ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2022 Справа № 914/1396/22

Господарський суд Львівської області в складі судді Запотічняк О.Д.

за участю секретаря судових засідань Яремко В.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу

за позовом: Заступника керівника Львівської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Позивача: Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях, м. Львів

до відповідача: Приватного підприємства «Загальнополітичне видання «Сільські вісті», газета захисту інтересів селян України», м. Київ,

про: стягнення 3 486 425,29 грн

за участю представників сторін:

прокурор: Лука Г.В. ;

від позивача: Карвацька О.Р.;

від відповідача: Куць В.В.

Хід розгляду справи.

На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов заступника керівника Львівської обласної прокуратури в інтересах держави в особі позивача Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях до Приватного підприємства «Загальнополітичне видання «Сільські вісті», газета захисту інтересів селян України» про стягнення 3 248 406,20 грн.

Ухвалою суду від 30.06.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено 09.08.2022 року.

Ухвалою від 09.08.2022 суд продовжив строк підготовчого провадження на 30 днів та в судовому засіданні було оголошено перерву до 06.09.2022.

19.08.2022 відповідачем подано відзив на позовну заяву (Вх. № 17435/22).

29.08.2022 РВ ФДМ подано відповідь на відзив (Вх. № 17899/22).

30.08.2022 представником відповідача подано заперечення (Вх. № 17977/22)

30.08.2022 прокурором подано відповідь на відзив (Вх. № 17987/22).

Ухвалою від 06.09.2022 суд відклав розгляд справи на 04.10.2022.

04.10.2022 через канцелярію суду представником відповідача подано клопотання про залишення позовної заяви без розгляду (Вх. № 20386/22) та заяву про застосування строку позовної давності до нарахування пені (Вх. № 20389/22).

Ухвалою від 04.10.2022 відмовлено в задоволенні клопотання про залишення позовної заяви без розгляду.

Ухвалою від 04.10.2022 суд закрив підготовче провадження у справі та призначив розгляд справи по суті на 25.10.2022.

Ухвалою від 25.10.2022 суд відклав розгляд справи на 15.11.2022.

Судове засідання призначене на 15.11.2022 о 15:00 не відбулось, у зв`язку з оголошенням системою цивільної оборони у м. Львові та Львівській області повітряної тривоги, всі працівники та відвідувачі суду 15 листопада 2022 з 14 год. 44 хв. до 18 год. 20 хв. перебували в укритті цивільного захисту адміністративної будівлі суду.

Ухвалою від 18.11.2022 суд призначив розгляд справи на 06.12.2022.

02.12.2022 на адресу суду надійшло звернення від Національної спілки журналістів (Вх. № 24888/22).

В судовому засіданні 06.12.2022 судом оголошено перерву до 13.12.2022.

07.12.2022 на електронну адресу суду надійшло вступне слово відповідача (Вх. № 25313/22).

В судове засідання 13.12.2022 з`явився прокурор, представники позивача та відповідача, надали пояснення та заперечення по суті спору, прокурор та позивач просили позовні вимоги задоволити, відповідач просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

В судовому засіданні 13.12.2022 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Правова позиція прокуратури.

Прокурор звернувся з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 3 486 425,29 грн заборгованості по договору оренди державного майна №53 від 22.07.2005, з них: 3 224 504,23 заборгованість з орендної плати та 261 921,06 грн пені.

Прокурор обґрунтовує позовні вимоги тим, що 22.07.2005 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Львівській області та Колективним підприємством загальнополітичне видання «Сільські вісті», газета захисту інтересів селян України укладено договір оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності.

Договір оренди розірвано 04.05.2022 у зв`язку із відмовою орендодавця від договору на підставі ст. 782 ЦК України. Однак відповідачем не була сплачена орендна плата. Тому прокурор звернувся до суду з вимогою про стягнення на користь позивача заборгованості з орендної плати та пені.

Правова позиція позивача.

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Львівській області, Закарпатській та Волинській областях, в інтересах якого звернувся прокурор, підтримав позовні вимоги, надав пояснення по справі та просить позов задоволити повністю.

Правова позиція відповідача.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, з позовними вимогами не погоджується, просить у задоволенні позову відмовити з огляду на наступне.

Зазначив, що прокурором належним чином не доведено підстав для представництва інтересів держави, передбачених пунктом 3 частини першої статті 131-1 Конституції та частиною третьою статті 23 Закону України "Про прокуратуру, а тому за наслідками розгляду справи необхідно залишити позов без розгляду, оскільки позовну заяву від імені заінтересованої особи подано особою, яка не має процесуальної дієздатності.

