РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

08.12.2022Справа № 910/4689/22
Господарський суд міста Києва у складі судді Полякової К.В., за участі секретаря судового засідання Саруханян Д.С., розглянувши за правилами загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Приватного підприємства "Сітіторг-2009"

до Приватного акціонерного товариства "АК "Київводоканал"

про визнання нечинними та скасування технічних умов

за участі представників:

від позивача: Драчова М.С., адвокат;

від відповідача: Круглик В.В., адвокат;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне підприємство "Сітіторг-2009" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "АК "Київводоканал" про визнання нечинними та скасування технічних умов від 05.06.2019 № 14135 на каналізування (замість ТУ-14135 від 21.03.2019), від 21.03.2019 № 14135 на каналізування, від 21.03.2019 № 14169 на водопостачання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.06.2022 позовну заяву залишено без руху та надано строк на усунення її недоліків.

23.06.2022 через відділ діловодства та документообігу суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.06.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Під час судового засідання 24.11.2022 судом досліджено оригінал проектно-технічної документації 06/07/16-ЗВК.

У відзиві на позовну заяву відповідач вказав, що позивач самостійно звернувся до відповідача з заявою про видачу технічних умов у 2019 році у зв`язку з реконструкцією автомиючого комплексу за адресою: м. Київ, вул. Порика Василя, буд. 18, та збільшенням обсягів водопостачання та водовідведення. Разом із цим, видані технічні умови від 05.06.2019 № 14135 на каналізування (замість ТУ-14135 від 21.03.2019), технічні умови від 21.03.2019 № 14135 на каналізування, технічні умови від 21.03.2019 № 14169 на водопостачання позивачем частково виконані, проте не здані в експлуатацію.

Ухвалою суду від 24.11.2022 задоволено клопотання позивача про залишення без розгляду клопотання від 24.11.2022 про відкладення розгляду справи.

У судовому засіданні 08.12.2022 судом поновлено позивачу строк та долучено до матеріалів справи надані позивачем 08.12.2022 докази по справі. Судом також ураховано, що представник відповідача залишив вирішення даного клопотання на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач є власником об`єкту нерухомості - громадського будинку з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами, за адресою: м. Київ, вул. Порика Василя, буд. 18, що відповідачем під час розгляду справи не оспорювалося.

24.02.2016 позивачем отримані у відповідача технічні умови на водопостачання №11507 та 30.03.2016 технічні умови на каналізування №11542 щодо об`єкту нерухомості за адресою: м. Київ, вул. Порика Василя, буд. 18.

У зв`язку з цим, позивачем на підставі укладеного з фізичною особою-підприємцем Остащенком О.А. договору розроблено проектно-технічну документацію 06/07/16-ЗВК, яка 28.03.2017 погоджена у відповідача (погодження №59), 16.03.2017 в ПАТ «Київенерго» (погодження №15072-2099-ка4), 23.05.2016 погоджено нанесення червоних ліній у КО «Інститут генерального плану м. Києва» (погодження №2399-16), 02.02.2017 - у КК «Київавтодор» (погодження №67), 16.05.2017 - в Управлінні інженерно-транспортної інфраструктури міста Департаменту містобудування та архітектури (погодження № 553А).

Надалі, відповідно до актів про проведення дезінфекції трубопроводів водопостачання господарсько-питного призначення та акту звіряння взаємних розрахунків у 2018 році ТОВ «БК «Атікем» виконані передбачені технічними умовами та проектною документацією будівельні роботи з влаштування водопровідних пристроїв, здійснено їх промивання та дезінфекцію.

06.05.2020 між позивачем (споживач) та відповідачем (виконавець) укладено договір № 22726/5-06-Т про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення.

Відповідно до наданих до матеріалів справи рахунків обсягів спожитих послуг з централізованого водопостачання, водовідведення позивачем здійснюється споживання відповідних послуг за період з червня 2020 року по лютий 2021 року на підставі договору від 06.05.2020 № 22726/5-06-Т.

Листом від 16.09.2020 № 16/09-20 позивач повідомив відповідача про те, що на даний час проект водопостачання та каналізування об`єкту «Реконструкція авто миючого комплексу (літ. «В» та літ «Г») по вул. Василя Порика, 18, виконаний на 90 %, але подати його на розгляд в департамент відповідача неможливо тому, що затримається погодження генерального плану та схеми організації рельєфу в Департаменті містобудування та архітектури.

