ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" грудня 2022 р. Справа№ 910/12972/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Корсака В.А.

суддів: Владимиренко С.В.

Євсікова О.О.

за участю секретаря судового засідання: Заборовської А.О.

за участю представників: згідно протоколу судового засідання,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.08.2022

у справі № 910/12972/21 (суддя Усатенко І.В.)

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця"

до Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача:

1. Виконавчий орган Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

2. Київська міська рада

3. Департамент фінансів виконавчий органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

про стягнення 29 469 245,61 грн

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви її прийняття.

Акціонерне товариство "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 29469245,61 грн збитків, у сумі витрат, які понесла залізниця на перевезення пасажирів, які користуються пільгами з оплати проїзду у приміських поїздах за період з 01.01.2020 по 31.12.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.08.2022 у справі №910/12972/21:

- залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Департамент фінансів виконавчий органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (01044, м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 36). Встановлено в порядку передбаченому ст. 168 ГПК України третій особі строк для надання пояснень щодо позову до 19.09.2022 року. Зобов`язано сторін протягом 5 днів з дати винесення даної ухвали направити третій особі заяви по суті спору з додатками, докази чого надати суду;

- призначено у справі судову експертизу виконання якої доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз (03057, м. Київ, вул. Смоленська, 6). На вирішення експертів поставлено наступні питання:

Чи відповідає сума заборгованості зазначена в обліковій звітності за 2020 рік інформації, яка міститься в автоматизованій системі керування пасажирськими перевезеннями Акціонерного товариства "Українська залізниця"?

Яка сума недоотриманих Акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південно-західна залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" коштів за перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян, які користуються пільгами з оплати проїзду у приміських поїздах, в період з 01.01.2020 по 31.12.2020 згідно інформації автоматизованої системи керування пасажирськими перевезеннями та реєстраторів розрахункових операції про оформлені та видані пасажирам безоплатні або пільгові проїзні документи (квитки)?

Зобов`язано сторони виконувати вимоги експертів та надати всі необхідні документи (докази) для проведення експертизи. Відповідно до ст. 4 Закону України "Про судову експертизу" попереджено експертів про кримінальну відповідальність згідно ст. ст. 384, 385 Кримінального кодексу України та надіслати їм копію даної ухвали. Витрати за проведення судової експертизи покласти на Департамент соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (03165, м. Київ, проспект Любомира Гузара, ). Дану ухвалу та матеріали справи №910/12972/21 ухвалено направити до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (03057, м. Київ, вул. Смоленська, 6) для проведення експертизи.

Зупинено провадження у справі до закінчення проведення експертизи та повернення матеріалів справи разом з висновком експерта до Господарського суду міста Києва.

Суд мотивував ухвалу тим, що для об`єктивного та правильного вирішення спору потрібні спеціальні знання, з огляду на що необхідним є призначення у справі судової експертизи.

Зупинення провадження у справі з посиланням на положення статті 228 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) мотивовано необхідністю вчинення такої процесуальної дії з огляду на направлення матеріалів справи до відповідної експертної установи.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, позивач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.08.2022 у справі №910/12972/21 в частині призначення судової експертизи.

Скаржник посилається на неправильне застосування норм процесуального права, неповне з`ясування судом першої інстанції обставин щодо наявності підстав та необхідності призначення судової експертизи. У даній справі, на думку позивача, експертне дослідження може бути замінено проведеними сторонами звірками взаємних розрахунків.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

Від відповідача надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги Акціонерного товариства "Українська залізниця" в повному обсязі, а оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Відповідач вважає, що ті обставини на які посилається позивач, не можуть бути доведені за допомогою інших засобів доказування, оскільки вирішення питання про ці обставини, їх наявність чи відсутність належить до сфери спеціальних знань, та належать до кола питань, що вирішуються експертизою.

Також відповідач зазначає, що наявність заперечень позивача про проведення експертного дослідження свідчить про наявність допущених ним помилок при обрахунку суми заборгованості відповідача.

Від третьої особи-1 надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги Акціонерного товариства "Українська залізниця" в повному обсязі, а оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Третя особа-1 вважає що для проведення перевірки правильності нарахування позивачем суми коштів в розмірі 29 469 245,61 грн за послуги з пільгою перевезення окремих категорій громадян у приміському сполученні протягом 2020 року, необхідні спеціальні знання, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

Від третьої особи-2 надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги Акціонерного товариства "Українська залізниця" в повному обсязі, а оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Так, третя особа-2 стверджує, що висновок експерта не може бути замінений актом звірки взаємних розрахунків, оскільки працівники відповідача не володіють спеціальними знаннями з роботи з фіскальними чеками по продажу квитків, контрольними касовими стрічками тощо.

