ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

07 грудня 2022 року Справа № 903/465/22

Господарський суд Волинської області у складі судді Вороняка А. С., за участі секретаря судового засідання Коритан Л. Ю., розглянувши матеріали по справі

за позовом Приватного акціонерного товариства Національна енергетична компанія Укренерго

до відповідача: Дочірнього підприємства Евода Трейд комунального підприємства Луцькводоканал

про стягнення 17930167,64 грн,

за участю представників-учасників справи:

від позивача: Карплюк П. М., адвокат, довіреність № 28/12-13 від 28.12.2021;

від відповідача: Пасічник Н. О., керівник, витяг з ЄДРПОУ.

Права та обов`язки учасникам судового процесу роз`яснені відповідно до ст.ст. 42, 46 ГПК України.

Відводу складу суду не заявлено.

Запис розгляду судової справи здійснюється за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу Діловодство суду.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Встановив:

позивач - Приватне акціонерне товариство Національна енергетична компанія Укренерго звернулося до Господарського суду Волинської області з позовом до Дочірнього підприємства Евода Трейд комунального підприємства Луцькводоканал про стягнення 17930167,64 грн, з них 13908414,24 грн основного боргу, 1186806,98 грн пені, 181105,70 грн 3 % річних, 1119008,91 грн інфляційних втрат, 1534831,81 грн штрафу.

При обґрунтуванні позовних вимог посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору № 0679-02024 від 04.06.2019 про надання послуг з передачі електричної енергії в частині повної та своєчасної оплати наданих послуг.

Ухвалою суду від 11.07.2022 відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 10.08.2022, запропоновано відповідачу надати відзив на позов, позивачу відповідь на відзив.

10.08.2022 відповідач через відділ документального забезпечення та контролю подав клопотання про відкладення підготовчого засідання на іншу дату для надання можливості подати відзив на позовну заяву, оскільки ухвалу про відкриття провадження отримав лише 09.08.2022.

Ухвалою суду від 10.08.2022 повідомлено сторони про те, що підготовче засідання відбудеться 06.09.2022.

24.08.2022 відповідач через відділ документального забезпечення та контролю суду подав відзив № 356 від 23.08.2022 в якому просить відмовити в задоволенні позову, у випадку задоволення позовних вимог просить зменшити розмір штрафних санкцій на 95 %. При цьому вказує, що позовні вимоги заперечує частково в частині нарахування штрафних санкцій, оскільки у відповідності до норм п.5.7. договору право нарахування штрафних санкцій (пені, штрафу) у позивача виникає за порушення термінів розрахунку відповідачем, які п.5.5 договору пов`язує із фактичним обсягом наданої послуги на підставі отриманого акта приймання-передачі, а не попередньої оплати планової вартості послуги ОСП, як зазначає позивач у позовних вимогах. Звертає увагу суду, що п.5.7 договору передбачає можливість нарахування пені у розмірі 0,1% (але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня) від суми боргу за кожен день прострочення платежу. Попередня оплата вартості послуги, яка ще не була надана позивачем, на яку відсутній узгоджений та підписаний належним чином сторонами акт приймання-передачі, не може рахуватися боргом, який дає право позивачу здійснювати нарахування штрафних санкцій. Також зазначає, що ПрАТ НЕК Укренерго плановий обсяг послуг за період з жовтня 2021 року по лютий 2022 року жодного разу не було погоджено, а за період серпень-вересень 2021 року рахунки на здійснення попередньої оплати ОСП взагалі не виставлялися, обов`язковій сплаті підлягає лише фактично отриманий обсяг послуги, який зазначений в акті - приймання передачі послуги за розрахунковий період, відповідно право позивача на нарахування пені, штрафу, 3 % річних та інфляційних нарахувань виникає лише за прострочення сплати фактично отриманого обсягу послуги. Вказує, що законодавство України пов`язує настання відповідальності боржника у вигляді пені, штрафу, 3 % річних та інфляційних нарахувань, саме за прострочення грошового зобов`язання, а несплата однією із сторін договору попередньої оплати за послугу, яка іншою стороною ще не була надана, не є грошовим зобов`язанням, за несвоєчасне виконання якого нараховуються пеня, штраф, 3% річних та інфляційні втрати на підставі статті 549, 625 ЦК України, 230 ГК України, а є лише платежами наперед, у рахунок майбутніх розрахунків за послугу, яка буде надана, у зв`язку з чим вважає, що позиція позивача щодо нарахування пені та штрафу, 3% річних і інфляційні втрат за прострочення оплати планової вартості є неправомірною. У відповідності до п. 5.5. договору, обов`язок здійснити оплату виникає у відповідача саме протягом трьох банківських днів, з дати отримання відповідного акту на суму, яка в ньому зазначена. Щодо зменшення розміру штрафних санкцій відповідач зазначає, що причиною утворення заборгованості за надані послуги з передачі електричної енергії стало те, що споживачі електричної енергії, а саме Рівненське обласне виробниче комунальне підприємство водопровідно-каналізаційного господарства Рівнеоблводоканал, Державне міжрайонне підприємство водопровідно-каналізаційного господарства Дніпро-Західний Донбас створили заборгованість за надані послуги з постачання електричної енергії перед ДП ЕВОДА Трейд КП Луцькводоканал в сумі більше 20579396,32 грн, яка не погашена і на даний час. Дані споживачі відносяться до підприємств критичної інфраструктури, оскільки надають послуги з централізованого водопостачання і водовідведення, в зв`язку з чим на них поширюється дія Закону України Про критичну інфраструктуру. Станом на 23.08.2022 по даних споживачах наявні рішення судів про примусове стягнення боргу, однак, в зв`язку з тим, що дані підприємства є об`єктами критичної інфраструктури, у період дії воєнного стану стягнення з них не проводяться. Також відповідач звертає увагу суду на те, що він не ухиляється від сплати основної заборгованості та частково здійснює її погашення.