Ухвалою від 04.10.2022 суд відмовив в задоволенні клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду.

Зазначив, що прокурором не долучено доказів про внесення змін до договору оренди та необхідності сплати орендної плати щомісячно на суму більше 200 000 грн., як це зазначено у Розрахунку заборгованості по орендній платі до Державного бюджету ПП «Загальнополітичне видання «Сільські вісті» газета захисту інтересів селян України», який долучено до позовної заяви.

Також прокурором не долучено акту взамоєзвірки між Позивачем та Відповідачем, який би підтверджував зазначені суми заборгованості відповідача за відповідний період. Вважає що у справі немає жодних доказів (окрім долученого згаданого вище Розрахунку) на підтвердження заборгованості відповідача щодо несплати орендної плати саме на суму 3224504, 23 грн. та пені на суму 261 921,06 грн.

Відповідач (орендар) з незалежних від нього обставин протягом 2021 року був повністю позбавлений можливості користуватися орендованим майном, про що неодноразово вказував у листах Позивачу та на підставі частини 6 статті 762 ЦК України його повинно бути звільнено від внесення орендної плати, однак Позивачем проігноровано зазначені листи Відповідача та відповіді на них не отримано в установлені законодавством строки. І тільки 26.04.2022 року Позивачем за №11.03-01433 скеровано лист про відмову від договору оренди №53 від 22.07.2005 та 28.06.2022 року за №11-03-02115 Позивачем скеровано лист щодо припинення договору оренди від 22.07.2005 за №53.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

22.07.2005 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Львівській області (правонаступником якого є Регіональне відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях) та Колективним підприємством загальнополітичне видання «Сільські вісті», газета захисту інтересів селян України укладено договір оренди структурного підрозділу філії № 4 санаторію «Смерічка» цілісного майнового комплексу державного комплексного торговельного підприємства «Хрещатик» №53, відповідно до п.1.1 якого, орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування структурний підрозділ філію № 4 санаторій «Смерічка» за адресою : Львівська область, Дрогобицький район, с. Опака.

Вартість зазначеного орендованого майна визначена згідно зі звітом про оцінку майна, станом на 30.06.2005 року і становить 3747,361 тис. грн.

Згідно п.2.1. договору орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, вказаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акту приймання-передавання майна.

Передача майна в оренду не тягне за собою виникнення в орендаря права власності на це майно. Власником майна залишається держава, а орендар користується ним протягом строку оренди, про що вказано у п. 2.2. Договору.

За умовами п.7.1 договору орендодавець зобов`язується передати орендарю в оренду структурний підрозділ цілісного майнового комплексу, зазначений в п. 1.1. договору за актом приймання-передавання майна, який підписується одночасно з цим договором.

На виконання умов договору оренди, 22.07.2005 сторонами підписно акт приймання передачі державного майна, згідно якого Орендодавець передав, а Орендар прийняв в строкове платне користування структурний підрозділ філію № 4 санаторій «Смерічка» цілісного майнового комплексу Державного комплексного торговельного підприємства «Хрещатик».

Пунктом 3.1 Договору встановлено, що орендна плата визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої Кабінетом Міністрів України і становить без ПДВ за базовий місяць оренди (червень 2005 року) 13 281,14 грн.

Орендна плата за перший (повний) місяць оренди липень 2005 року визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць червень 2005 року на індекс інфляції за липня 2005 року. Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць (п. 3.2 Договору).

Згідно з п.10.1 Договору цей договір укладений на 49 років.

Відповідно до п. 10.3 Договору зміни і доповнення або розірвання цього Договору допускаються за взаємною згодою сторін. Зміни та доповнення, що пропонуються внести, розглядаються протягом одного місяця з дати їх подання до розгляду іншій сторони.

Договір оренди розірвано 04.05.2022 у зв`язку із відмовою орендодавця від договору на підставі ст. 782 ЦК України.

Відповідно до п. 5.3 Договору орендар зобов`язується своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Згідно листа Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинські областях за №10-03- 01490 від 02.05.2022 вбачається, що ПП загальнополітичне видання «Сільські вісті», газета захисту інтересів селян України несвоєчасно та не у повному обсязі сплачує орендну плату за користування майном і, як наслідок, виникла заборгованість з орендної плати за період з березня 2021 року по травень 2022 року в сумі 3 224 504,23 грн.