Згідно з листом ТОВ «Будхімгрейдінг» від 15.03.2021 № 15/03/01-21 на підставі укладеного з позивачем договору підряду від 15.12.2020 № 15.12-20ОП проведено роботи згідно з технічними умовами на водопостачання (№11507 від 24.02.2016) та аналізування (№11542 від 30.03.2016) щодо технічного обстеження побудованих мереж водопостачання та каналізування на відповідність проектно-технічної документації 06/07/16-ЗВК, погодженої 28.03.2017 відповідачем.

У подальшому, внаслідок закінченням позивачем робіт з підключення до систем централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення, проведеними на підставі технічних умов №11507 та №11542, позивач звертався до відповідача з листами №26/04_21 від 26.04.2021 та № 271021/10 від 27.10.2021 щодо приймання та вводу в експлуатацію збудованих мереж.

Листом від 26.07.2021 № 3580/26/36/02-21 відповідач у відповідь на лист від 26.04.2021 №26/04_21 повідомив позивача про те, що термін чинності технічних умов №14169 від 21.03.2019 та №14135 від 05.06.2019 закінчився, проектна документація зовнішніх водопровідних та каналізаційних мереж, розроблена на підставі цих технічних умов, на розгляд відповідачу не подавалася. Відтак, позивач має право звернутися до відповідача щодо продовження терміну чинності даних технічних умов.

У той же час, листом №5907/22/36/02-21 від 29.11.2021 відповідач відмовив позивачу у проведенні технічного приймання, оскільки позивачу видані нові технічні умови №14135 від 05.06.2019 на каналізування (замість ТУ-14135 від 21.03.2019) та технічні умови №14169 від 21.03.2019 на водопостачання об`єкта, скасування яких законодавством не врегульовано. Також повідомлено, що зазначений об`єкт буде прийнято в експлуатацію відповідно до останніх технічних умов.

Наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 15.07.1995 №30 (у редакції від 22.03.2016) затверджені Правила технічної експлуатації систем водопостачання та водовідведення населених пунктів України (далі - Правила), що встановлюють порядок технічної експлуатації систем і споруд водопостачання та водовідведення міст та інших населених пунктів України.

Ці Правила є обов`язковими для всіх суб`єктів господарювання, у тому числі юридичних осіб, що здійснюють технічну експлуатацію систем водопостачання та водовідведення, незалежно від організаційно-правової форми та форми власності (пункт 1.2 Правил).

Відповідно до частини 1-3 ст. 30 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» технічні умови - комплекс умов та вимог до інженерного забезпечення об`єкта будівництва, які повинні відповідати його розрахунковим параметрам, зокрема щодо водо-, тепло-, енерго- і газопостачання, каналізації, радіофікації, зовнішнього освітлення, відведення зливових вод, телефонізації, телекомунікації, диспетчеризації, пожежної та техногенної безпеки. Фізична чи юридична особа, яка має намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває в її власності або користуванні, має право на одержання технічних умов згідно із поданою нею заявою. Технічні умови надаються протягом 10 робочих днів з дня реєстрації відповідної заяви. Технічні умови повинні відповідати законодавству, містити достовірну інформацію та обґрунтовані вимоги до об`єктів будівництва, а також відповідати намірам заявника щодо забудови земельної ділянки.

Відповідно до пункту 2.1.6. Правил до функцій виробника входять надання технічних умов для приєднання до систем централізованого водопостачання та водовідведення житлових і громадських будинків, промислових і комунально-побутових підприємств, погодження проектів водопостачання та водовідведення окремих об`єктів; технічне приймання в експлуатацію нових і реконструйованих споруд, комунікацій, устаткування.

Пунктом 9.5.5. Правил технічної експлуатації, встановлено, що Державна приймальна комісія (далі - Комісія) звіряє представлені матеріали з виконаною роботою шляхом оглядів, обмірів, контрольного шурфування, опитування осіб, що здійснювали будівництво і нагляд. Після закінчення роботи Комісії акт приймання з усіма матеріалами передається виробнику.

У пункті 12.5.9. Правил встановлено, що для вирішення питання про приєднання до системи каналізаційної мережі замовник зобов`язаний до складання завдання на проектування одержати від виробника технічні умови на приєднання. Технічні умови видаються виробником згідно з Правилами користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України.

Із матеріалів справи слідує, що 24.02.2016 позивачем отримані у відповідача технічні умови на водопостачання №11507 та 30.03.2016 технічні умови на каналізування №11542 щодо об`єкту нерухомості за адресою: м. Київ, вул. Порика Василя, буд. 18.

