визначили ціну договору 1422204,00 грн (п. 2.1 договору), склад та обсяги робіт (п. 1.1 договору, додатки до договору); строк завершення виконання робіт до 30.12.2022 (п. 3.1 договору, календарний план-графік виконання робіт). Згідно з змінами до плану фінансування (а.с. 16) сторони погодили обсяги фінансування робіт: у 2021 році 195 534 грн, у 2022 році 1226700 грн. Даними доказами підтверджується як обов`язок позивача виконати роботи у 2022 році, так і обов`язок відповідача забезпечити їх фінансування у 2022 році.

Враховуючи прийняття рішення про припинення відповідача шляхом ліквідації, строк усіх вимог кредиторів є таким, що настав, а отже у відповідача виник обов`язок погасити наявну перед позивачем заборгованість.

З приводу викладених у додаткових поясненнях відповідача від 23.12.2022 доводів, що акт виконаних робіт № 2 за січень 2022 року підписаний інженером технічного нагляду ОСОБА_1 , який за доводами відповідача, не був уповноважений здійснювати технічний нагляд по даному об`єкту будівництва, то суд вважає що такі твердження не доведені належними та допустимими доказами.

При цьому суд не приймає до розгляду, як докази, додані до додаткових пояснень відповідача від 23.12.2022 копії наказів Управління капітального будівництва в Івано-Франківській області від 05.07.2021 № 16-тн та від 28.10.2021 № 24-тн, оскільки відповідачем подано такі докази з порушенням процесуальних строків, встановлених для їх подання.

Відповідно до ч. 3 статті 80 ГПК України, відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Відповідач відзиву у строк, встановлений ухвалою суду від 07.09.2022, не подав, як і не подав, у зазначений в ухвалі строк, жодних доказів на обґрунтування своєї правової позиції.

За змістом частини 8 статті 80 ГПК України, докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Відповідач жодного обґрунтування причин неможливості подання зазначених доказів у передбачений законом строк не навів, що є підставою для не прийняття судом до розгляду доказів, поданих стороною з порушенням встановлених процесуальних строків.

За таких обставин, доводи відповідача про те, що ОСОБА_1 , не мав повноважень здійснювати технічний нагляд по об`єкту не доведені в установленому законом порядку.

При цьому, суд звертається також до доктрини заборони суперечливої поведінки, яка спрямована на недопущення ситуації, в якій одна сторона може займати іншу позицію в судовому розгляді справи, що відрізняється від її більш ранньої поведінки або заяв, якщо це ставить протилежну сторону у невигідне становище (п. 91 постанови Великої Палати Верховного Суду від 25.05.2021 у справі N 461/9578/15-ц, постанови Верховного Суду від 10.04.2019 у справі N 390/34/17, від 30.11.2021 у справі N 910/4224/21).

У листі від 17.06.2022 № 192 (а.с. 49) відповідач не висловлював жодних зауважень щодо того, що довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати та акт приймання виконаних будівельних робіт за січень 2022 року підписані інженером з технічного нагляду ОСОБА_1 . Висловлення даного заперечення лише у письмових поясненнях, поданих суду в день розгляду справи по суті, при відсутності поданого відповідачем відзиву, чи висловленої позиції по справі на стадії підготовчого провадження, суперечить доктрині заборони суперечливої поведінки, а тому такі доводи суд не приймає.

Щодо тверджень відповідача, викладених у додаткових поясненнях, що позивачем невірно обраний спосіб захисту порушеного права, то суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно з ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав чи законного інтересу, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав чи інтересу.

Отже, у кінцевому результаті ефективний засіб повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Як встановлено судом, розпорядженням Івано-Франківської обласної військової адміністрації від 21.04.2022 № 87-к прийнято рішення про припинення Управління капітального будівництва в Івано-Франківській області шляхом ліквідації юридичної особи (а.с. 66-68).

Статтею 111 ЦК України врегульовано порядок ліквідації юридичної особи, зокрема передбачено обов`язок ліквідаційної комісії провести розрахунки з кредиторами юридичної особи, що ліквідується.

Позивач у встановлений строк заявив свої вимоги ліквідаційній комісії відповідача, однак його вимоги розглянуті не були.

Так, правила статей 110- 112 Цивільного кодексу України не встановлюють обов`язку кредитора звернутися до суду із вимогою до боржника про стягнення заборгованості, але і не забороняють обрати саме такий спосіб захисту свого порушеного права.

