ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"14" грудня 2022 р. Справа № 924/592/22

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Гладія С.В., при секретарі судового засідання Шевчук І.А., розглянувши матеріали справи

за позовом акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк", м. Київ

до приватного підприємства "Іква - Агро" смт. Стара Синява, Хмельницької області

до ОСОБА_1 АДРЕСА_3

про стягнення 206591,99 грн.

Представники сторін:

від позивача: Мельник В.М. - за довіреністю №8283-К-О від 05.10.2021р.

від відповідача 1: не з`явився

від відповідача 2: не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк", м. Київ звернулось до господарського суду Хмельницької області з позовом до приватного підприємства "Іква - Агро" смт. Стара Синява, Хмельницької області до ОСОБА_1 АДРЕСА_3 про стягнення 206591,99 грн., з яких 206374,15 грн. простроченої заборгованості по сплаті лізингових платежів в рахунок вартості майна за договором фінансового лізингу №HMA1FLOWWA2ZI від 22.11.2017р., 217,84 грн. простроченої заборгованості з винагороди за користування майном.

Позивач обгрунтовує свої позовні вимоги неналежним виконанням відповідачами умов договору фінансового лізингу №HMA1FLOWWA2ZI від 22.11.2017р.

Ухвалою суду від 19.08.2022р. суд звернувся до Хмельницької районної ради із запитом щодо доступу до персональних даних фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) за формою, наведеною в додатку № 3 до Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №207 від 02.03.2016 р. та зобов`язав Хмельницьку районну раду надати інформацію про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

12.09.2022р. листом №240/01-07 Хмельницька районна рада повідомила, що районні ради не мають реєстраційних повноважень, оскільки такими повноваженнями наділенні територіальні громади відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07.02.2022р. №265 "Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад" та повідомив, що ухвала суду від 19.08.2022р. направлена до виконання Старосинявській територіальній громаді.

22.09.2022 року ухвалою суду господарський суд Хмельницької області звернувся до Управління державної міграційної служби у Хмельницькій області (29000, м. Хмельницький, вул. Миколи Мазура, 4) та до Старосинявської територіальної громади (31400, смт. Стара Синява, Хмельницька обл., вул. Івана Франка,8) із запитом щодо доступу до персональних даних, щодо зареєстрованого місця проживання (перебування) фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та зобов`язав Управління державної міграційної служби у Хмельницькій області та Старосинявську територіальну громаду смт. Стара Синява Хмельницької області надати інформацію про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

27.09.2022р. на адресу суду від управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області надійшла інформація що відповідно до відомостей Реєстру територіальної громади щодо реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання фізичної особи, громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 18.06.2013р. зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

28.09.2022р. на адресу суду від виконавчого комітету Старосинявської селищної ради Хмельницького району, Хмельницької області надійшла інформація що відповідно до відомостей Реєстру Старосинявської територіальної громади громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 29.09.2022р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі для її розгляду в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 25.10.2022р.

У зв`язку із знеструмленням Господарського суду Хмельницької області 25.10.2022р. підготовче засідання у справі №924/592/22 не відбулося.

Ухвалою суду від 26.10.2022р. підготовче засідання призначено на 10.11.2022р.

Ухвалою суду від 10.11.2022р. в підготовчому засіданні оголошено перерву до 05.12.2022р.

Ухвалою суду від 05.12.2022р. закрито підготовче провадження та призначено справу №924/592/22 до судового розгляду по суті на 14.12.2022р.

З метою повідомлення сторін про розгляд справи судом на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України ухвала суду про відкриття провадження у справі від 29.09.2022 року була направлена на адреси сторін, що підтверджується поверненням на адресу суду рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень позивачу та відповідачу 1 (ПП «Іква-Агро») ухвали суду та поверненням на адресу суду поштового конверту, надісланого на адресу Відповідача 2 ( ОСОБА_1 ).

