ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2022 року м.Дніпро Справа № 912/2438/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Вечірко І.О. (доповідач), судді Мороз В.Ф., Кузнецов В.О.,

секретар судового засідання Зелецький Р.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Кіровоградської області від 15.09.2022р. у справі №912/2438/20

за позовом ОСОБА_1 , м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ноксен", м. Кропивницький

про стягнення вартості частини майна 2 610 379,45 грн.

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Господарського суду Кіровоградської області від 15.09.2022р. (повний текст складено - 20.09.2022р., суддя - Поліщук Г.Б., м. Кропивницький) у справі №912/2438/20 у відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 від 14.09.2022 про витребування доказів, викладеного у запереченнях на заяву про відстрочення виконання рішення суду. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Ноксен" від 25.08.2022 про відстрочення виконання рішення суду у справі №912/2438/20 задоволено. Відстрочено виконання рішення Господарського суду Кіровоградської області від 13 січня 2022 року по справі №912/2438/20 на строк до 13 січня 2023 року.

Ухвала суду мотивована тим, що в умовах воєнного стану, враховуючи баланс інтересів сторін, наявні підстави для відстрочення виконання рішення суду у даній справі, яке здійснюється з метою недопущення погіршення економічної ситуації боржника, а також з метою недопущення невиконання рішення суду на користь кредитора, що можливе у випадку банкрутства боржника. При цьому місцевий господарський суд критично поставився до припущень позивача щодо можливості перерахування боржником коштів з банківських рахунків на рахунки підконтрольних засновникам боржника юридичних осіб, оскільки в межах відкритого виконавчого провадження, постановою виконавця накладено арешт на кошти боржника, що знаходяться на рахунках в установах банків.

2. Підстави, з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи учасників справи.

ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій з посиланням на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, а також на недоведеність цих обставин, просить скасувати ухвалу Господарського суду Кіровоградської області від 15.09.2022р. у справі №912/2438/20 в частині задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Ноксен" від 25.08.2022р. про відстрочення виконання рішення Господарського суду Кіровоградської області від 13.01.2022р. у справі №912/2438/20 на строк до 13.01.2023р. та відмовити у задоволенні цієї заяви товариства.

2.1 Короткі узагальнені доводи апеляційної скарги.

Апеляційна скарга мотивована тим, що:

- суд не з`ясував дійсного фінансового стану боржника, оскільки додані до заяви про відстрочення виконання рішення документи не відображають його дійсного фінансового та господарського становища, при цьому сума, яка підлягає стягненню за рішенням суду складає 4,87% вартості майна боржника, тому така сума не може суттєво впливати, у разі її стягнення, на господарську діяльність останнього;

- боржник до подання заяви про відстрочення виконання рішення суду мав можливість перерахувати наявні кошти на рахунки інших пов`язаних юридичних осіб, а суд необґрунтованим відстроченням виконання рішення міг створити передумови, за яких боржник до 13.01.2023р. накопичить штучну заборгованість перед цими пов`язаними юридичними особами, і за таких умов після 13.01.2023р. виконання рішення суду стане неможливим;

- задовольнивши заяву про відстрочення, суд поставив у скрутне становище позивача, зокрема він вимушений був понести витрати на сплату судового збору, оплату експертизи та послуг адвоката;

- подані боржником докази не свідчать про обставини, які істотно ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення суду;

- відповідач не довів, а суд не з`ясував відсутності у боржника можливості погасити борг у іншій спосіб, відмінний від основної діяльності;

- суд визнав доведеною обставину відсутності коштів у товариства для погашення боргу, однак ніяким чином не обґрунтував факт приховування боржником 3 рахунків, відкритих в АТ "Укрексімбанк" та 2 рахунків в АБ "Південний", про що свідчить відповідь ДФС України від 01.09.2022р., подана суду першої інстанції.

2.2. Узагальнені доводи та заперечення інших учасників провадження у справі.

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не подав до суду відзив на апеляційну скаргу, що відповідно до ч. 3 ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду судового рішення.

3. Апеляційне провадження.

3.1 Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 03.11.2022р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Кіровоградської області від 15.09.2022р. у справі №912/2438/20; розгляд апеляційної скарги призначено в судовому засіданні на 14.12.2022р.

06.12.2022р. на адресу апеляційного суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Ноксен" про відвід колегії суддів у складі: Вечірка І.О., Мороза В.Ф., Кузнецова В.О.

Ухвалою суду від 07.12.2022р. заява товариства визнана необґрунтованою та її передано на вирішення іншого судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 08.12.2022р. вирішення питання про відвід колегії суддів у даній справі передано на розгляд судді Верхогляд Т.А.

