ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2022 року м. ОдесаСправа № 916/3016/21
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Колоколова С.І.

суддів: Разюк Г.П., Савицькокого Я.Ф.

секретар судового засідання: Кратковський Р.О.

за участю представників сторін:

від позивача - не з`явився;

від відповідача - Кобба Д.В., ордер серія ВН №1212111 від 16.12.2022р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-торгівельна компанія «Гемопласт»

на додаткове рішення Господарського суду Одеської області від „22 лютого 2022, повний текст якого складено та підписано „17 серпня 2022р.

у справі № 916/3016/21

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «ПДНА-КЕМИКАЛ-ЮГ»

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-торгівельна компанія «Гемопласт»

про стягнення 575615,20 грн., -

головуючий суддя - Бездоля Ю.С.

місце прийняття додаткового рішення: Господарський суд Одеської області

Сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги.

В судовому засіданні 22.12.2022 згідно ст.233 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Господарського суду Одеської області від 08.02.2022 по справі №916/3016/21 (Бездоля Ю.С.) позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ПДНА-КЕМИКАЛ-ЮГ» задоволено повністю; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-торгівельна компанія «Гемопласт» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПДНА-КЕМИКАЛ-ЮГ» 575615,20 грн. боргу та 7600,93 грн. судового збору.

14.02.2022 до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «ПДНА-КЕМИКАЛ-ЮГ» надійшла заява про розподіл судових витрат.

14.02.2022 до суду від відповідача надійшли заперечення на заяву позивача про розподіл судових витрат, які судом у протокольній формі прийнято до розгляду. У поданих запереченнях відповідач просить суд відмовити у задоволенні поданої заяви, з огляду на наступне:

- відповідач із посиланням на норми ГПК України зазначає, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд, за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями реальності адвокатських витрат та розумності їхнього розміру, конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу;

- відповідач вказує, що станом на день подання заяви про постановлення додаткового рішення у справі, позивачем не було сплачено на користь Адвокатського об`єднання «Лєгіст» суму витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 50000 грн., яку адвокат Комісар О.В. просить стягнути з відповідача у даній справі, а тому на думку відповідача, у суду відсутні підстави для задоволення заяви представника позивача - адвоката Комісар О.В. про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат за надання правничої допомоги, враховуючи відсутність факту понесення позивачем таких витрат;

- на думку відповідача, про відсутність факту понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу свідчить також ненадання позивачем акту приймання-передачі наданих послуг та платіжних документів про оплату таких послуг.

Додатковим рішенням Господарського суду Одеської області від 22.02.2022 по справі №916/3016/21 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ПДНА-КЕМИКАЛ-ЮГ» задоволено частково; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-торгівельна компанія «Гемопласт» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПДНА-КЕМИКАЛ-ЮГ» 25000 грн. витрат на професійну правничу допомогу; в решті заяви Товариства з обмеженою відповідальністю ПДНА-КЕМИКАЛ-ЮГ відмовлено.

Задовольняючи частково заяву позивача про ухвалення додаткового рішення суд дійшов висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката позивача, який підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача, не є співмірним з обставинами розглянутої судом справи, а заявлені до стягнення витрати на правничу допомогу - надмірними, з огляду на що, незважаючи на те, що процесуальні документи адвокатом позивача складено якісно, так само як і представництво адвокатом в судових засіданнях, - з урахуванням всіх обставин та складності справи господарський суд зменшив розмір заявлених витрат на професійну правничу допомогу та стягнув з відповідача на користь позивача 25000 грн. на оплату послуг адвоката, з урахуванням співмірності та збалансованості інтересів сторін у справі.

Не погоджуючись з додатковим рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю Виробничо-торгівельна компанія «Гемопласт» звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 22.02.2022 у справі №916/3016/21 та постановити нове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви представника позивача - адвоката Комісара О.В. про розподіл судових витрат.

Заявник апеляційної скарги зазначає, що оскаржуване додаткове рішення є таким, що не відповідає вимогам, які встановлені ст. 236 ГПК України, так як судом першої інстанції при його ухваленні допущені порушення норм матеріального права.

Зокрема апелянт вказує, що станом на день подання заяви про постановлення додаткового рішення у справі, позивачем не було сплачено на користь Адвокатського об`єднання «Лєгіст» суму витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 50000 грн., яку адвокат Комісар О.В. просить стягнути з відповідача у даній справі, а тому на думку скаржника, у суду першої інстанції були відсутні підстави для задоволення заяви представника позивача - адвоката Комісар О.В. про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат за надання правничої допомоги, враховуючи відсутність факту понесення позивачем таких витрат.