Згідно з ч. 4 ст. 89 Цивільного кодексу України, відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами частини 1 статті 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Згідно з даними управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області та виконавчого комітету Старосинявської селищної ради Хмельницького району, Хмельницької області громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 18.06.2013р. зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суд зазначає, що ухвали господарського суду Хмельницької області у справі №924/592/22 були направлені рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу ПП. «Іква-Агро», що зазначені позивачем у позовній заяві та договорах, та на адресу ОСОБА_1 , зазначену управлінням Державної міграційної служби України в Хмельницькій області та виконавчого комітету Старосинявської селищної ради Хмельницького району, Хмельницької області.

Відповідно до статті 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення є:

1) день вручення судового рішення під розписку;

2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи;

3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення;

4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Крім того, за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України, ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень", усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень", для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що відповідачі мають доступ до судових рішень та мали можливість ознайомитись з ухвалами суду у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Відповідно до статті 165 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що Відповідачі у строк, встановлений частиною 8 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, не подали до суду відзив на позов, а відтак не скористалися наданими їм процесуальними правами, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, Суд вважає, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 165 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд Хмельницької області, -

ВСТАНОВИВ:

22.11.2017 року між акціонерним товариством комерційний банк "Приватбанк" (позивач) та приватним підприємством «Іква - Агро» (відповідач-1) було укладено договір фінансового лізингу №HMA1FLOWWA2ZI.

Відповідно до п. 1.1. договору, банк здійснює придбання у власність у ТОВ «Техноторг - Дон», місцезнаходження: м. Миколаїв, проспект Героїв Сталінграду, 113/1, код в (Продавець), а потім передає лізингоодержувачу, а лізингоодержувач приймає від банка в платне користування, а після сплати всієї суми лізингових платежів у власність, у визначені даним договором строки, на умовах фінансового лізингу майно відповідно до специфікації (Додаток № 1), що є невід`ємною частиною цього договору.

Згідно п. 1.2 договору, вартість майна становить 771666,67 грн., ПДВ 154333,33 грн., усього до оплати 926000,00 грн.

Строк лізингу зазначений у п. 11.1 цього договору.(п.1.3 договору).

Пунктом 1.4 договору, встановлено авансовий платіж лізингоодержувача в рахунок оплати майна становить 280000,00 грн. та підлягає сплаті у день укладення цього договору на рахунок, що зазначений у п. 1.5. цього договору.

Для здійснення лізингоодержувачем платежів за цим договором банк відкриває рахунок 0415 (п. 1.5. договору).

Відповідно до п. 2.1 договору, загальна вартість майна становить 926000,00 грн. та складається з: суми авансового платежу 280000,00 грн. згідно п. 1.4. цього договору; загальної вартості лізингових платежів у частині, що йде на викуп вартості переданого лізингоодержувачу майна, 646000,00 грн., згідно з Графіком внесення лізингових платежів, зазначеним в Додатку №2, що є невід`ємною частиною цього договору.

Згідно п. 2.2. договору, розмір, структура, строки сплати лізингових платежів встановлюються Додатком № 2 до договору.

Згідно пунктів 2.3., 2.3.1., 2.3.2. договору, лізингоодержувач сплачує банку, відкритий згідно п. 1.5 цього договору, згідно додатку 2. Винагороду за відкриття рахунку „Фінансовий лізинг (оренда)" у розмірі 0 (нуль) грн. у день укладення цього договору; винагороду за користування майном у розмірі 19% річних від суми залишку несплаченої вартості Майна, виходячи з фактичної кількості днів користування майном, та 360 днів у році, в дату сплати винагороди, якою є 25-е число кожного поточного місяця. У випадку порушення Лізингоодержувачем зобов`язань по сплаті лізингових платежів, передбачених цим Договором, Винагорода за користування Майном складає розмір 38 % річних від суми залишку несплаченої вчасно частини вартості Майна, згідно Додатку №2.

