УХВАЛА

19 грудня 2022 року

м. Київ

cправа № 910/21107/20

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Студенця В.І.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Міністерства юстиції України

на рішення Господарського суду міста Києва

(суддя - Босий В.П.)

від 03.11.2021

та постанову Північного апеляційного господарського суду

(головуючий суддя - Владимиренко С.В., судді: Андрієнко В.В., Корсак В.А.)

від 03.11.2022

у справі № 910/21107/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Датч Компані Петролеум"

до Компанії "Аруді Венчурс Прайвіт Лімітед", Міністерства юстиції України, Компанії "Ларлін Бізнес Лтд"

про визнання правочинів недійсними, визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 30.11.2021 у справі №910/21107/20 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Датч Компані Петролеум" задоволено повністю.

Визнано недійсними:

- договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі (корпоративних прав) Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮГ ОІЛ ТРЕЙД» (ідентифікаційний код юридичної особи 40849732), укладений між Компанією «LARLIN BUSINESS LTD» та Компанією «Аруді Венчурс Прайвіт Лімітед» 22.03.2018;

- договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі (корпоративних прав) Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕЙ-АГРО» (ідентифікаційний код юридичної особи 23836764), укладений між Компанією «LARLIN BUSINESS LTD» та Компанією «Аруді Венчурс Прайвіт Лімітед» 22.03.2018;

- договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі (корпоративних прав) Товариства з обмеженою відповідальністю «НІК ІНВЕСТ ПЛЮС» (ідентифікаційний код юридичної особи 34851801), укладений між Компанією «LARLIN BUSINESS LTD» та Компанією «Аруді Венчурс Прайвіт Лімітед» 22.03.2018;

- договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі (корпоративних прав) Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВА ПАЛИВНА КОМПАНІЯ» (ідентифікаційний код юридичної особи 32944836), укладений між Компанією «LARLIN BUSINESS LTD» та Компанією «Аруді Венчурс Прайвіт Лімітед» 22.03.2018;

- договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі (корпоративних прав) Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕЛІОС» (ідентифікаційний код юридичної особи 20604846), укладений між Компанією «LARLIN BUSINESS LTD» та Компанією «Аруді Венчурс Прайвіт Лімітед» 22.03.2018;

- договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі (корпоративних прав) Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕТРОЛ АГРО» (ідентифікаційний код юридичної особи 40849711), укладений між Компанією «LARLIN BUSINESS LTD» та Компанією «Аруді Венчурс Прайвіт Лімітед» 22.03.2018;

- договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі (корпоративних прав) Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕСТ ОІЛ ТРЕЙД» (ідентифікаційний код юридичної особи 40859405), укладений між Компанією «LARLIN BUSINESS LTD» та Компанією «Аруді Венчурс Прайвіт Лімітед» 21.03.2018;

- договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі (корпоративних прав) Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦЕНТР ОІЛ ТРЕЙД» (ідентифікаційний код юридичної особи 40849727), укладений між Компанією «LARLIN BUSINESS LTD» та Компанією «Аруді Венчурс Прайвіт Лімітед» 22.03.2018;

- договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі (корпоративних прав) Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОІС ПЛЮС СЕРВІС» (ідентифікаційний код юридичної особи 33261053), укладений між Компанією «LARLIN BUSINESS LTD» та Компанією «Аруді Венчурс Прайвіт Лімітед» 22.03.2018;

- договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі (корпоративних прав) Товариства з обмеженою відповідальністю «НАФТАЗАХІД» (ідентифікаційний код юридичної особи 39000982), укладений між Компанією «LARLIN BUSINESS LTD» та Компанією «Аруді Венчурс Прайвіт Лімітед» 22.03.2018;

- договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі (корпоративних прав) Товариства з обмеженою відповідальністю «ХОДОС» (ідентифікаційний код юридичної особи 32461905), укладений між Компанією «LARLIN BUSINESS LTD» та Компанією «Аруді Венчурс Прайвіт Лімітед» 22.03.2018;

- договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі (корпоративних прав) Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛОГОС-ЮГ» (ідентифікаційний код юридичної особи 31024917), укладений між Компанією «LARLIN BUSINESS LTD» та Компанією «Аруді Венчурс Прайвіт Лімітед» 21.03.2018;

- договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі (корпоративних прав) Товариства з обмеженою відповідальністю «МАКРО ТРЕЙДІНГ» (ідентифікаційний код юридичної особи 40849685), укладений між Компанією «LARLIN BUSINESS LTD» та Компанією «Аруді Венчурс Прайвіт Лімітед» 22.03.2018;

- договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі (корпоративних прав) Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОМАРКЕТ 2015» (ідентифікаційний код юридичної особи 40849679), укладений між Компанією «LARLIN BUSINESS LTD» та Компанією «Аруді Венчурс Прайвіт Лімітед» 22.03.2018;

- договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі (корпоративних прав) Приватного підприємства «АМД» (ідентифікаційний код юридичної особи 32365394), укладений між Компанією «LARLIN BUSINESS LTD» та Компанією «Аруді Венчурс Прайвіт Лімітед» 22.03.2018;

- договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі (корпоративних прав) Товариства з обмеженою відповідальністю «АЗС-ОЙЛ» (ідентифікаційний код юридичної особи 32638151), укладений між Компанією «LARLIN BUSINESS LTD» та Компанією «Аруді Венчурс Прайвіт Лімітед» 22.03.2018;

- договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі (корпоративних прав) Товариства з обмеженою відповідальністю «ОПТОН ОІЛ» (ідентифікаційний код юридичної особи 40859604), укладений між Компанією «LARLIN BUSINESS LTD» та Компанією «Аруді Венчурс Прайвіт Лімітед» 22.03.2018;

- договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі (корпоративних прав) Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІТ ОІЛ» (ідентифікаційний код юридичної особи 40849706), укладений між Компанією «LARLIN BUSINESS LTD» та Компанією «Аруді Венчурс Прайвіт Лімітед» 22.03.2018;

- договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі (корпоративних прав) Товариства з обмеженою відповідальністю «БРСМ-НАФТА» (ідентифікаційний код юридичної особи 31826526), укладений між Компанією «LARLIN BUSINESS LTD» та Компанією «Аруді Венчурс Прайвіт Лімітед» 21.03.2018;

- договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі (корпоративних прав) Товариства з обмеженою відповідальністю «РИБТОРГ ГРУП» (ідентифікаційний код юридичної особи 37249270), укладений між Компанією «LARLIN BUSINESS LTD» та Компанією «Аруді Венчурс Прайвіт Лімітед» 21.03.2018;

Визнано протиправними та скасовано накази Міністерства юстиції України «Про задоволення скарги» №129/5 від 14.01.2021, №130/5 від 14.01.2021, №131/5 від 14.01.2021, №132/5 від 14.01.2021, №133/5 від 14.01.2021, №134/5 від 14.01.2021, №135/5 від 14.01.2021, №136/5 від 14.01.2021, №137/5 від 14.01.2021, №138/5 від 14.01.2021, №139/5 від 14.01.2021, №140/5 від 14.01.2021, №141/5 від 14.01.2021, №142/5 від 14.01.2021, №143/5 від 14.01.2021, №144/5 від 14.01.2021, №145/5 від 14.01.2021, №146/5 від 14.01.2021, №147/5 від 14.01.2021, №149/5 від 14.01.2021.

Стягнуто з Компанії «Аруді Венчурс Прайвіт Лімітед» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Датч Компані Петролеум» судовий збір у розмірі 23 267,50 грн. Стягнуто з Компанії «Ларлін Бізнес Лтд» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Датч Компані Петролеум» судовий збір у розмірі 23 267,50 грн. Стягнуто з Міністерства юстиції України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Датч Компані Петролеум» судовий збір у розмірі 46 535,00 грн.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 03.11.2022 рішення Господарського суду міста Києва від 03.11.2021 залишено без змін.

Не погоджуючись з рішенням Господарського суду міста Києва від 03.11.2021 та постановою Північного апеляційного господарського суду від 03.11.2022 у справі №910/21107/20, Міністерство юстиції України подало касаційну скаргу на зазначені судові рішення, в якій також клопоче про поновлення строків на касаційне оскарження.

Перевіривши матеріали касаційної скарги Міністерства юстиції України, касаційним судом встановлено, що вона не відповідає вимогам статті 290 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з пунктом 5 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

Відповідно до частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України у касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні, та скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано без урахування вказаного висновку (п. 5 ч.2 ст. 290 Господарського процесуального кодексу України).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування конкретної норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду (п. 5 ч.2 ст. 290 Господарського процесуального кодексу України).

При поданні касаційної скарги на підставі пункту 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України скаржник повинен чітко зазначити норму права щодо якої відсутній висновок її застосування із конкретизацією правовідносин, в яких цей висновок відсутній.

У разі оскарження судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 4 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, касаційна скарга має містити зазначення обставин, наведених у частинах 1, 3 статті 310 ГПК. Якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо не дослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому на думку скаржника останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права.

Крім того, заявник касаційної скарги повинен враховувати, що за змістом пункту 1 частини третьої статті 310 ГПК України відкриття касаційного провадження через недослідження зібраних у справі доказів можливе лише за умови наявності у касаційній скарзі інших обґрунтованих підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 цього Кодексу.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень, наведений в частині другій статті 287 Господарського процесуального кодексу України, є вичерпним, тому суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.

Лише посилання скаржника, як на підставу для відкриття касаційного провадження, на порушення норм процесуального та матеріального права, неврахування висновків Верховного Суду, без зазначення конкретних норм права (пункт, частина, стаття), які, на думку скаржника, неправильно чи з порушенням застосовано судами попередніх інстанцій при прийнятті оскаржуваних судових рішень, не можна вважати таким, що відповідає вимогам пункту 5 частини 2 статті 290 ГПК України.