Пунктом 3.5 Договору передбачено, що орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету, відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості, з урахуванням індексації, за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

У зв`язку із невиконанням Орендарем свого обов`язку щодо своєчасного та повного внесення орендної плати за користування державним нерухомим майном, позивачем нараховано пеню на заборгованість з орендної плати у сумі 261 921,06 грн.

Відтак, прокурор звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 3 486 425,29 грн.

Оцінка суду.

Щодо підставності звернення заступника керівника Львівської обласної прокуратури до суду та щодо порушення інтересів держави в даному випадку, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно з частинами 3, 5 статті 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Відповідно до частини четвертої вказаної статті прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує: 1) в чому полягає порушення інтересів держави, 2) необхідність їх захисту, 3) визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає 4) орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Згідно з положеннями частини 1 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" представництво прокурором держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (далі - компетентний орган), а також у разі відсутності такого органу (ч. 3 ст. 23 закону України Про прокуратуру).

Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень (абзаци 1 -3 частини 4 зазначеної статті).

Велика Палата Верховного Суду у постановах від 26.06.2019 у справі №587/430/16-ц та від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 вказала, що системне тлумачення абзацу 1 частини 3 статті 23 Закону Про прокуратуру дозволяє дійти висновку, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах; 2) якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.

Порушення інтересів держави полягає у тому, що Відповідач за оренду державного майна структурного підрозділу філії № 4 санаторію «Смерічка» цілісного майнового комплексу державного комплексного торговельного підприємства «Хрещатик», що знаходиться за адресою : Львівська область, Дрогобицький район, с. Опака, на підставі договору оренди №53 від 22.07.2005 року, не сплачував на користь Позивача за період з березня 2021 року по травень 2022 року орендної плати, внаслідок чого, у Відповідача утворилася заборгованість за цим договором у розмірі 3 224 504,23 грн.

Так, незважаючи на триваючий характер невиконання умов договору та вимог Закону щодо сплати ПП «Загальнополітичне видання «Сільські вісті», газета захисту інтересів селян України» орендної плати за використання майна, Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях не вжито судових заходів з метою захисту інтересів держави.

Прокурор стверджує, що позивач достовірно знаючи про допущені порушення Відповідачем, володіючи достатнім обсягом повноважень для належного захисту інтересів держави, не вжив необхідних та достатніх заходів реагування. Вказані обставини свідчать про нездійснення уповноваженим органом своїх обов`язків у сфері контролю за повнотою та своєчасністю сплати орендної плати за оренду державного майна та як наслідок, неналежний захист інтересів держави, що підтверджує наявність «виключного випадку» для звернення прокурора з даним позовом до суду.

З огляду на те, що Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях не вжито заходів щодо захисту інтересів держави щодо своєчасного стягнення нарахованих платежів за використання державного майна у тому числі шляхом звернення до суду, інтереси держави є порушеними та такими що підлягають захисту в судовому порядку, наявні підстави для здійснення органами прокуратури захисту в суді інтересів держави в особі даного органу.

В даному випадку прокурор не виступає у якості альтернативного суб`єкта звернення до суду, оскільки згаданий суб`єкт владних повноважень хоча і має повноваження захистити інтереси держави, але не звернувся до суду з позовною заявою про захист порушених прав.

Отже, участь прокурора у даній справі є законною, не порушує справедливого балансу та зумовлена не тільки захистом державного, але й публічного інтересу, який полягає у захисті прав великого числа громадян.

Львівською обласною прокуратурою 20.04.2022, 13.05.2022 та 06.06.2022 скеровано на адресу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях листи щодо з`ясування причин самостійного невжиття заходів по стягненню суми заборгованості в примусовому порядку.

Водночас, зі змісту відповідей Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях за № 10- 03-01490 від 02.05.2022 та №10-03-01624 від 20.05.2022 вбачається, що регіональне відділення не має можливості подати до суду відповідний позов до ПП «Загальнополітичне видання «Сільські вісті», газета захисту інтересів селян України» про стягнення заборгованості з орендної плати у зв`язку із відсутністю коштів на сплату судового збору.

Вказані обставини свідчать про самоусунення органу місцевого самоврядування та контролюючого органу від реалізації функції захисту порушених інтересів держави, як наслідок, наявність передбачених ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» підстав для їх представництва.

Львівська обласна прокуратура листом від № 15/4-468вих-22 від 20.06.2022 повідомила Позивача про звернення до суду від його імені із відповідною позовною заявою до Відповідача.