Розглянувши доводи заяви про відвід суддів Вечірка І.О. (доповідач), Мороза В.Ф., Кузнецова В.О. від розгляду справи №912/2438/20, суд в ухвалі від 13.12.2022 дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви товариства.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 13.12.2022р. у складі головуючого судді Верхогляд Т.А. відмовлено в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Ноксен" про відвід суддів Вечірка І.О. (доповідач), Мороза В.Ф., Кузнецова В.О. від розгляду справи №912/2438/20.

У засіданні 14.12.2022р. представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги.

Відповідач свого представника в судове засідання не направив, хоча був повідомлений про дату судового засідання.

У судовому засіданні 14.12.2022р. оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

3.2 Фактичні обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції.

Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 13.01.2022р. у даній справі, залишеним без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 15.06.2022р. та постановою Верховного Суду від 18.08.2022р., позовні вимоги задоволено повністю; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ноксен" на користь ОСОБА_1 вартість частини майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Ноксен" пропорційно його частці у статутному капіталі товариства у сумі 2018128,00 грн., інфляційні втрати в сумі 405643,73 грн., три відсотки річних в сумі 186607,73 грн., 120127,00 грн. витрат пов`язаних з проведенням судової експертизи, а також 39155,69 грн. судового збору.

04.07.2022р. на виконання рішення суду видано відповідний наказ.

26.08.2022р. до суду надійшла заява від 25.08.2022р. Товариства з обмеженою відповідальністю "Ноксен" про відстрочення виконання рішення Господарського суду Кіровоградської області від 13.01.2022р. по справі №912/2438/20 на строк до 13.01.2023 року.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Ноксен" у вказаній заяві послалося на введення воєнного стану в Україні, перебування товариства у важкому фінансовому стані починаючи з березня 2022 року та повне зупинення господарської діяльності на Анастасіївському гранітному кар`єрі, що істотно ускладнює виконання рішення суду.

Місцевий господарський суд визнав надані боржником докази достатніми та визнав наявними підстави для задоволення заяви відповідача.

3.3. Оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи, що предметом апеляційного оскарження є непогодження позивача з ухвалою місцевого господарського суду в частині задоволення заяви відповідача про відстрочення виконання рішення у даній справі, то відповідно до приписів ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість ухвали лише в цій частині.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд дійшов висновку про наступне.

Приписами ч. ч. 1, 2, 3 статті 86 Господарського процесуального кодексу України, встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною 1 ст. 326 ГПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Згідно з ч. ч. 4, 5 ст. 331 ГПК України вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Системний аналіз чинного законодавства свідчить, що підставою для встановлення зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення чи роблять його неможливим.

За усталеною судовою практикою до обставин, що ускладнюють виконання судового рішення та які є підставою для відстрочки його виконання, відносяться скрутне матеріальне становище боржника, наявність загрози банкрутства юридичної особи-боржника, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Крім того, необхідною умовою задоволення заяви про відстрочку виконання рішення суду є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, при цьому суди повинні досліджувати та оцінювати доводи та заперечення як позивача, так і відповідача, а також дотримуватися розумного строку відстрочення.

При цьому Господарський процесуальний кодекс України не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи утруднюють його виконання, а тому суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами ст. ст. 73-74 цього Кодексу.

Одночасно слід враховувати, що визначальним фактором є не тільки винятковість цих обставин, а й їх об`єктивний вплив на виконання судового рішення.

У даному випадку, обґрунтовуючи заяву про відстрочку виконання рішення суду у даній справі ТОВ "Ноксен" послалося на те, що Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022р., який затверджений Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022р., у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", введено в Україні воєнний стан.

Відповідно до листа Торгово-промислової палати України від 28.02.2022р. вих.№2024/02.0-7.1 визнано військову агресію російської федерації проти України форс-мажорними обставинами з 24.02.2022р.. Згідно з цим листом ТПП засвідчує форс мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію російської федерації проти України та підтверджує, що зазначені обставини з 24.02.2022р. до їх офіційного закінчення є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Також у заяві зазначено, що основним видом господарської діяльності відповідача є добування декоративного та будівельного каменю, вапняку, гіпсу, крейди та глинистого сланцю. Свою діяльність відповідач здійснює на Анастасіївському гранітному кар`єрі. Однак, у зв`язку з триваючим з 24 лютого 2022 року широкомасштабним військовим вторгненням (збройною агресією) Російської Федерації проти України, введенням з 24 лютого 2022 року на всій території України воєнного стану відповідач перебуває в надзвичайно тяжкому фінансовому стані, починаючи з березня 2022 року повністю зупинив господарську діяльність безпосередньо на кар`єрі. Одночасно відповідач вказав, що його господарська діяльність залежить у тому числі від кількості та якості залучених спеціалістів (працівників), між тим, в період воєнного стану в Україні середньооблікова кількість штатних працівників суттєво зменшилася.