При цьому, саме лише включення боргу до ліквідаційного балансу не має наслідком його погашення, а впливає лише на порядок задоволення кредиторських вимог, в той час, як рішення суду є обов`язковим для виконання, адже боржник, в разі задоволення позову і набрання рішенням законної сили, не матиме підстав відмовити кредитору у включенні боргу до проміжного ліквідаційного балансу.

Таким чином, позивач звернувся до суду, обравши саме такий спосіб захисту, з метою отримання несплаченого боргу, а не з метою включення його вимог до ліквідаційного балансу та отримання черговості їх задоволення.

Посилання відповідача у додаткових поясненнях від 23.12.2022 на постанови Верховного Суду не є релевантними, так як правові висновки Верховного Суду у цих постановах викладені не щодо тотожних обставин спору, зокрема:

1) висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 03.05.2018 № 924/478/16 стосується належності способу захисту прав кредитора у вигляді вимоги про зобов`язання включення до проміжного ліквідаційного балансу боржника, визнаних ним вимог, а не про стягнення з боржника грошових коштів. На відміну від цього, у даній справі відсутні докази визнання боржником вимог кредитора;

2) висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 20.01.2020 у справі № 922/416/19 та від ід 03.09.2020 у справі № 905/335/19, стосується справ, у яких були відсутні докази звернення позивача до відповідача із заявою про включення його грошових вимог до реєстру кредиторів. На відміну від цього, у даній справі позивач в установлений строк звернувся до ліквідаційної комісії відповідача із кредиторськими вимогами;

3) висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 24.05.2018 у справі № 911/810/17 стосується справи, у якій позивач порушив 30-денний строк на звернення до суду із спірними грошовими вимогами після відмови голови ліквідаційної комісії у їх визнанні та включенні до проміжного ліквідаційного балансу. На відміну від цього, у даній справі ліквідаційна комісія відповідача не приймала рішення про відмову позивачу у включенні його вимог до проміжного ліквідаційного балансу.

Крім того суд вважає за необхідне зазначити, що ліквідується відповідач, який є юридичною особою публічного права, а не звичайний суб`єкт господарювання, і в переважній більшості виконання повноважень та завдань цього органу (установи), покладається на інший орган. Фактично йдеться про реорганізацію. Таким чином, ліквідація державного органу (організації, установи) і передання її функцій іншій установі, не виключає, а включає обов`язок виконати зобов`язання ліквідованої особи (держаної установи).

Рішення суду про стягнення боргу даватиме можливість кредитору (стягувачу) звернення до органів, що здійснюють виконання судового рішення, а в майбутньому у випадку покладання виконання завдань і функцій ліквідованого органу на інший орган, можливість заміни сторони виконавчого провадження.

За таких обставин, застосування судом обраного позивачем способу захисту - стягнення вартості виконаних підрядних робіт, в цьому спірному випадку, призведе до відновлення порушеного права позивача, та відповідає принципу процесуальної економії, тобто забезпечить відсутність необхідності додаткового звернення до суду за захистом порушеного права.

Враховуючи те, що виконання робіт позивачем доведено та документально підтверджено актом № 2 приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в за січень 2022 року, довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати форми КБ-3 за січень 2022 року, щодо відмови від підписання яких відповідач не надав обґрунтованих зауважень, позивач обрав належний та ефективний спосіб захисту своїх прав, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

В контексті наведеного позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати.

Згідно з приписами п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України до основних засад (принципів) господарського судочинства віднесено, зокрема, відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Склад та порядок розподілу судових витрат визначено главою 8 розділу I ГПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

При зверненні з позовом позивач сплатив судовий збір у розмірі 10853,54 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 357 від 16.08.2022. (а.с. 5).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи задоволення позову, судовий збір у розмірі 10853,54 грн покладається на відповідача.

Керуючись ст. 2, 13, 73, 74, 86, 123, 124, 129, 233, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов Приватного підприємства "Нако Інвест" до Управління капітального будівництва в Івано-Франківській області про стягнення 723568,80 грн задовольнити.

Стягнути з Управління капітального будівництва в Івано-Франківській області (76004, Івано-Франківська область, м. Івано-Франківськ, вул. Грушевського, будинок 21, ідентифікаційний код юридичної особи: 42753445) на користь Приватного підприємства "Нако Інвест" (48402, Тернопільська область, Чортківський р-н, м. Бучач, вул. Підгаєцька, будинок 4, приміщення 4, ідентифікаційний код юридичної особи: 41087308) 723568 (сімсот двадцять три тисячі п`ятсот шістдесят вісім) грн 80 коп. заборгованості та 10853 (десять тисяч вісімсот п`ятдесят три) грн 54 коп. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення: 23.12.2022.

Суддя І.Є. Горпинюк