ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2022 рокум. Кропивницький Справа № 912/1681/22

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Закуріна М. К., розглянувши справу

за позовом Олександрійської міської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Олександрійський ремонтно-механічний завод»

про стягнення 216349,52 грн,

у с т а н о в и в:

ДІЇ ТА АРГУМЕНТИ ПОЗИВАЧА

14.11.2022 Олександрійська міська рада звернулася з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Олександрійський ремонтно-механічний завод» про стягнення 216349,52 грн.

У якості обґрунтування власної позиції Позивач вказав, що:

- Відповідач є власником нерухомого майна (реєстраційний номер 080), яке знаходиться за адресою: Кіровоградська область, м. Олександрія, проспект Соборний, буд. 191/4, та складається з: механічної майстерні РСУ (літера «П»), вбиральні (літера «П1»), мозаїчного цеху (літера «Р»), прохідної (літера «г»), учбового корпусу (літера «Я»);

- нерухоме майно знаходиться на земельній ділянці площею 2,8950 га, яка має кадастровий номер :17:662:0004 та нормативно-грошову оцінку за 2022 рік у розмірі 9692458,33 грн,

- користуючись земельною ділянкою Відповідач не сплачував за неї у період з 03.02.2022 по 31.10.2022 орендну плату виходячи із її ставки 3 %, у зв`язку з чим набув 216349,52 грн без достатньої правової підстави,

- правовою підставою позову є положення статей 1212-1214 Цивільного кодексу України.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ ТА РІШЕННЯ СУДУ

Ухвалою від 17.11.2022 суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного провадження та установив сторонам строки подачі процесуальних заяв. Ухвалу суд направив за юридичною адресою Відповідача: Волинська область, м. Луцьк, вул. Шопена, буд. 22; але вона повернулася без вручення із довідкою Державного підприємства «Укрпошта» про відсутність адресата за цією адресою. З огляду на вказане, з урахуванням положень пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, ухвала вважається врученою Відповідачу, а тому неподання до суду відзиву на позов є наслідком розгляду справи за документами та доказами, які наданні Позивачем.

УСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 314457438 від 08.11.2022 до Реєстру 08.11.2021 внесені відомості стосовно реєстрації права власності за ТОВ «Олександрійський ремонтно-механічний завод» на 29/100, 25/100, 22/100 та 24/100 часток будівель і споруд за реєстраційним номером 080, які складаються із: механічної майстерні РСУ (літера «П»), вбиральні (літера «П1»), мозаїчного цеху (літера «Р»), прохідної (літера «г»), учбового корпусу (літера «Я»); та знаходяться за адресою: Кіровоградська область, м. Олександрія, проспект Соборний, буд. 191/4 (а.с. 11-13).

З Витягу із Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 03.02.2022 № НВ-022 слідує, що 03.02.2022 здійснена державна реєстрація земельної ділянки загальною площею 2,8950 га з кадастровим номером :17:662:0004 за адресою: Кіровоградська область, м. Олександрія, проспект Соборний, буд. 191/4 (а.с. 14-16). Цільовим призначенням земельної ділянки є «розміщення та експлуатація основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості».

Поряд з цим, за змістом Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 307139476 від 11.08.2022 власником земельної ділянки загальною площею 2,8950 га з кадастровим номером :17:662:0004 є Олександрійська міська рада (а.с. 17).

Відповідно до Витягу із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок № 10684/295-22 від 04.08.2022 нормативно-грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :17:662:0004 складає 9692458,33 грн (а.с. 20).

Пунктом 11.02. додатку «Ставки орендної плати за земельні ділянки комунальної власності на території Олександрійської територіальної громади» до «Положення про справляння місцевих податків і зборів на території Олександрійської територіальної громади», затвердженого рішенням міської ради № 221 від 07.07.2021 «Про місцеві податки і збори» (а. с. 22-30) Олександрійська міська рада визначила ставку орендної плати для земель промисловості, а саме «для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості» у розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки.

За твердженнями Позивача Відповідач не уклав з ним договір оренди земельної ділянки, на якій знаходиться належне йому нерухоме майно, у зв`язку з чим втрати бюджету складають 216349,52 грн, виходячи з 3 % ставки орендної плати по відношенню до нормативно-грошової оцінки 9692458,33 грн та періоду з 03.02.2022 до 31.10.2022, за розрахунком: 1) 22500,35 грн за період з 03.02.2022 по 28.02.2022 з розрахунку: 9692458,33 грн х 3 % : 12 х 26 (днів) : 28 (днів) = 22500,35 грн); 2) 193849,17 грн за період з 01.03.2022 по 31.10.2022 з розрахунку: 9692458,33 грн х 3 % х 8 місяців : 12 місяців = 193849,17 грн; 3) 22500,35 грн + 193849,17 грн = 216349,52 грн.

ОЦІНКА УСТАНОВЛЕНИХ ОБСТАВИН ТА ПРАВОВИХ НОРМ

Стаття 80 Земельного кодексу України визначає, що суб`єктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.

Частина 1 статті 93 ЗК України встановлює, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до статей 122, 123, 124 ЗК України міські ради передають земельні ділянки у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у комунальній власності здійснюється на підставі рішення органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

У свою чергу, стаття 116 ЗК України встановлює, що юридичні особи набувають права користування земельними ділянками за рішеннями органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень шляхом передачі їх у користування.

Отже, правом на передачу земельних ділянок комунальної власності в оренду наділені відповідні органи місцевого самоврядування (міські ради), а набуття права користування ними виникає за наслідками відповідної передачі та укладення договору оренди.

У спорі суд установив, що Позивач не передавав Відповідачу в оренду земельну ділянку, на якій знаходиться його нерухоме майно, та не приймав відповідного рішення.