На думку третьої особи-2 судом першої інстанції правомірно визначено, що оскільки відповідач заперечує проти розрахованої позивачем суми стягнення, то є необхідність винесення питання експерту щодо саме розміру суми недоотриманих позивачем коштів. А для об`єктивного та правильного вирішення спору необхідні спеціальні знання.

Від третьої особи-3 не скористалась своїм правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу, що у відповідності до ч. 3 ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду оскаржуваної ухвали суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.09.2022 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Корсак В.А., судді: Євсіков О.О., Владимиренко С.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.09.2022 постановлено витребувати у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/12972/21 та невідкладно надіслати їх до апеляційної інстанції. Відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, які визначені главою 1 розділу IV ГПК України, до надходження матеріалів справи №910/12972/21. Копію ухвали надіслано до суду першої інстанції.

Після надходження матеріалів справи, Північний апеляційний господарський суд ухвалою від 29.09.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Українська залізниця" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.08.2022 у справі №910/12972/21. Закінчено проведення підготовчих дій. Повідомлено учасників справи про призначення апеляційної скарги до розгляду на 19.10.2022. Роз`яснено учасникам справи право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі до 10.10.2022. Встановлено учасникам справи строк для подачі всіх заяв та клопотань в письмовій формі до 10.10.2022.

Судове засідання, що було призначено на 19.10.2022 не відбулось, у зв`язку з оголошеною в місті Києві повітряною тривогою через військову агресію російської федерації проти України.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.10.2022 розгляд справи призначено на 16.11.2022.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.11.2022, у зв`язку із задоволенням клопотання позивача та неможливістю виходу представників сторін на відеозв`язок через відсутність електропостачання, розгляд справи відкладено на 01.12.2022.

Позивачем подавались додаткові письмові пояснення.

Розгляд клопотань

31.10.2022 від відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 227 ГПК України. Вказане клопотання обґрунтовано тим, що у зв`язку з поданням представником третьої особи-2 Нестеровою К.Ю. скарги на дії працівників суду, результат розгляду якої вплине на продовження здійснення нею своїх повноважень, тому наявні підстави для обов`язкового зупинення провадження у справі.

Відповідач просить зупинити провадження у справі до моменту розгляду скарги Нестерової К.Ю. та визначення доцільності призначення її представником Київської міської ради.

Колегія розглянувши зазначене клопотання відмовляє у його задоволенні з наступних підстав.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 227 ГПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку необхідності призначення або заміни законного представника учасника справи.

Поняття законного представника у господарському процесі визначено статтею 57 ГПК України. Виходячи із зазначених норм процесуального закону представник третьої особи (Київської міської ради) у господарській справі не є законним представником в розумінні ст. 57 ГПК України.

Необхідність визначення доцільності призначення того чи іншого представника третьої особи (Київської міської ради) не може вважатись належною підставою для зупинення провадження у справі.

Явка представників сторін.

В судове засідання 01.12.2022 з`явились представники учасники справи.

Представник позивача в судовому засіданні 01.12.2022 підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, оскаржувану ухвалу скасувати, а справу повернути на розгляд місцевому господарському суду.

Представники відповідача та третіх осіб-1,(?) 2, 3 в судовому засіданні 01.12.2022 заперечили проти доводів апелянта з підстав, викладених у відзиві та просили оскаржувану ухвалу залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Згідно п. п. 11, 12 ч. 1 ст. 255 ГПК України окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про призначення експертизи та про зупинення провадження у справі.

За змістом ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Відповідно до ст. 269, ч. 1 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності, заслухавши пояснення присутніх представників сторін, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги в межах викладених скаржником доводів та вимог, виходячи з наступного.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

Акціонерне товариство "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 29 469 245,61 грн збитків, у сумі витрат, що понесла залізниця на перевезення пасажирів, які користуються пільгами з оплати проїзду у приміських поїздах за період з 01.01.2020 по 31.12.2020.

Позов мотивовано тим, що залізниця є суб`єктом господарської діяльності, яка займається перевезенням та обслуговуванням пасажирів та повинна забезпечити надання пільг особам, які мають на це право згідно з законодавством, а відповідно до статті 9 Закону України "Про залізничний транспорт" збитки залізничного транспорту загального користування від використання пільгових тарифів відшкодовуються залізницям за рахунок державного або місцевих бюджетів залежно від того, яким органом прийнято рішення щодо введення відповідних пільг.