Банк має право в односторонньому порядку збільшити розмір винагород та/або платежів по відшкодуванню інших витрат банка, пов`язаних з виконанням цього Договору при зміні кон`юнктури ринку грошових ресурсів в Україні, а саме: зміні курсу долара США до гривні більш ніж на 10 % у порівнянні з курсом долара США до гривні, встановленого НБУ на момент укладання Договору; зміні облікової ставки НБУ; зміні розміру відрахувань у страховий (резервний) фонд або зміні середньозваженої ставки по кредитах банків України у відповідній валюті (по статистиці НБУ); збільшенні ставок, чинних на момент укладання цього договору податків, зборів та інших передбачених чинним законодавством України платежів, що мають відношення до Майна або до визначення розміру лізингової плати. При цьому Банк направляє Лізингоодержувачу письмове повідомлення про зміну розміру винагород та/або платежів по відшкодуванню інших витрат Банка протягом 7 календарних днів з дати зміни процентної ставки. Збільшення розміру винагороди та/або платежів по відшкодуванню інших витрат Банка, пов`язаних з виконанням цього договору у вищевказаному порядку можливо в межах кількості пунктів, на які збільшилася ставка НБУ, розмір відрахувань у страховий фонд, середньозважена ставка по кредитах або пропорційно збільшенню курсу долара США. (п. 2.4 договору).

Відповідно до п.3.1 договору, передача Банком і прийом Лізингоодержувачем Майна в Лізинг здійснюється згідно Акту прийому-передачі Майна (Додаток №4), що є невід`ємною частиною цього Договору, не пізніше 5 (п`яти) календарних днів після внесення авансовою платежу, зазначеного в п.1.4. цього Договору, на рахунок відкритий згідно п. 1.5 цього Договору. Строк передачі Майна може змінюватись в залежності від дотриманням Продавцем строку поставки Майна за договором купівлі-продажу укладеного між Банком та Продавцем, про що Банк попередньо повідомляє Лізингоодержувача. 3 моменту підписання Сторонами Акту, до Лізингоодержувача переходять всі ризики, пов`язані з відшкодуванням збитків та шкоди, заподіяних третім особам внаслідок використання Майна). З моменту підписання Акту, Лізингоодержувач несе повну цивільну відповідальність перед третіми особами за його використання, відшкодовує в повному обсязі шкоду третім особам, заподіяну в результаті експлуатації Майна. Ризик невідповідності Майна цілям використання цього Майна несе Лізингоодержувач.

Відповідно до п. 6.1.3 договору, банк має право вимоги повернення майна у випадку передбаченому п. 10.1 цього договору.

Пунктами 7.2.6, 7.2.11., 7.2.12., 7.2.15. Договору, лізингоодержувач зобов`язаний: повернути майно банку у випадках передбачених п. 10.1 цього договору у стані, у якому воно було отримано з урахуванням нормального зносу, сплативши при цьому банку заборгованість по лізингових платежах на поточну дату, інших платежах за цим договором, а також відшкодувавши заподіяні цим збитки, в строк не пізніше дати розірвання цього договору, зробити авансовий платіж в рахунок оплати майна відповідно до п. 1.4. Договору; не зменшувати суму лізингових платежів, а також не затримувати виплату чергового лізингового платежу, якщо дані зміни не погоджені сторонами та не передбачені додатковими угодами до Договору; виплачувати лізингові платежі, що включають: суму, що відшкодовує при кожному платежі частину вартості майна, проценти та винагороди за отримане в лізинг майно, а також інші витрати банка, безпосередньо пов`язані з договором, та передбачені даним договором, згідно Додатку №2 і не пізніше дати, зазначеної в Додатку №2, на рахунок, відкритий згідно п. 1.5 цього договору. Інші витрати Банка, що безпосередньо пов`язані з виконанням цього Договору відшкодовуються Лізингоодержувачем на підставі окремих рахунків або листів. Сплата за рахунками або листами Банку здійснюється Лізингоодержувачем протягом 3-х днів з моменту надання їх Лізингоодержувачу.