Міністерство юстиції України підставою касаційного оскарження зазначає пункт 1 частини 2 статті 287 ГПК України, оскільки вважає, що судами попередніх інстанцій застосовано норму права без урахування висновків щодо її застосування у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду.

Проте скаржник не наводить яку саме конкретну, чітко визначену норму матеріального або процесуального права (пункт, абзац, частина тощо якої статті та якого нормативно-правового акту, і в першу чергу Кодексу чи Закону України) викладено у постановах Верховного Суду, та не застосовано судами попередніх інстанцій при прийнятті оскаржуваних судових рішень та не наводить відповідний перелік постанов Верховного Суду, в яких, на його думку, міститься такий висновок.

Крім того, пунктом 2 частини 4 статті 290 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Відповідно до підпункту 5 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду встановлюється у розмірі - 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Згідно з підпунктом 2 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру становила 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про судовий збір", у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2021 встановлено у розмірі 2270, 00 грн.

Частиною 4 статті 6 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

У касаційній скарзі Міністерство юстиції України просить скасувати судові рішення попередніх інстанцій в частині задоволення 20 позовних вимог немайнового характеру, а саме: щодо визнання протиправними та скасування наказів Міністерства юстиції України «Про задоволення скарги» №129/5 від 14.01.2021, №130/5 від 14.01.2021, №131/5 від 14.01.2021, №132/5 від 14.01.2021, №133/5 від 14.01.2021, №134/5 від 14.01.2021, №135/5 від 14.01.2021, №136/5 від 14.01.2021, №137/5 від 14.01.2021, №138/5 від 14.01.2021, №139/5 від 14.01.2021, №140/5 від 14.01.2021, №141/5 від 14.01.2021, №142/5 від 14.01.2021, №143/5 від 14.01.2021, №144/5 від 14.01.2021, №145/5 від 14.01.2021, №146/5 від 14.01.2021, №147/5 від 14.01.2021, №149/5 від 14.01.2021.

Отже розмір судового збору, що підлягав сплаті за подання касаційної скарги становить 90 800, 00 грн (2270, 00 *20)*200%, де 2270, 00 - ставка судового збору за вимогу немайнового характеру станом на 2021, 20 - кількість вимог немайнового характеру, 200% - ставка за подання касаційної скарги.

Разом з тим до касаційної скарги не додано доказів сплати судового збору у встановлених законом порядку та розмірі.

Згідно з частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

З огляду на викладене, оскільки у касаційній скарзі не зазначено яку саме конкретну, чітко визначену норму матеріального або процесуального права (пункт, абзац, частина тощо якої статті та якого нормативно-правового акту, і в першу чергу Кодексу чи Закону України) викладено у постановах Верховного Суду, та не застосовано судами попередніх інстанцій при прийнятті оскаржуваних судових рішень та не наведено відповідний перелік постанов Верховного Суду, в яких, на його думку, міститься такий висновок, та до касаційної скарги не додано документа, що підтверджує сплату судового збору у встановлених законом порядку та розмірі, то така касаційна скарга вважається поданою без додержання відповідних вимог процесуального законодавства, і підлягає залишенню без руху на підставі частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, статтею 291 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що особа яка подає касаційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

Разом з тим в порушення зазначених вимог процесуального кодексу скаржником не надано доказів надіслання копій касаційної скарги на адреси Товариства з обмеженою відповідальністю "Датч Компані Петролеум", Компанії "Аруді Венчурс Прайвіт Лімітед", та Компанії "Ларлін Бізнес Лтд".

Суд касаційної інстанції зазначає, що клопотання про поновлення строків на касаційне оскарження буде розглянуто після усунення недоліків касаційної скарги.

Керуючись статтями 174, 234, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Суд -

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Міністерства юстиції України на рішення Господарського суду міста Києва від 03.11.2021 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 03.11.2022 у справі №910/21107/20 залишити без руху та надати скаржнику строк для усунення недоліків, що не перевищує десять днів з дня вручення ухвали.

3. Міністерству юстиції України усунути недоліки, встановлені в даній ухвалі у такий спосіб:

- надати суду оригінал документа, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 90 800, 00 грн за подання касаційної скарги у даній справі;

- навести щодо застосування якої саме конкретної, чітко визначеної норми матеріального або процесуального права (пункт, абзац, частина тощо якої статті та якого нормативно-правового акту, і в першу чергу Кодексу чи Закону України) викладено висновок у постановах Верховного Суду, та не застосовано судами попередніх інстанцій при прийнятті оскаржуваних судових рішень та навести відповідний перелік цих постанов Верховного Суду, в яких, на його думку, міститься такий висновок;

- надати докази надіслання копій касаційної скарги на адреси Товариства з обмеженою відповідальністю "Датч Компані Петролеум", Компанії "Аруді Венчурс Прайвіт Лімітед", та Компанії "Ларлін Бізнес Лтд".

4. Роз`яснити, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя-доповідач В. Студенець