За статтею 206 ЗК України використання землі в Україні є платним; об`єктом плати за землю є земельна ділянка; плата за землю справляється відповідно до закону.

У разі надання земельної ділянки в оренду укладається договір оренди земельної ділянки, яким за положенням частини першої статті 21 Закону України «Про оренду землі» визначається орендна плата за землю як платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Водночас перехід прав на земельну ділянку, пов`язаний з переходом права на будинок, будівлю або споруду, регламентується також ЗК України. Зокрема, за частиною 2 статті 120 ЗК України якщо будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

У пункті 29 постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 06.02.2019 у справі № 923/921/17 Суд надав правові висновки щодо застосування положень вказаної статті та вказав, що:

- виникнення права власності на будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені та яка не була відведена в оренду попередньому власнику,

- право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права,

- не вважається правопорушенням відсутність у власника будівлі, споруди зареєстрованого права оренди на земельну ділянку, яка має іншого власника і на якій розташоване це нерухоме майно.

З наведених правових положень та правового висновку слідує, що з моменту набуття Відповідачем права власності на нерухоме майно, яке розміщене на земельній ділянці, що йому не належить, у нього виникло право на оформлення права землекористування цією земельною ділянкою у встановленому законом порядку, у тому числі шляхом укладення договору оренди із власником земельної ділянки. А укладення договору оренди з визначеним розміром орендної плати за землю є обов`язковим для оформлення прав землекористування.

У даному випадку Відповідач, хоча і використовував земельну ділянку за її призначенням шляхом розміщення будівель і споруд, які належать йому на праві власності, але не уклав з Позивачем відповідний договір оренди та не сплачував орендну плату за таке користування. Цим він порушив наведені вище правові приписи.

Частина друга статті 152 ЗК України встановлює право власника земельної ділянки вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. При цьому згідно з пунктом «д» частини першої статті 156 цього Кодексу власникам землі відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

Відносини, які виникають у зв`язку із безпідставним отриманням чи збереженням майна регулюються главою 83 ЦК України. Так, відповідно до частин 1 та 2 статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно; особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала; положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

У пунктах 22-25, 34 постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 06.02.2019 у справі № 923/921/17 Суд надав правові висновки щодо застосування положень вказаної статті та вказав, що:

- кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала (пункт 22),

- у разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 ЦК України (пункт 23),

- за змістом приписів глав 82 і 83 ЦК України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна в набувача без достатніх правових підстав;вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності в деліктних зобов`язаннях; натомість для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої (пункт 24),

- обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберіг), або вартість цього майна (пункт 25),

- збитки за користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів та безпідставно набуте майно мають різну правову природу і підпадають під різне нормативно-правове регулювання,

- на відміну від збитків, для стягнення яких підлягає доведенню наявність складу правопорушення для висновків про наявність підстав для повернення безпідставно набутих коштів є встановлення обставин набуття або збереження майна за рахунок іншої особи (потерпілого) та те, що набуття або збереження цього майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала (пункт 34).

Відтак, фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї земельної ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки.

Визначення земельної ділянки наведене в частині 1 статті 79 ЗК України, відповідно до положень якої земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Як встановлено приписами частин 1, 3, 4, 9 статті 79-1 ЗК України, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру; сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі; земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера; земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про оренду землі» об`єктами оренди є земельні ділянки, що перебувають у власності громадян, юридичних осіб, комунальній або державній власності.

У спорі суд установив, що земельна ділянка, на якій розміщене нерухоме майно Відповідача, є сформованим об`єктом цивільних прав, оскільки має кадастровий номер, у тому числі площу та адресу місцезнаходження.

Відповідно до частини 2 статті 20 та частини 3 статті 23 Закону України «Про оцінку земель» дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

У пункті 47 тієї ж постанови Верховний суд надав правовий висновок стосовно застосування положень вказаних статей та вказав, що основою для визначення розміру орендної плати для земель комунальної власності є нормативна грошова оцінка земель.

З наведеного суд висновує, що належним доказом правомірності визначення як орендної плати, так і безпідставно збережених коштів є витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, а також рішення власника про визначення ставки орендної плати.

У спорі суд установив, що Позивач надав відповідний Витяг а також рішення про визначення ставки орендної плати, чим фактично підтвердив як нормативно-грошову оцінку земельної ділянки, яка використовувалася Відповідачем без оформлення договірних відносин, так і розмір ставки.

На підставі викладеного суд висновує, що Відповідач у спірний період користувався земельною ділянкою без укладення договору оренди, вартість такого користування складає 216349,52 грн, а тому у відповідності до частини 1 статті 1212 ЦК України повинен повернути ці кошти Позивачу, оскільки фактично він їх зберіг у себе без достатньої правової підстави.

З урахуванням викладеного позовні вимоги є правомірними та підлягають задоволенню.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Судовими витратами у справі є витрати Позивача на сплату судового збору у сумі 3245,24 грн, які у відповідності до статті 129 ГПК України покладаються на Відповідача.

На підставі вказаних правових норм та керуючись статтями 238, 240 ГПК України,

в и р і ш и в:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Олександрійський ремонтно-механічний завод»» (43005, Волинська область, м. Луцьк, вул. Шопена, буд. 22; ідентифікаційний код 39456126) на користь Олександрійської міської ради (28000, Кіровоградська область, м. Олександрія, проспект Соборний, буд. 59; ідентифікаційний код 33423535) 216349,52 грн збережених без достатньої правової підстави та 3245,24 грн компенсації по сплаті судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя М.К. Закурін

Копії рішення надіслати в електронній формі до Електронного кабінету Олександрійській міській раді Кіровоградської області, а також паперову копію на поштову адресу Товариству з обмеженою відповідальністю "Олександрійський ремонтно-механічний завод" (43005, м. Луцьк, вул. Шопена, 22).