Відповідно до п. 8.1 Договору, сторони визначили, що у випадку порушення Лізингоодержувачем зобов`язань по сплаті лізингових платежів передбачених п.п. 2.1-2.3, 7.2.15, 8.14 цього договору та зазначених у Додатку №2, Лізингоодержувач сплачує Банку: пеню в розмірі 0,2 % від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно п. 10.1.2 договору, цей договір підлягає розірванню: за ініціативою банка в односторонньому порядку шляхом письмового повідомлення про це лізингоодержувача за 3-и дні в наступних випадках: в триденний строк у випадку невиконання лізингогодержувачем будь-якого зобов`язання, передбаченого даним договором, у випадку повної або часткової несплати лізингового платежу лізингоодержувачем, якщо прострочення сплати становить більше ніж 30 днів.

У випадку дострокового розірвання цього договору, всі витрати пов`язані з поверненням майна, покладаються на лізингоодержувача (п. 10.2 договору).

Відповідно до п. 10.3 договору, у випадку розірвання цього договору, майно повинне бути повернуте протягом 3-х днів по акту прийому-передачі майна в тому стані, в якому воно було отримано з урахуванням нормального зносу.

Строк дії Лізингу з дати підписання цього договору до 13.11.2022р. Зазначений строк може бути змінений згідно п.п. 10.1 - 10.4.2 цього Договору.(п. 11.1 договору).

До договору сторонами складено та підписано додаток №1 (Специфікація майна - предмету фінансового лізингу). Також до договору складено додаток №2 - графік сплати лізингових платежів (у якому визначено терміни платежів, лізингові платежі) та додаток №4 - акт прийому-передачі майна (за яким відповідно до договору фінансового лізингу №HMA1FLOWWA2ZI від 22.11.2017р. банк передав, а лізингоодержувач прийняв у лізинг Майно, визначене у додатку №1 до договору, на суму 926000,00 грн. із зазначенням, що сторони не мають заперечень/застережень щодо передачі та отримання майна).

22.06.2020р. між сторонами укладено додаткову угоду №1 до договору фінансового лізингу №HMA1FLOWWA2ZI від 22.11.2017р.

Відповідно до п. 1 додаткової угоди викладено п. 2.3.3 договору фінансового лізингу №HMA1FLOWWA2ZI від 22.11.2017р. в такій редакції: 2.2.2. Винагороду за користування майном, розмір якої з 22.06.2020р. становить 18% від суми залишку несплаченої вартості майна, виходячи з фактичної кількості днів користування май2ном та 360 днів у році, в дату сплати винагороди, якою є 23-є число кожного поточного місяця. Сторони узгодили, що у разі, якщо з 22.06.2020р. виникають прострочення зобов`язань за договором, то з дати прострочення розмір винагороди за користування майном відновлюється до розміру 19%. (скасувальна обставина згідно зі статтею 212 ЦК України).

Вищевказані Договір фінансового лізингу та додатки до нього та додаткова угода до договору із використанням електронного цифрового підпису з посиленим сертифікатом ключа, про що сторони домовились у п. 12.4. Договору.

Згідно розрахунку заборгованості за договором фінансового лізингу № HMA1FLOWWA2ZI від 22.11.2017р., укладеного між АТ КБ „ПриватБанк" та клієнтом - ПП. «Іква-Агро», станом на 17.05.2022р. загальний залишок вартості предмета лізингу становить 206374,15 грн., в т.ч. несплачене відшкодування частипн6пи вартості предмета лізингу, за фактичний строк користування становить 206374,15 грн.. Загальний залишок заборгованості зі сплати винагороди за користування предметом лізингу становить 217,84 грн., в т.ч. залишок простроченої заборгованості зі сплати винагороди за користування майном становить 217,84 грн., а всього заборгованості за користування предметом лізингу становить 206591,99 грн.