На підтвердження виконання позивачем технічних умов від 24.02.2016 №11507, від 30.03.2016 №11542 останнім долучено до матеріалів справи погоджену 28.03.2017 проектно-технічну документацію 06/07/16-ЗВК, договір підряду від 15.12.2020 № 15.12-20ОП, акти виконаних будівельних робіт із влаштування водопровідних пристроїв, їх промивання та дезінфекції.

При цьому, 06.05.2020 між позивачем, як споживачем, та відповідачем, як виконавцем, укладено договір № 22726/5-06-Т про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, на підставі якого позивач у період з червня 2020 року по лютий 2021 року здійснював споживання відповідних послуг.

Разом із цим, у зв`язку з проведенням реконструкції об`єкту нерухомості за адресою: м. Київ, вул. Порика Василя, буд. 18, та можливого збільшення обсягів водопостачання позивачу видані відповідачем нові технічні умови від 05.06.2019 № 14135 на каналізування (замість ТУ-14135 від 21.03.2019), технічні умови від 21.03.2019 № 14135 на каналізування, технічні умови від 21.03.2019 № 14169 на водопостачання.

Згідно з пунктом 4.1 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Мінжитлокомунгоспу від 27.06.2008 № 190 (у редакції, чинній на момент видачі спірних технічних умов), для приєднання до систем централізованого водопостачання та водовідведення замовнику таких послуг надаються технічні умови. Для одержання технічних умов замовник послуг з централізованого водопостачання та водовідведення подає до виробника таких послуг: заяву; опитувальний лист за формою згідно з додатком 2; ситуаційний план з визначенням місця розташування земельної ділянки на відповідній території. Технічні умови мають містити графічний матеріал із нанесенням відповідних інженерних мереж та місць приєднання до них об`єкта будівництва. Виробник послуг з централізованого водопостачання та водовідведення видає замовнику технічні умови згідно з поданою заявою протягом десяти робочих днів з дня реєстрації відповідної заяви з урахуванням потужностей споруд та пропускної спроможності мереж систем централізованого водопостачання та водовідведення, із зазначенням умов для проектування вводу: місця приєднання, місця розташування водомірного вузла, умов для влаштування проміжного резервуара і насосів - підвищувачів тиску.

Виконання технічних умов є обов`язковим при розробленні проектів на об`єкти будівництва (пункт 4.4 Правил користування).

З огляду на те, що в процесі реконструкції об`єкту нерухомості за адресою: м. Київ, вул. Порика Василя, буд. 18, зміни обсягів водопостачання не відбулося, технічні умови від 05.06.2019 № 14135 на каналізування (замість ТУ-14135 від 21.03.2019), технічні умови від 21.03.2019 № 14135 на каналізування, технічні умови від 21.03.2019 № 14169 на водопостачання позивачем не виконувалися.

Відтак, внаслідок закінченням позивачем робіт з підключення до систем централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення, проведеними на підставі технічних умов №11507 та №11542, позивач звертався до відповідача з листами №26/04_21 від 26.04.2021 та № 271021/10 від 27.10.2021 щодо приймання та вводу в експлуатацію збудованих мереж.

Натомість, відмова відповідача у проведенні технічного приймання ґрунтувалася на тому, що позивачу видані нові технічні умови №14135 від 05.06.2019 на каналізування (замість ТУ-14135 від 21.03.2019) та технічні умови №14169 від 21.03.2019 на водопостачання об`єкта, скасування яких законодавством не врегульовано, у зв`язку з чим об`єкт буде прийнято в експлуатацію відповідно до останніх технічних умов.

Відповідно до частини 1 статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (частина 1 статті 317 ЦК України).

Згідно з частинами 1, 2, 7 статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина 1 статті 321 ЦК України).

У практиці ЄСПЛ (рішення у справах "Спорронґ і Льоннрот проти Швеції", "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", "Серков проти України") напрацьовано три критерії, які слід оцінювати стосовно сумісності заходу втручання у право особи на мирне володіння майном із гарантіями, передбаченими статтею 1 Першого протоколу, а саме: чи є втручання законним; чи має воно на меті "суспільний", "публічний" інтерес; чи є такий захід (втручання у право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям.

Принцип пропорційності передбачає, що втручання у право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, вважатиметься порушенням статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. "Справедлива рівновага" передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, якою необхідно досягти, та засобами, які застосовуються. Необхідного балансу не буде дотримано, якщо особа несе "індивідуальний і надмірний тягар".