Крім того, заявник стверджував, що в порівнянні з 2021 роком в І кварталі 2022 року, II кварталі 2022 року він працював у збиток, що підтверджується Звітами про фінансові результати за 2021 рік, І квартал 2022 року, II квартал 2022 року, при цьому не зважаючи на те, що з березня 2022 року відповідач працює у збиток, він все одно змушений виплачувати заробітну плату працівникам, які залишилися, сплачувати податки, ЄСВ, військовий збір.

Як зазначено вище, основним видом господарської діяльності відповідача є добування на Анастасіївському гранітному кар`єрі декоративного та будівельного каменю, вапняку, гіпсу, крейди та глинистого сланцю. Ця обставина підтверджується витягом з ЄДРПОУ, Спеціальним дозволом на користування надрами, а також висновком за результатами проведення комплексної судової оціночно-будівельної, оціночно-земельної, товарознавчої та економічної експертизи від 29.11.2021р. №14175/21-56/14176/21-72/14177/21-42/34886/34887/2М2/35090/35091/21-54 (т.7, а.с.206-268).

Згідно з вказаним висновком відповідач є виробничим переробним підприємством, діяльність якого полягає у видобуванні корисних копалин (граніту) на Анастасіївському кар`єрі з подальшим виготовленням з граніту готової продукції (гранітних плит, бруківки тощо) та її продажем кінцевому споживачеві.

Місцевим господарським судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до штатного розпису на 2021 рік (т.9, а.с.112-114) штат відповідача становить 180 одиниць з місячним фондом заробітної плати 1228300,00 гривень. Як слідує з вказаного штатного розпису безпосередньо на кар`єрі рахується 146 одиниць посад з місячним фондом заробітної плати 984600,00 гривень.

Враховуючи те, що відповідач є виробничим переробним підприємством саме від кількості та якості залучених спеціалістів (працівників) залежить його господарська діяльність (буде вона прибутковою чи збитковою, чи взагалі буде відповідач здійснювати свою діяльність).

У січні 2022 року середньооблікова кількість штатних працівників товариства становила 71 особу, у лютому 2022 року - 70 осіб. Однак, в період після введення воєнного стану в Україні середньооблікова кількість штатних працівників вже у березні, квітні та травні 2022 року з 71 особи зменшилася до 63 осіб, а у червні цього року до 62 осіб.

При цьому не всім працівникам з вказаної чисельності нараховувалася заробітна плата і не всі працівники фактично працювали. Кількість застрахованих осіб у звітному періоді, яким нараховано заробітну плату, в період з січня 2022 року по червень 2022 року змінювалася наступним чином: січень 2022 року - 70 осіб; лютий 2022 року - 70 осіб; березень 2022 року - 23 особи; квітень 2022 року - 27 осіб; травень 2022 року - 43 особи; червень 2022 року - 47 осіб, що підтверджуються податковим розрахунком сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за І квартал 2022 року та за ІІ квартал 2022 року, а також відомостями про нарахування заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) застрахованим особам за І та ІІ квартали 2022 року (т.9, а.с.115-148).

Також, як вбачається з довідки про робочий час №54 від 25.08.2022р., табелів обліку робочого часу за березень-липень 2022, довідки №55 від 25.08.2022 з березня по серпень 2022 року включно 46 працівників з підрозділів "Анастасіївський кар`єр" та "Управління", які фактично працювали у відповідача ще в січні-лютому 2022 року, змушені були піти у відпустку за власний рахунок. Фактично, залишилися на робочих місцях працювати з березня 2022 року не повний робочий тиждень лише працівники задіяні в підрозділі "Каменепереробний цех", оскільки, до 24 лютого 2022 року відповідач накопичив певну сировину для виготовлення готових виробів. Серед іншого, вбачається, що п`ять працівників були мобілізовані до Збройних сил України у зв`язку з введенням воєнного стану, що підтверджується наказами по товариству (т.9, а.с.149-196).

Викладені обставини свідчать про суттєве зменшення кількості працівників відповідача після лютого 2022 року.

Крім того, Звітами про фінансові результати за 2021 рік, І квартал 2022 року, II квартал 2022 року (т.9, а.с.196-201) підтверджується, що в порівнянні з 2021 роком в І кварталі 2022 року, II кварталі 2022 року відповідач працював у збиток. Так, якщо за 2021 рік фінансовий результат від операційної діяльності складав прибуток в розмірі 4130 тис. грн., то в 1 кварталі 2022 року фінансовий результат від операційної діяльності склав збиток в розмірі 1326 тис. грн., а в ІІ кварталі 2022 року фінансовий результат від операційної діяльності також склав збиток в розмірі 1287 тис. грн.