Отже, в основі інтересу держави (національного, суспільного інтересу) лежить потреба у здійсненні дій, спрямованих на додержання законодавства про державну і комунальну власність, в тому числі з питань заборгованості з орендних платежів перед державним бюджетом та установлено факт порушення інтересів держави та неналежне здійснення органом державної влади повноважень по їх захисту.

Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (ч.1 ст.11 ЦК України).

Згідно ст. 174 ГК України однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Майново-господарські зобов`язання між суб`єктами господарювання виникають на підставі договорів (ст. 179 Господарського кодексу України) і сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору (ст. 627 Цивільного кодексу України).

Між сторонами виникли взаємні права та обов`язки на підставі укладеного договір оренди структурного підрозділу філії № 4 санаторію «Смерічка» цілісного майнового комплексу державного комплексного торговельного підприємства «Хрещатик» № 53 від 22.07.2005 року.

Дані правовідносини врегульовано відповідним договором між сторонами, нормами Глави 58 ЦК України, Законом України Про оренду державного та комунального майна.

Відповідно до статті 2 Закону України Про оренду державного та комунального майна орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності. Згідно зі статтею 5 вказаного Закону орендодавцем щодо цілісних майнових комплексів підприємств, їх структурних підрозділів виступає Фонд державного майна України, його регіональні відділення та представництва.

За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди) (ст. 759 ЦК України).

У відповідності до частини 1 статті 795 Цивільного кодексу України передання наймачеві будівлі оформлюється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту починається обчислення строку договору найму, якщо інше не встановлено договором.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, на виконання вимог п.7.1 договору орендодавець зобов`язується передати орендарю в оренду структурний підрозділ цілісного майнового комплексу, зазначений в п. 1.1 договору, по акту приймання-передавання майна, який підписується одночасно з цим договором.

На виконання умов договору оренди Орендодавець передав, а Орендар прийняв в строкове платне користування державне майно - структурний підрозділ філію № 4 санаторію «Смерічка», про що складено акт приймання- передачі майна, що належить до державної власності № 53/2005 від 22.07.2005, який підписаний в двосторонньому порядку уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками орендодавця та орендаря.

Згідно із положеннями ст.19 Закону України Про оренду державного та комунального майна, орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

Орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством (ч.1 ст. 286 ГК України).

Статтею 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину - правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. У даному випадку договір не визнаний недійсним, а тому його положення є обов`язковими для сторін.

Відповідно до ч.1 та ч.5 ст.762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

За умовами п.5.3 договору орендар зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату до державного бюджету.

Положеннями п.3.1 та 3.3 договору встановлено, що орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої КМУ і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку (останній місяць, по якому є інформація про індекс інфляції) червень 2005 року 13281,14 грн. Орендна плата перераховується в повному розмірі до державного бюджету щомісяця не пізніше 10 числа місяця наступного за звітним.

За статтею 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ст. 526 ЦК України та ст.193 ГК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином згідно умов договору та актів цивільного законодавства, а при відсутності таких вказівок - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст.530 ЦК України).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що обов`язок сплати орендних платежів у орендаря наставав щомісяця 10 числа місяця, наступного за звітним.

Відповідно до частини 2 статті 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Судом встановлено факт порушення відповідачем свого зобов`язання щодо вчасної сплати орендних платежів, а відтак позовна вимога про стягнення з відповідача заборгованості по орендній платі з врахуванням індексу інфляції в сумі 3 224 504,23 грн, яка розрахована у відповідності до поданого розрахунку по орендній платі, підлягає задоволенню.

Щодо стягнення пені суд зазначає наступне.

Штрафними санкціями відповідно до ч.1 ст.230 Господарського кодексу України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (за змістом ст.549 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч.3 ст.551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Аналогічні приписи наведено у ст.233 Господарського кодексу України, за змістом якої у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Аналіз приписів ст.551 Цивільного кодексу України, 233 Господарського кодексу України дає підстави для висновку про те, що право суду зменшити заявлені до стягнення суми штрафних санкцій пов`язане з наявністю виняткових обставин, встановлення яких вимагає надання оцінки; господарський суд повинен надати оцінку поданим учасниками справи доказам та обставинам, якими учасники справи обґрунтовують наявність підстав для зменшення штрафних санкцій, так і заперечення інших учасників щодо такого зменшення. Вирішуючи питання про зменшення розміру пені, яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки порівняно з розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причин неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків та ін. При цьому обов`язок доведення існування обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру заявленої до стягнення суми пені, покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання.

Зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Водночас слід зазначити, що чинним законодавством не врегульований розмір (відсоткове співвідношення) можливого зменшення штрафних санкцій. Відповідно, таке питання вирішується господарським судом згідно зі ст.86 Господарського процесуального кодексу України, тобто за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідач у промові в судових дебатах просив зменшити стягнення штрафних санкцій з огляду на те, що Відповідач (орендар) з незалежних від нього обставин протягом 2021 року був повністю позбавлений можливості користуватися орендованим майном, про що неодноразово вказував у листах Позивачу (діяльність орендованого державного майна санаторію «Смерічка» тимчасово призупинена з метою запобігання поширенню захворюваності, спричиненої пандемією COVID-19 з 01.04.2020 року). У підсумку з незалежних від нього обставин Відповідач протягом 2021-2022 рр. був повністю позбавлений можливості користуватися орендованим майном. Однак, у період відсутності господарської діяльності у зв`язку з пандемією, а в подальшому після 24 лютого 2022 року війною з російським агресором, редакція газети «Сільські вісті», як орендар, утримувала у робочому стані цілісний майновий комплекс «Смерічки». Старалась, як могла, зберегти робочі місця, сплачувала податки, зарплату працівникам санаторію. Тож, коли виникла форс-мажорна ситуація, санаторій зміг прийняти тимчасово переселених осіб, як дорослих, так і дітей, яким санаторій слугує певний час домівкою.

Наведені обставини свідчать про скрутне становище товариства, крім того, надмірне стягнення з товариства призведе до збитковості та неможливості випуску нових номерів газети, що є підставами для зменшення стягнення грошових коштів з відповідача.

Суд зазначає, що 24.02.2022 росією було розпочато повномасштабні військові дії проти України, у зв`язку з чим з 24.02.2022 згідно з Указом Президента України від 17.05.2022 №341/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України №2263-IX від 22.05.2022 "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" в Україні введено воєнний стан.

Відповідач орендував приміщення санаторію і як в період пандемії COVID-19 так і під час війни. Корпуси санаторію не могли бути задіяні повністю, оскільки це загрожувало б життю та здоров`ю людей, тому і попиту на путівки не було.

Разом з тим, заборгованість по орендних платежах нарахована під час карантинних заходів з метою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, під час яких, як зазначає Відповідач підприємство не здійснювало діяльність.

Суд враховує, що порушення відповідачем зобов`язань мало місце і до початку військової агресії, проте наведене не нівелює права суду за наявності вказаних обставин станом на дату розгляду спору зменшити розмір неустойки. Враховуючи фінансовий стан сторін, та обставини які склались на даний час , а це воєнний стан в Україні суд дійшов висновку, що штрафні санкції мають бути співмірними і жодним чином не слугувати збагаченням однієї сторони за рахунок іншої.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про зменшення розміру пені до 100 000,00 грн.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст. 77 ГПК України, вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України, встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У зв`язку з викладеним, враховуючи вищенаведені положення норм чинного законодавства України, приймаючи до уваги встановлені фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги слід задоволити частково 3 224 504,23 грн заборгованості та 100 000,00 грн пені. В задоволенні решти вимог відмовити за безпідставністю.

Судові витрати.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При цьому, у разі коли господарський суд зменшує розмір неустойки (штрафу, пені), витрати позивача, пов`язані зі сплатою судового збору, відшкодовуються за рахунок відповідача у сумі, сплаченій позивачем за позовною вимогою, яка підлягала б задоволенню, якби зазначений розмір судом не було зменшено.

Відтак до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в розмірі 52 296,38 грн.

Керуючись статтями 10, 12, 20, 73, 74, 75, 76, 79, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з Приватного підприємства «Загальнополітичне видання «Сільські вісті» газета захисту інтересів селян України» (03047, м. Київ, пр. Перемоги, 50, ) в державний бюджет України на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях (79005, м. Львів, вул. Коперника, 4, ) заборгованість в сумі 3 324 504,29 грн.

3. Стягнути з Приватного підприємства «Загальнополітичне видання «Сільські вісті», газета захисту інтересів селян України» (03047, м. Київ, пр. Перемоги, 50, ) на користь Львівської обласної прокуратури (р/р № 0774 у У ДКСУ у м.Києві МФО 820172, ) судовий збір в розмірі 52 296,38 грн.

4. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Рішення може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду в порядку, встановленому розділом IV ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 22.12.2022.

Суддя Запотічняк О.Д.