У справі "Україна-Тюмень" проти України (рішення ЄСПЛ 22.11.2007) ЄСПЛ зазначив, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням "справедливого балансу" між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти шляхом вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності. Суд не може не скористатися своїми повноваженнями щодо здійснення перевірки та повинен визначити, чи було дотримано необхідного балансу в спосіб, сумісний з правом заявника на "мирне володіння майном" в розумінні першого речення статті 1 Першого протоколу.

Як встановлено судом вище, позивач звертався до відповідача з листами щодо приймання та вводу в експлуатацію збудованих мереж внаслідок закінченням позивачем робіт з підключення до систем централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення, проведеними на підставі технічних умов від 24.02.2016 №11507 та від 30.03.2016 №11542.

Таким чином, відмова відповідача у проведенні технічного приймання належного позивачу об`єкту нерухомості внаслідок видачі позивачу нових технічних умов №14135 від 05.06.2019 на каналізування (замість ТУ-14135 від 21.03.2019) та технічних умов №14169 від 21.03.2019 на водопостачання, які не виконувалися внаслідок відсутності технічної потреби та виконання попередніх технічних умов, позбавляє позивача права на «мирне володіння майном» у розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Судом ураховано, що положення чинного законодавства не містять прямої правової норми щодо порядку скасування технічних умов на водопостачання та на каналізування.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Sunday Times v. United Kingdom» вказано, що закон повинен бути досить доступним, він повинен служити для громадянина відповідним орієнтиром, достатнім у контексті, в якому застосовуються певні правові норми у відповідній справі; норма не може вважатися законом, якщо вона не сформульована з достатньою чіткістю, яка дає можливість громадянинові регулювати свою поведінку.

У справі «Steel and others v. The United Kingdom» наголошено, що Конвенція вимагає, щоб усе право, чи то писане, чи неписане, було достатньо чітким, аби дати змогу громадянинові, у разі потреби - з належною консультацією, передбачати певною мірою за певних обставин наслідки, що може спричинити певна дія.

Згідно з частиною 1 статті 5 ГПК України здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (частина 2 статті 5 ГПК України).

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Спосіб захисту порушеного права або інтересу має бути таким, щоб у позивача не виникала необхідність повторного звернення до суду.

Статтею 16 Цивільного кодексу України, положення якої кореспондуються зі статтею 20 Господарського кодексу України, визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним. Отже, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що не передбачено положеннями статті 16 Цивільного кодексу України та статті 20 Господарського кодексу України.

У постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.03.2021 у справі № 915/161/20 зазначено, що спосіб захисту права чи інтересу може бути визначено як вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату.

Оцінюючи ефективність способу захисту, суд встановлює чи в межах відповідної вимоги може бути захищене право або інтерес позивача та чи відповідне рішення призведе до того, що заявнику не потрібно буде додатково звертатися до суду із позовом.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому як ефективний засіб (спосіб) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, судам слід виходити із його ефективності, а це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 925/1265/16, від 12.12.2018 у справі № 570/3439/16-ц, від 27.11.2018 у справі № 905/2260/17.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову та визнання нечинними і скасування технічних умов від 05.06.2019 № 14135 на каналізування (замість ТУ-14135 від 21.03.2019), технічних умов від 21.03.2019 № 14135 на каналізування, технічних умов від 21.03.2019 № 14169 на водопостачання.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судові витрати зі сплати судового збору та на поштові послуги згідно з вимогами статті 129 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 86, 129, 232, 236-241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного підприємства "Сітіторг-2009" задовольнити повністю.

Визнати нечинними та скасувати технічні умови від 05.06.2019 № 14135 на каналізування (замість ТУ-14135 від 21.03.2019), технічні умови від 21.03.2019 № 14135 на каналізування, технічні умови від 21.03.2019 № 14169 на водопостачання.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "АК "Київводоканал" (01015, м. Київ, вул. Лейпцизька, 1-А; ідентифікаційний код 03327664) на користь Приватного підприємства "Сітіторг-2009" (01133, м. Київ, вул. Є. Коновальця, 32В; ідентифікаційний код 36588686) 7443 (сім тисяч чотириста сорок три) грн. витрат зі сплати судового збору, 30 (тридцять) грн. витрат на поштові послуги.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне судове рішення складено: 19.12.2022 року.

Суддя К.В. Полякова