Як вбачається із банківської виписки з 22.11.2017р. по 22.06.2022р. по рахунку № НОМЕР_2 ПП «Іква-Агро» вихідний залишок (актив) складав 206374,15 грн.

Відповідно до банківської виписки з 22.11.2017р. по 22.06.2022р. по рахунку № НОМЕР_3 ПП «Іква-Агро» вихідний залишок (актив) складав 217,84 грн.

Як вбачається з матеріалів справи відповідачем не в повному розмірі було сплачено лізингові платежі, а тому за ним рахується заборгованість у розмірі 206591,99 грн., з яких 306974,15 грн. несплаченого відшкодування частини вартості лізингу, за фактичний строк користування, 217,84 грн. простроченої заборгованості з винагороди за користування предметом лізингу, за фактичний строк користування.

22.11.2017року між акціонерним товариством комерційний банк „Приватбанк", (Кредитор) та ОСОБА_1 (Поручитель) було укладено Договір поруки №PORHMA1FLOWWA2ZI, предметом якого є надання поруки Поручителем перед Кредитором (Банком) за виконання ПП «Іква - Агро» (Лізингоодержувач) зобов`язань за договором фінансового лізингу №HMA1FLOWWA2ZI від 22.11.2017р. по сплаті:

- вартості майна за договором фінансового лізингу, що становить 926000,00 грн. на взяття у лізинг Мана, згідно додатку №1, що є невід`ємною частиною Договору фінансового лізингу, в тому числі авансового платежу Лізингоодержувача, що становить 280000,00 грн. у строки, зазначені Договором фінансового лізингу;

- зі сплати винагороди за користування майном у розмірі 19% річних від суми залишку несплаченої вартості Майна, виходячи з фактичної кількості днів користування майном, та 360 днів у році, в дату сплати винагороди, якою є 25-е число кожного поточного місяця, а також сплачувати винагороди, штрафи, пені та інші платежі, відшкодовувати збитки, у відповідності, порядку та строки , зазначені у договорі фінансового лізингу. Якщо під час виконання договору фінансового лізингу зобов`язання Лізингоодержувача, що забезпечені цим Договором збільшуються, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності Поручителя, Поручитель при укладанні цього Договору дає свою згоду на збільшення зобов`язань за Договором фінансового лізингу в розмірі таких збільшень. Додаткових узгоджень про такі збільшення з Поручителем не потрібні.

Згідно з пунктом 1.2 Договору поруки, Поручитель відповідає перед Банком за виконання зобов`язань за договором фінансового лізингу в тому ж розмірі, що і Лізингоодержувач, включаючи сплату лізингових платежів у частині, що йде на викуп вартості переданого в лізинг Майна, винагороди за отримане в лізинг Майно, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Згідно цього пункту Поручитель відповідає перед Банком всіма власними коштами та майном, яке належить йому на праві власності.

Відповідно до п. 1.3 договору, Поручитель з умовами договору фінансового лізингу ознайомлений.

Згідно п. 1.5 договору, у випадку невиконання Лізингоодержувачем зобов`язань за договором фінансового лізингу, Лізингоодержувач та Поручитель відповідають перед банком як солідарні Лізингоогдержувачі.

Відповідно до п. 2.1.2 договору поруки, у випадку невиконання лізингоодержувачем будь-яких зобов`язань, передбаченого п. 1.1 цього договору, банк маж право направити поручителю вимогу із зазначенням невиконаного зобов`язання. Не направлення банком вказаної вимоги не є перешкодою та не позбавляє права банка звернутися до суду з вимогою виконати взяті на себе поручителем зобов`язання або вимагати від поручителя виконання взятих на себе зобов`язань іншими способами. Поручитель відповідає перед банком, як солідарний лізингоодержувач у випадку невиконання лізингоодержувачем зобов`язань за договором фінансового лізингу незалежно від факту направлення чи не направлення банком поручителю передбаченої даним пунктом вимоги.