Під час розгляду справи відповідачем подано клопотання про призначення судової експертизи, яке обґрунтовано тим, що для з`ясування обставин, що мають значення для справи, а саме для проведення перевірки правильності нарахування позивачем суми коштів у розмірі 29469245,61 грн за послуги пільгового перевезення окремих категорій громадян у приміському сполученні протягом 2020 року, необхідні спеціальні знання, без яких встановити відповідні обставини неможливо. Відповідач просив призначити експертизу до КНДІСЕ та проведення оплати гарантував.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Згідно зі ст. 98 ГПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Висновок експерта викладається у письмовій формі і приєднується до справи. У висновку експерта повинно бути зазначено: коли, де, ким (прізвище, ім`я, по батькові, освіта, спеціальність, а також, за наявності, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта), на якій підставі була проведена експертиза, хто був присутній при проведенні експертизи, питання, що були поставлені експертові, які матеріали експерт використав. Інші вимоги до висновку експерта можуть бути встановлені законодавством. У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом, також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Як визначено у ст. 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні суду.

Спеціальні знання - це професійні знання, отримані в результаті навчання, а також навички, отримані обізнаною особою в процесі практичної діяльності в різноманітних галузях науки, техніки та інших суспільно корисних галузях людської діяльності, які використовуються разом з науково-технічними засобами під час проведення експертизи. Змістом спеціальних знань є теоретично обґрунтовані і перевірені практикою положення і правила, які можуть відноситися до будь-якої галузі науки, техніки, мистецтва тощо.

Відповідно до ст. 99 ГПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Отже, судова експертиза призначається за наявності визначених ст. 99 ГПК України сукупності умов лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях, та питання її призначення повинне вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Предметом розгляду у даній справі є вимоги позивача про стягнення 29 469 245,61 грн збитків, у вигляді сум витрат, що понесла залізниця на перевезення пасажирів, які користуються пільгами з оплати проїзду у приміських поїздах за період з 01.01.2020 по 31.12.2020.

Відповідно до п. 3 Порядку розрахунку обсягів компенсаційних виплат за пільгові перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2009 р. № 1359 (далі Порядок № 1359) облік пільгових перевезень та визначення суми недоотриманих коштів від таких перевезень проводиться залізницями на підставі інформації автоматизованої системи керування пасажирськими перевезеннями та реєстраторів розрахункових операцій про оформлені та видані пасажирам безоплатні або пільгові проїзні документи (квитки).

Згідно п. 4, 5, 9, 10 Порядку № 1359 сума недоотриманих коштів обчислюється в автоматизованому режимі під час оформлення кожного безоплатного та пільгового проїзного документа (квитка) як різниця між повною вартістю проїзду, встановленою згідно з діючими тарифами для відповідного виду сполучення, маршруту прямування, категорії поїзда та вагона, і вартістю проїзду, що сплачує пасажир відповідно до наданих пільг. Інформація про оформлені та видані пасажирам безоплатні та пільгові проїзні документи (квитки) включається до місячної станційної звітності. На підставі місячної станційної звітності залізниці складають облікову форму про недоотримані кошти за перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян, витрати на перевезення яких відшкодовуються з державного або місцевих бюджетів, згідно з додатком. Для компенсації недоотриманих коштів облікова форма складається окремо для органу виконавчої влади, який є головним розпорядником бюджетних коштів, передбачених на цю мету державним бюджетом, та органу виконавчої влади, який є головним розпорядником коштів, виділених місцевим бюджетом. Залізниці не пізніше ніж 15 числа місяця наступного звітного періоду подають відповідним головним розпорядникам коштів рахунок на суму, яка підлягає компенсації, та облікові форми.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач вказував на те, що облікові форми, подані до матеріалів справи не підтверджують розмір коштів, які підлягають компенсації перевізнику. Тобто відповідач ставить під сумнів сам факт вірності внесення відомостей про оформлені та видані пасажирам безоплатні та пільгові проїзні документи (квитки), які можуть бути визначені за результатами дослідження даних РРО, місячної станційної звітності із залученням спеціальних знань.

Враховуючи наведені обставини у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, про обґрунтованість доводів відповідача в клопотанні про призначення судової експертизи, з якими погодився суд першої інстанції та наявність підстав для проведення у цій справі судової експертизи.

Як слідує зі змісту оскаржуваної ухвали місцевим господарським судом при призначенні експертизи поставлені питання, що входять до предмета доказування у даній справі та підлягають обов`язковому з`ясуванню задля забезпечення повного всебічного та об`єктивного дослідження усіх обставин справи та постановлення правильного судового рішення.

У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У зазначеному аспекті доцільно також зазначити про висновок Європейського суду з прав людини, викладений у рішенні «Дульський проти України» від 01.06.2006, згідно з яким експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури.