Крім того, скаржник зазначає, що в наданому Детальному описі робіт 9наданих послуг) відсутній розрахунок здійснених адвокатом Комісаром О.В. витрат часу по кожному із видів робіт, необхідних для надання правничої допомоги, що позбавляє відповідача можливості здійснити оцінку вартості наданих послуг та обґрунтовано заявляти щодо неспівмірності витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 26.09.2022 року клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-торгівельна компанія «Гемопласт» про поновлення строку на апеляційне оскарження задоволено;

поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю Виробничо-торгівельна компанія «Гемопласт» строк на апеляційне оскарження; зупинено дію додаткового рішення Господарського суду Одеської області від 22.02.2022 року у справі №916/3016/21; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-торгівельна компанія «Гемопласт» на додаткове рішення Господарського суду Одеської області від „22 лютого 2022, повний текст якого складено та підписано „17 серпня 2022р. у справі № 916/3016/21; призначено розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-торгівельна компанія «Гемопласт» до розгляду на 22 грудня 2022 року о 10:00 год.

16.12.2022р. від представника Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-торгівельна компанія «Гемопласт» адвоката Кобби Дмитра Вікторовича надійшла заява про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та системи відеоконференцзв`язку «EasyCon» (e-mail: ).

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 19.12.2022 заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-торгівельна компанія «Гемопласт» адвоката Кобби Дмитра Вікторовича про проведення судового засідання, призначеного на 22 грудня 2022р. о 10:00, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду - задоволено; судове засідання ухвалено провести в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою комплексу технічних засобів та програмного забезпечення «EasyCon» у

Позивач не скористався своїм правом згідно ч.1 ст.263 Господарського процесуального кодексу України та не надав суду відзив на апеляційну скаргу, що згідно з ч.3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає перегляду оскаржуваного додаткового рішення суду першої інстанції.

У судовому засіданні в режимі відеоконференції 22.12.2022 представник скаржника просив задовольнити апеляційну скаргу.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлявся належним чином.

Згідно із нормами ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Оскільки судом апеляційної інстанції створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, вжито заходи для належного повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, враховуючи, що участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторін, явка учасників судового процесу ухвалою суду не визнана обов`язковою, строк розгляду апеляційної скарги закінчився, а затягування строку розгляду скарги в даному випадку може призвести до порушення прав особи, яка з`явилася до суду апеляційної інстанції, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника позивача.

Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, апеляційна інстанція встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено господарським судом, 23.04.2020 між Адвокатським об`єднанням «Лєгіст» в особі учасника - Комісара О.В. (Адвокатське об`єднання) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ПДНА-КЕМИКАЛ-ЮГ» (клієнт) укладено договір №23/04/20 про надання правової допомоги, відповідно до якого Адвокатське об`єднання зобов`язується надавати клієнту консультації з питань кримінального, цивільного, господарського, адміністративного, податкового та будь-якої галузі права; організовувати ведення претензійно-позовної роботи по матеріалам, що підготовлені клієнтом; надавати клієнту правовому допомогу щодо захисту прав та представляти інтереси останнього в судах, органах державної влади, на підприємствах, в установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування (ведення справи), а клієнт зобов`язується сплатити гонорар (винагороду) за надану правову допомогу та компенсувати фактичні витрати на її надання обсязі та на умовах, визначених договором.

Відповідно до п. 2.1 договору адвокат, якого призначає Адвокатське об`єднання для ведення справ, що стосується даного договору має право:

- пред`явлення позову, заяв, їх підписання, а також подання та підписання відзиву, заперечень на позов, повної або часткової відмови від позовних вимог, визнання повністю або частково позову, зміни підстав або предмета позову; знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії, брати участь судових засіданнях, подавати докази, брати участь у дослідженні доказів, заявляти клопотання, давати усні та письмові пояснення, укладати мирову угоду, оскарження рішення, постанови державних органів та органів досудового слідства та прокуратури, рішення суду, ухвали, постанови місцевих та апеляційних судів загальної юрисдикції, місцевих, апеляційних, касаційних господарських та адміністративних судів, пред`являти від імен, клієнта всі необхідні документи, заяви, пояснення, пред`являти виконавчі документи до стягнення, а також користуватися іншими процесуальними правами, наданими законодавством України;