Відповідно до п. 4.1 договору поруки, сторони взаємно домовились, що порука за цим договором припиняється через 15 років після укладання цього договору. У випадку виконання Лізингоодержувачем та/або Поручителем всіх зобов`язань за договором фінансового лізингу, цей договір припиняє свою дію.

Вищевказаний Договір фінансового лізингу та додатки до нього підписано сторонами договору із використанням електронного цифрового підпису з посиленим сертифікатом ключа, про що сторони домовились у п. 12.4. Договору.

Позивач, в порушення зазначених вище умов договору фінансового лізингу, зазначає, що лізингоодержувач не здійснював вчасне відшкодування вартості майна, у зв`язку з чим у останнього утворилась прострочена заборгованість зі сплати відшкодування. Також, лізингоодержувач не сплачував винагороду за користування майном, що призвело до виникнення простроченої заборгованості зі сплати такої винагороди.

У зв`язку з простроченням відповідача Банк скористався своїм правом дострокового розірвання Договору, передбаченим умовами п. 10.1.2.3 Договору, та 17.11.2021р. направив відповідачу лист №Е.65.0.0.0/3-211117/2989, яким повідомив останнього про розірвання Договору з 03.12.2021р.

Відповідач 1 (Лізингоодержувач) не виконав вимогу банку з повернення лізингового майна, не сплатив заборгованість по лізингових платежах та інші платежі за договором, що і стало підставою для звернення позивача з даним позовом до господарського суду за захистом свого порушеного права.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 Цивільного кодексу України особа має право на захист свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке реалізується шляхом звернення до суду. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені в ч. 2 ст. 16 ЦК України.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, відповідно до ст. 11 ЦК України є, зокрема, договори. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За змістом ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Статтею 173 Господарського кодексу України передбачено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

У відповідності до ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до приписів ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються положеннями чинного законодавства про фінансовий лізинг.

Так, відповідно до ст. 292 ГК України лізинг - це господарська діяльність, спрямована на інвестування власних чи залучених фінансових коштів, яка полягає в наданні за договором лізингу однією стороною (лізингодавцем) у виключне користування другій стороні (лізингоодержувачу) на визначений строк майна, що належить лізингодавцю або набувається ним у власність (господарське відання) за дорученням чи погодженням лізингоодержувача у відповідного постачальника (продавця) майна, за умови сплати лізингоодержувачем періодичних лізингових платежів. Об`єктом лізингу може бути нерухоме і рухоме майно, призначене для використання як основні фонди, не заборонене законом до вільного обігу на ринку і щодо якого немає обмежень про передачу його в лізинг.

Згідно з ч. 1 ст. 806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг) на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Особливості окремих видів і форм лізингу встановлюються законом (ч. 2 ст. 806 ЦК України).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про фінансовий лізинг» фінансовий лізинг - це вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу. За договором фінансового лізингу лізингодавець зобов`язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

Згідно з ч. 2 ст. 6 Закону України «Про фінансовий лізинг» істотними умовами договору лізингу є: предмет лізингу; строк, на який лізингоодержувачу надається право користування предметом лізингу (строк лізингу); розмір лізингових платежів; інші умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 10 Закону України "Про фінансовий лізинг" встановлено, що лізингодавець зобов`язаний у передбачені договором строки надати лізингоодержувачу предмет лізингу у стані, що відповідає його призначенню та умовам договору.

Статтею 11 Закону України "Про фінансовий лізинг" передбачено, що лізингоодержувач зобов`язаний своєчасно сплачувати лізингові платежі.

Згідно зі ст. 16 Закону України "Про фінансовий лізинг" сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором. Лізингові платежі можуть включати: а) суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу; б) платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно; в) компенсацію відсотків за кредитом; г) інші витрати лізингодавця, що безпосередньо пов`язані з виконанням договору лізингу.

