УХВАЛА

м. Київ

20.12.2022Справа № 910/13894/22

Суддя Сівакова В.В., розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільвер Фуд"

до Фізичної особи-підприємця Мельник Інни Володимирівни

про стягнення 74.110,84 грн

ВСТАНОВИВ:

13.12.2022 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільвер Фуд" до Фізичної особи-підприємця Мельник Інни Володимирівни про стягнення 74.110,84 грн боргу за неналежне виконання останнім зобов`язань по сплаті отриманого товару.

Позовна заява не може бути прийнята до розгляду та підлягає залишенню без руху з огляду на наступне.

Відповідно до п.п. 5, 8 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява має містити:

виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову;

перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Згідно з ч. 2 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Позивач в позовній заяві зазначає, що 20.03.2019 між сторонами досягнуто усної домовленості про постачання товарно-матеріальних цінностей та передано відповідачу на підпис договір поставки № 81, однак відповідач підписаний примірник договору позивачу не повернув.

Проте, позивачем на підтвердження викладеного не подано ані редакції договору № 81 від 20.03.2019 ані доказів його вручення або надіслання відповідачу.

Позивач у позовній заяві зазначає, що згідно із актом звірки розрахунків за період 01.11.21-31.12.21 від 31.12.2021, підписаного сторонами, заборгованість відповідача станом на 01.11.2021 складала 54.449,08 грн.

Суд відзначає, що сам по собі акт звірки розрахунків не є належним доказом факту здійснення будь-яких господарських операцій: поставки, надання послуг, здійснення оплати тощо, оскільки не є первинним бухгалтерським обліковим документом в розумінні ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік».

Інших доказів в підтвердження наявності заборгованості відповідача перед позивачем станом на 01.11.2021 в розмірі 54.449,08 грн не подано.

Позивач в позовній заяві зазначає, що відповідачем було повернуто позивачу матеріальні цінності у листопаді 2021 року на суму 9.045,52 грн; в грудні 2021 року на суму 11.420,22 грн; у січні 2022 року на суму 4.974,60 грн; в лютому та березні 2022 року на суму 11.197,74 грн, проте не зазначає якими саме доказами це підтверджується та не наведено відповідні докази у переліку документів, що додаються до позовної заяви. Також позивачем не вказано, що докази повернення відповідачем матеріальних цінностей не можуть бути подані разом із позовною заявою.

Позивач у позовній заяві зазначає, що у листопаді 2021 року позивачем було поставлено відповідачу товарно-матеріальні цінності на суму 35.226,18 грн згідно видаткових накладних у кількості 29 штук, перелік яких наведений у позовній заяві.

Однак, у 26-ти видаткових накладних з цього переліку міститься посилання, що товар поставлений на виконання договору № 35 від 20.03.2019.

Також позивач у позовній заяві зазначає, що відповідачем було здійснено часткову оплату товару: 02.11.2021 на суму 11.000,00 грн; 20.12.2021 на суму 4.387,00 грн; 28.12.2021 на суму 9.387,00 грн; 04.01.2022 на суму 9.387,00 грн; 12.01.2022 на суму 10.000,00 грн; 04.02.2022 на суму 20.000,00 грн.

В якості доказів оплати позивачем подано виписки по рахунку, з яких вбачається, що оплата наведених сум здійснена також на виконання договору поставки № 35 від 20.03.2019.

При цьому у позовній заяві відсутнє будь-яке посилання на укладений між сторонами договір поставки № 35 від 20.03.20219 та відповідно не подано його до позовної заяви.

Згідно зі ст. 80 Господарського процесуального кодексу України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. При цьому слід звернути увагу, що у відповідності до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України суд з власної ініціативи не може збирати докази, що стосуються предмета спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з ч. 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Оскільки позовна заява не відповідає вимогам господарського процесуального законодавства, суд вважає необхідним залишити позовну заяву без руху, надавши позивачу строк для усунення зазначених недоліків.

Керуючись п.п. 5, 8 ч. 3 ст. 162, ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Встановити позивачу десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання

- редакції договору № 81 від 20.03.2019 та доказів його вручення або надіслання відповідачу;

- підтвердження наявності заборгованості відповідача перед позивачем станом на 01.11.2021 в розмірі 54.449,08 грн;

- заяви із зазначенням доказів, які підтверджують повернення відповідачем товарно-матеріальних цінностей на загальну суму 36.638,08 грн, надавши відповідні докази;

- заяви із зазначенням обгрунтування надання доказів поставки та оплати товарно-матеріальних цінностей на підставі договору поставки № 35 від 20.03.2019.

- доказів надіслання відповідачу наведених вище документів.

Попередити позивача, що відповідно до ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, у разі якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набрала чинності 20.12.2022 та оскарженню не підлягає.

Суддя В.В.Сівакова