- ведення від імені клієнта переговорів та попереднього узгодження всіх процесуальних питань, подання та підпису всіх документів, необхідних для використання повноважень, включаючи позовні та інші заяви, скарги тощо, а також інших документів, що стосуватимуться прав та законних інтересів клієнта, сплачувати платежі та виконувати будь-які дії в межах наданих йому повноважень, пов`язані з веденням справи в суді;

- представляти інтереси клієнта в підприємствах, установах та організаціях усіх форм власності та підпорядкування, органах виконавчої влади, місцевого самоврядування, державних органах та установах органах нотаріату, виконавчої влади, БТІ, органах державної реєстрації, тощо, перед приватними особами ін.;

- здійснювати представництво та захист інтересів клієнта в правоохоронних та контролюючих органах. При виконанні зазначених в п.2.1 обов`язків Адвокатське об`єднання керується цим договором, відповідним чинним законодавством та гарантує таку якість юридичних послуг, що відповідає вимогам, які звичайно ставляться до послуг такого роду.

Згідно з п.2.4 договору на підтвердження факту надання Адвокатським об`єднанням клієнту правової допомоги відповідно до умов цього договору складається акт приймання-передачі адвокатських послуг і направляється клієнту.

У відповідності до п.3.1 договору клієнт зобов`язаний:

- своєчасно забезпечувати Адвокатське об`єднання всім необхідним для виконання її обов`язків за цим договором, в тому числі документами у потрібній кількості примірників, нормативними актами, що регулюють діяльність клієнта, транспортними засобами;

- надавати в повному обсязі на вимогу Адвокатського об`єднання достовірну інформацію про діяльність клієнта, необхідну для виконання Адвокатське об`єднання його обов`язків за цим договором;

- оплачувати витрати Адвокатського об`єднання, необхідні для виконання його обов`язків за цим договором, понесені в інтересах клієнта (обов`язкові платежі, витрати на відрядження, тощо);

- оплачувати послуги Адвокатське об`єднання в порядку та на умовах, визначених цим договором;

- підписати акт приймання-передачі адвокатських послуг протягом трьох днів з моменту отримання. Якщо протягом п`яти днів зауважень по вказаному акту не надійшло, він вважається підписаним.

За п.4.1 договору вартість послуг Адвокатського об`єднання встановлюється додатковою угодою до цього договору.

Відповідно до п.7.1 договору цей договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до його повного виконання.

01.07.2021 між Адвокатським об`єднанням «Лєгіст» в особі учасника - Комісара О.В. (Адвокатське об`єднання) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ПДНА-КЕМИКАЛ-ЮГ» (клієнт) укладено Додаткову угоду №01/07 до договору №23/04/20 про надання правової допомоги від 23.04.2020, в якій сторони дійшли взаємної згоди, що вартість послуг (гонорар) Адвокатського об`єднання за представництво інтересів клієнта у справі щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-торгівельна компанія Гемопласт заборгованості за договором №08/1001 від 01.08.2016 - є фіксованою та становить:

- у суді першої інстанції - 50000 грн.;

- у суді апеляційної інстанції - 60000 грн.;

- у суді касаційної інстанції - 70000 грн.

Відповідно до п.3 додаткової угоди сторони узгодили, що клієнт протягом одного року після набрання законної сили рішенням суду по суті у справі щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-торгівельна компанія «Гемопласт» заборгованості за договором №08/1001 від 01.08.2016 у розмірі 575615,20 грн., зобов`язаний шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Адвокатського об`єднання або внесення готівкою в касу Адвокатського об`єднання у повному обсязі сплатити вартість послуг (гонорар) Адвокатського об`єднання, встановлену цією додатковою угодою, та укласти акт приймання-передачі.

В матеріалах справи наявний детальний опис робіт (наданих послуг) від 11.02.2022, виконаних адвокатом Комісаром О.В. по справі №916/3016/21, який підписаний з боку адвоката Комісара О.В. та керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «ПДНА-КЕМИКАЛ-ЮГ» (клієнта), відповідно до якого були надані наступні послуги: складання та подання позовної заяви щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-торгівельна компанія «Гемопласт» заборгованості за договором №08/1001 від 01.08.2016 (з усіма невід`ємними частинами) у розмірі 575615,20 грн. (включаючи аналіз наданих документів, чинного законодавства, судової практики, формування правової позиції у справі, формування додатків до позовної заяви, надіслання відповідачу тощо); складання та подання відповіді на відзив від 12.11.2021; складання та подання заяви про розподіл судових витрат від 11.02.2022 (включаючи аналіз судової практики, формування додатків, надіслання відповідачу тощо); участь у судових засіданнях.