При цьому, ст. 16 Закону України "Про фінансовий лізинг" не містить приписів щодо вичерпного переліку зазначених у ній платежів та дозволяє сторонам вільно визначатися з іншими витратами лізингодавця, які, на їх розсуд, мають бути включені до складу лізингових платежів, оскільки безпосередньо пов`язані з виконанням певного договору.

Такі положення ст. 16 Закону України "Про фінансовий лізинг" стосовно визначення порядку сплати лізингових платежів договором та щодо права сторін визначати склад лізингових платежів узгоджується із свободою договору, встановленою ст. 627 ЦК України, коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За приписами ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За змістом ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 614 ЦК України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Відповідно до ч.ч. 3 та 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

За таких обставин обов`язок доведення факту повного та своєчасного виконання грошових зобов`язань за договором фінансового лізингу закон покладає на лізингоодержувача.

Матеріали справи свідчать про те, що на виконання умов договору фінансового лізингу, банк (позивач) передав, а лізингоодержувач (відповідач 1) прийняв у лізинг майно: трактом Беларус -1221.1., заводський номер 12211241, 2017р.в., Україна, вартістю 926000,00 грн.; що підтверджується актом прийому-передачі від 23.11.2017р.

У свою чергу, в порушення умов укладеного договору фінансового лізингу, лізингоодержувач не здійснював вчасне відшкодування вартості майна, у зв`язку з чим у останнього утворилась прострочена заборгованість зі сплати відшкодування. Також, лізингоодержувач не сплачував винагороду за користування майном, що призвело до виникнення простроченої заборгованості зі сплати такої винагороди.

Враховуючи викладене, банк скористався своїм правом вимоги повернення майна та надав лізингоодержувачу лист від 17.11.2021р. №E.65.0.0.0/3-211117/2989 про розірвання договору фінансового лізингу №HMA1FLOWWA2ZI від 22.11.2017р., з вимогою повернути банку лізингове майно до 03.12.2021р..

Як встановлено судом, лізингоодержувачем не повернуто предмет лізингу позивачу.

Так, за розрахунком позивача, станом на 17.05.2022р., заборгованість лізингоодержувача (відповідача 1) за договором складається з суми заборгованості зі сплати відшкодування вартості майна - 206374,15 грн., заборгованості зі сплати винагороди за користування майном - 217,84 грн., а всього заборгованість складає 206591,99 грн.

Суд зазначає, що за час слухання справи суду не надано доказів відсутності боргу або контррозрахунку заявленої до стягнення суми, отже не спростовано вимоги позивача, не надано суду належні докази, які свідчать про відсутність заборгованості перед кредитором за договірними зобов`язаннями.

Як встановлено судом, 22.11.2017р. ПАТ КБ «Приватбанк» (Банк - позивач) та ОСОБА_1 (відповідач 2 - Поручитель) уклали договір поруки № PORHMA1FLOWWA2ZI, відповідно до п. 1.2. якого поручитель відповідає перед банком за виконання зобов`язань за договором фінансового лізингу в тому ж розмірі, що і лізингоодержувач, включаючи сплату лізингових платежів у частині, що йде на викуп вартості переданого в лізинг майна, винагороди за отримане в лізинг майно, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Згідно цього пункту поручитель відповідає перед банком всіма власними коштами та майном, яке належить йому на праві власності.

Відповідно до п. 2.1.2 договору, поручитель відповідає перед банком, як солідарний лізингоодержувач у випадку невиконання лізингоодержувачем зобов`язань за договором фінансового лізингу, незалежно від факту направлення чи не направлення банком поручителю передбаченої даним пунктом вимоги.

Згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Стаття 543 ЦК України містить норму, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі.

Таким чином, враховуючи порушення лізингоодержувачем умов договору фінансового лізингу в частині повноти та своєчасності здійснення передбачених договором платежів, позивач правомірно звернувся до суду з відповідним позовом до ОСОБА_1 , як до поручителя ПП. «Іква-Агро» за договором фінансового лізингу.