На підставі аналізу вищенаведених норм в їх сукупності слід дійти висновку, що вимогами процесуального права визначено обов`язковість встановлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні позову. Без виконання цих процесуальних дій ухвалити законне й обґрунтоване рішення у справі неможливо.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів з огляду на неможливість самостійно встановити без залучення спеціальних знань експерта обставин, що входять до предмета доказування у даній справі та підлягають обов`язковому встановленню, а також у зв`язку з наявністю у даній справі сукупності умов, визначених ст. 99 ГПК України, вважає вірним висновок Господарського суду міста Києва про призначення у даній справі судової експертизи.

За змістом пункту 2 частини 1 статті 228 та пункту 6 частини 1 статті 229 ГПК України вбачається, що призначення судом експертизи надає суду право з власної ініціативи чи за заявою учасника справи зупинити провадження у справі на час проведення експертизи, про що суд постановляє ухвалу.

Зупинення провадження у справі це тимчасове і повне припинення всіх процесуальних дій у справі, зумовлене настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху судового процесу.

Зупинення провадження у справі на час проведення судової експертизи є правом господарського суду, зумовленим неможливістю вирішення спору по суті за відсутності висновків про встановлення фактів, які можуть бути встановлені лише експертом. (Така правова позиція викладена у Постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.12.2018 у справі №910/9883/17).

Колегія суддів вважає, що з урахуванням вищевикладеного, приписів ч.1 ст. 99, п. 2 ч. 1 ст. 228, п. 6 ч. 1 ст. 229 Господарського процесуального кодексу України, суд першої інстанції правомірно та обґрунтовано зупинив провадження у справі на час проведення експертизи.

Відносно тверджень апелянта про можливість заміни висновку експерта іншими доказами, зокрема, атом звірки розрахунків, судова колегія зазначає, що відповідно до вимог чинного законодавства акт звірки розрахунків у сфері бухгалтерського обліку та фінансової звітності не є зведеним обліковим, а лише технічним (фіксуючим) документом, за яким бухгалтерії підприємств звіряють бухгалтерський облік операцій. Він відображає стан заборгованості та в окремих випадках рух коштів у бухгалтерському обліку підприємств та має інформаційний характер, тобто статус документа, який підтверджує тотожність ведення бухгалтерського обліку спірних господарських операцій обома сторонами спірних правовідносин. Сам по собі акт звірки розрахунків не є належним доказом факту здійснення будь-яких господарських операцій (поставки, надання послуг тощо), оскільки не є первинним бухгалтерським обліковим документом.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 19.04.2018 у справі № 905/1198/17; від 24.10.2018 у справі № 905/3062/17; від 05.03.2019 у справі №910/1389/18; від 04.12.2019 у справі № 916/1727/17 та від 01.12.2022 у справі № 916/499/20.

Враховуючи вищевикладене, колегія вважає, що суд першої інстанції реалізував своє процесуальне право на призначення судової експертизи та зупинення провадження у справі, передбачене пунктом 2 частини 1 статті 228 ГПК України і такі процесуальні дії місцевого суду не можуть вважатися порушенням норм процесуального права, яке тягне за собою наслідки у вигляді скасування оскаржуваного судового акта в апеляційному порядку.

(Такі висновки узгоджуються з правовою позицією Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду відповідно до Постанови від 10.04.2019 у справі №909/482/18 у подібних правовідносинах).

Таким чином, доводи скаржника про неправильне застосування норм процесуального права, неповне з`ясування судом першої інстанції обставин щодо наявності підстав та необхідності призначення судової експертизи, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки судом першої інстанції, враховуючи предмет заявленого позову та наявні у справі пояснення учасників справи, для об`єктивного та правильного вирішення спору, встановлено необхідність залучення спеціальних знань, що є можливим з призначенням у справі судової експертизи.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, ухвала Господарського суду міста Києва від 29.08.2022, відповідає загальним вимогам, встановленим статтями 99, 234, 228 ГПК України, а тому правових підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається. Апеляційна скарга Акціонерного товариства "Українська залізниця" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.08.2022 про призначення судової експертизи підлягає залишенню без задоволення.

Судові витрати.

Розподіл судових витрат здійснюється у відповідності до ст. 129 ГПК України та, у зв`язку із відмовою у задоволенні апеляційної скарги, покладаються на позивача (скаржника).

Керуючись Главою 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 29.08.2022 у справі №910/12972/21 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/12972/21 повернути до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано, у зв`язку з відкючнням електропостачання, - 23.12.2022.

Головуючий суддя В.А. Корсак

Судді С.В. Владимиренко

О.О. Євсіков