В наданому детальному описі наявна примітка, відповідно до якої керівник Товариства з обмеженою відповідальністю «ПДНА-КЕМИКАЛ-ЮГ» ознайомлений та повністю погоджується з детальним описом робіт (наданих послуг), а також зобов`язується сплатити вартість послуг (гонорар) згідно з умовами Додаткової угоди №01/07 від 01.07.2021 до договору про надання правової допомоги №3/04/20 від 23.04.2020 у фіксованому розмірі - 50000 (п`ятдесят тисяч) гривень протягом одного року після набрання законної сили рішенням Господарського суду Одеської області від 08.02.2022 по справі №916/3016/21, та укласти акт приймання-передачі.

Оцінюючи правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального права, перевіривши дотримання судом норм процесуального законодавства, в контексті встановлених обставин, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Приписами ст. 244 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Згідно зі ст. 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Відповідно до ст. 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду;

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частинами 3, 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Разом з тим, ч. 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно ч. 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи, у попередньому розрахунку судових витрат у справі, поданому у позовній заяві, позивач попередньо повідомив суд про намір стягнути з відповідача 50000 грн. витрат на правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Статтею 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

За ч. 1 ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Враховуючи викладене, в силу приписів наведених вище норм, для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 126 цього Кодексу).

Разом з тим, положеннями п. 2 ч. 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України регламентовано порядок компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги (витрати на проїзд, проживання, поштові послуги тощо), для розподілу яких необхідною умовою є надання відповідних доказів, які підтверджують здійснення таких витрат (така ж правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі об`єднаної палати від 03.10.2019 зі справи № 922/445/19).

Водночас, згідно з ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При цьому згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Подані на підтвердження таких витрат докази мають окремо та у сукупності відповідати вимогам ст.75-79 Господарського процесуального кодексу України.

З огляду на наведене, а також з огляду на наявні документи, які надані на підтвердження наданих робіт, проаналізувавши перелік робіт, наданих адвокатом, вказаних в детальному описі робіт (наданих послуг) від 11.02.2022, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку, що заявлені до стягнення позивачем витрати на правничу допомогу - є надмірними, з огляду на що, незважаючи на те, що процесуальні документи адвокатом позивача складено якісно, так само як і представництво адвокатом в судових засіданнях, - з урахуванням всіх обставин та складності справи дійшов обґрунтованого висновку про зменшення розміру заявлених витрат на професійну правничу допомогу та стягнув з відповідача на користь позивача 25000 грн. на оплату послуг адвоката.

За таких обставин, враховуючи наявні матеріали справи, судова колегія Південно-західного апеляційного господарського суду не приймає до уваги доводи апелянта викладені ним в апеляційній скарзі з підстав їх необґрунтованості та безпідставності.

Відповідно до п. 58 рішення ЄСПЛ Справа "Серявін та інші проти України" (Заява №4909/04) від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 09.12.1994, серія A, №303-A, п.29).

Суд апеляційної інстанції зазначає, що скаржником в апеляційній скарзі не наведено доводів, які б спростовували вірні висновки суду першої інстанції, викладені в оскаржуваному рішенні.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що норми чинного законодавства місцевим господарським судом застосовані правильно, додаткове рішення суду відповідає приписам матеріального та процесуального права, а мотиви, з яких подана апеляційна скарга, не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

За таких обставин, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-торгівельна компанія «Гемопласт» на додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 22.02.2022 у справі №916/3016/21 задоволенню не підлягає, а додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 22.02.2022 у справі №916/3016/21 залишається без змін.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 276, 282-284 Господарського

процесуального кодексу України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-торгівельна компанія «Гемопласт» залишити без задоволення.

2. Додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 22.02.2022 у справі № 916/3016/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку у строк, який обчислюється відповідно до ст. 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 22.12.2022

Головуючий суддя С.І. Колоколов

Суддя Г.П. Разюк

Суддя Я.Ф. Савицький