Щодо заявлених до стягнення сум заборгованості зі сплати винагороди за користування майном в розмірі 217,84 грн., суд зазначає таке.

Відповідні нарахування здійснені позивачем у відповідності до умов п.п. 2.3.2 договору фінансового лізингу.

Так, за змістом п. 2.3.2. договору на лізингоодержувача покладено обов`язок сплачувати позивачу на рахунок, зазначений в п. 1.5. договору, винагороду за користування майном у розмірі 19% річних від суми залишку несплаченої вартості майна виходячи з фактичної кількості днів користування майном, та 360 днів у році, в дату сплати винагороди, якою є 25-е число кожного поточного місяця.

У випадку порушення лізингоодержувачем зобов`язань по сплаті лізингових платежів, винагорода за користування майном складає 38% річних від суми залишку несплаченої вчасно частини вартості майна, згідно додатку №2 (п. 2.3.2.1. договору).

Як вбачається з виписки банку, станом на 17.05.2022р. за лізингоодержувачем обліковується заборгованість по відсотковій винагороді за користування майном в розмірі 217,84 грн.

Розрахунок заборгованості зі сплати винагороди за користування майном є арифметично правильним та відповідає умовам договору.

Інше відповідачем не доведено будь-якими доказами або поясненнями, що надавали б підстави господарському суду для сумнівів у правильності розрахунку.

Таким чином, заявлена до стягнення сума заборгованості зі сплати винагороди за користування майном в розмірі 217,84 грн., є обґрунтованою, доведеною матеріалами справи, а тому підлягає задоволенню.

Згідно ст. 73 ГПК України: доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, враховуючи вищенаведені норми та обставини, розглянувши даний спір із застосуванням норм матеріального права, якими регулюються відповідні відносини, згідно з наданими доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідачів.

Керуючись ст. ст. 2, 13, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 232, 233, 236-238, 240-242, 327 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк", м. Київ до приватного підприємства "Іква - Агро" смт. Стара Синява, Хмельницької області до ОСОБА_1 АДРЕСА_3 про стягнення 206591,99 грн. задовольнити.

Стягнути солідарно з приватного підприємства "Іква - Агро" (31400, смт. Стара Синява, Хмельницької області, вул. Філатова,26, ) на користь акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк", (вул. Грушевського, 1Д, м. Київ, 01001, ) - 206374,15 грн. (двісті шість тисяч триста сімдесят чотири гривні 15 коп.) несплаченого відшкодування частини вартості предмета лізингу, 217,84 грн. (двісті сімнадцять гривень 84 коп.) простроченої заборгованості по сплаті винагороди за користування майном, 3098,88 грн. (три тисячі дев`яносто вісім гривень 88 коп.) витрат по сплаті судового збору.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) на користь акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк", (вул. Грушевського, 1Д, м. Київ, 01001, ) - 206374,15 грн. (двісті шість тисяч триста сімдесят чотири гривні 15 коп.) несплаченого відшкодування частини вартості предмета лізингу, 217,84 грн. (двісті сімнадцять гривень 84 коп.) простроченої заборгованості по сплаті винагороди за користування майном, 3098,88 грн. (три тисячі дев`яносто вісім гривень 88 коп.) витрат по сплаті судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено протягом 20 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Порядок подання апеляційної скарги визначений ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення підписано 15.12.2022р.

Суддя С.В. Гладій

Віддрук. 5 прим.:

1 - до справи,

2 - позивачу

3 - представнику позивача адвокату Мельник В.М. - ІНФОРМАЦІЯ_2

4 - відповідачу 1 (31400, смт. Стара Синява, Хмельницької обл., вул. Філатова,26) (прост.)

5 - відповідачу 2 (АДРЕСА_3, АДРЕСА_1), (прост.)