Між тим, незважаючи на те, що з березня 2022 року відповідач працює в збиток, він виплачує заробітну плату працівникам, сплачує податки, ЄСВ та військовий збір.

Як вбачається з Податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за І квартал 2022 року та за II квартал 2022 року в березні 2022 року загальна сума нарахованого доходу склала 123268,82 грн., в квітні 2022 року - 190333,32 грн., в травні 2022 року - 424863,90 грн., в червні 2022 року - 370521,53 грн.

Згідно довідок про рахунок і залишок коштів від 25.08.2022р. станом на 01.07.2022р. на рахунках відповідача знаходилося 476,53 гривень, станом на 25.08.2022р. - 470,44 гривень (т.9, а.с.202-207).

Таким чином, факт важкого фінансового становища відповідача є доведеним та підтвердженим належними доказами.

Одночасно слід враховувати, що основними покупцями готової продукції до війни являлися нерезиденти Республіки Узбекистан, Казахстан, Пакистан, Азербайджан, про що свідчить довідка №53 від 25.08.2022. Відповідно, поставка товару відбувалася або морським шляхом, або залізничним сполученням, в тому числі і через територію Російської Федерації. Однак, в результаті загальновідомих подій (запровадження військового стану з 24.02.2022р., блокуванням Російською Федерацією морських портів України) логістика поставки товару повністю зруйнована, з кінця лютого 2022 року товар Відповідачем не продається, вишукуються можливості налагодження нових каналів збуту (т.9, а.с.208).

Отже, при вирішенні питання щодо надання відстрочки виконання рішення у даній справі, господарський суд правомірно врахував Лист №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022р. Торгово-промислової Палати України про підтвердження факту того, що з 24.02.2022р. до офіційного завершення існують форс-мажорні обставини, оскільки військова агресія Російської Федерації проти України є надзвичайною, виключною обставиною (обставиною непереборної сили).

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що відстрочка виконання рішення для боржника, у даному випадку, не є інструментом ухилення від виконання рішення, боржник лише намагається через існування певних обставин, які таке виконання ускладнюють, забезпечити повне виконання рішення та погашення заборгованості перед стягувачем - позивачем.

Така відстрочка має здійснюватись з метою недопущення погіршення економічної ситуації боржника, а також з метою недопущення невиконання рішення суду на користь кредитора. Тобто, постановляючи оскаржувану ухвалу у даній справі, місцевим господарським судом було враховано баланс інтересів сторін.

З огляду на викладене, оцінивши доводи боржника і стягувача, врахувавши фінансовий стан обох сторін, колегія суддів дійшла висновку, що надання відстрочки виконання рішення до 13.01.2023р. не порушило принцип збалансованості інтересів сторін.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що відстрочення виконання рішення у цій справі, у тому числі, обумовлено надзвичайними непереборними обставинами, якими є введення воєнного стану.

Наведене свідчить про наявність обставин, якими обумовлено винятковість випадку та ускладнення виконання рішення суду у даній справі.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Ноксен" надало достатні докази, які свідчать, що фінансовий стан товариства, а обставини, зазначені в заяві, роблять неможливим своєчасне виконання рішення у даній справі.

3.4. Висновки апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно із ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Звертаючись із апеляційною скаргою, скаржник не спростував наведених висновків суду першої інстанції та не довів неправильного застосування судом норм матеріального та процесуального права, як необхідної передумови для зміни чи скасування прийнятого ним судового рішення.

Так, доводи скаржника щодо нез`ясування судом дійсного фінансового стану боржника не знайшли свого підтвердження під час розгляду апеляційної скарги судом апеляційної інстанції та спростовуються вищевикладеним.

Посилання апелянта на те, що боржник до подання заяви про відстрочення виконання рішення суду мав можливість перерахувати наявні кошти на рахунки інших пов`язаних юридичних осіб та створити штучну заборгованість перед такими особами має характер припущень та не доведено останнім.

Твердження скаржника про те, що відстрочення виконання рішення призвело до скрутного становища позивача також є недоведеним, оскільки належних доказів на підтвердження цієї обставини скаржником не надано.

Інші доводи скаржника не впливають на юридичну оцінку обставин справи та не спростовують викладених вище висновків суду про наявність підстав для відстрочення виконання рішення суду.

З огляду на викладене, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвалу місцевого господарського суду у даній справі слід залишити без змін.

3.5. Розподіл судових витрат.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на особу, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 275-282 ГПК України, апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Кіровоградської області від 15.09.2022р. у справі №912/2438/20 в частині відстрочення виконання рішення Господарського суду Кіровоградської області від 13.01.2022р. - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 20.12.2022р.

Головуючий суддя І.О. Вечірко

Суддя В.Ф. Мороз

Суддя В.О. Кузнецов