05.09.2022 позивач через відділ документального забезпечення та контролю суду подав відповідь на відзив № 01/37621 від 02.09.2022 в якому вказує, що не погоджується з твердженнями відповідача наведеними у відзиві, оскільки відповідальність, яка вказана в пункті 5.7. договору розповсюджується як на порушення термінів здійснення розрахунків по плановій вартості послуги визначених п. 5.2. договору, так і на порушення термінів розрахунків по оплаті послуги згідно з актом приймання - передачі (фактична вартість послуги) визначеного п. 5.5. договору. Дане кореспондується також з положеннями п. 5.7. типового договору про надання послуг з передачі електричної енергії, що є додатком 6 до Кодексу системи передачі, згідно якого у випадку порушення будь-яких термінів розрахунку за цим договором користувач сплачує ОСП пеню в розмірі 0,1 % (але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня) від суми боргу за кожен день прострочення платежу, ураховуючи день фактичної оплати. Зазначає, що твердження відповідача про непогодження позивачем наданих ДП Евода Трейд планових обсягів передачі електричної енергії на жовтень 2021- лютий 2022 року не відповідає дійсності, оскільки відповідачем не було надано позивачу таких листів з плановими показниками та відповідно відповідач не надав жодних доказів наявності будь-яких зауважень чи заперечень надісланих НЕК Укренерго щодо планових обсягів електричної енергії зазначених у планових рахунках. Натомість, НЕК Укренерго погодило вказані планові обсяги передачі електричної енергії на жовтень 2021 - лютий 2022 року, що відображено також в доданих до позовної заяви планових рахунках- фактурах. Щодо клопотання відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій вказує, що останнє не є обґрунтованим і фактично заохочувало би порушення зобов`язань з оплати послуг з передачі електричної енергії та сприяло би завданню збитків позивачу, безвідповідальному ставленню користувачів послуг до виконання договірних зобов`язань, розбалансуванню розрахунків на ринку електричної енергії та подальшому зниженню платіжної дисципліни у разі задоволення такого клопотання. Дана відповідь з додатками приєднано до матеріалів справи.

В судовому засіданні 06.09.2022 оголошено перерву до 04.10.2022.

12.09.2022 відповідач через відділ документального забезпечення та контролю суду подав заперечення на відповідь на відзив № 377 від 09.09.2022 в якому не погоджується з міркуваннями та аргументами позивача наведеними у відповіді на відзив з підстав зазначених в запереченні.

26.09.2022 позивач подав пояснення № 01/41641 від 22.09.2022 щодо поданих відповідачем заперечень на відповідь на відзив.

В судовому засіданні 04.10.2022 оголошено перерву до 19.10.2022.

В судовому засіданні 19.10.2022 з метою надання можливості учасникам справи скористатися своїми процесуальними правами, дотримання принципу пропорційності, реалізації засад змагальності, враховуючи завдання господарського судочинства, суд ухвалив на місці відкласти розгляд справи по суті в межах строку передбаченого ГПК України.

Ухвалою суду від 19.10.2022 повідомлено сторони про те, що розгляд справи по суті відбудеться 11.11.2022.

Ухвалою суду від 21.10.2022 виправлено описку в даті судового засідання та повідомлено сторони про те, що розгляд справи по суті відбудеться 15.11.2022.

В судовому засіданні 15.11.2022 оголошено перерву до 23.11.2022.

Ухвалою суду від 23.11.2022 повідомлено сторони про те, що судове засідання 23.11.2022 не відбулося у зв`язку із відсутністю електроенергії в Господарському суді Волинської області, у зв`язку з чим розгляд справи по суті відкладено на 07.12.2022.

Представник позивача в судовому засіданні 07.12.2022 позов підтримав з підстав викладених в ньому, відповіді на відзив та поясненнях, представник відповідача позов заперечила з підстав викладених у відзиві, заперечені на відповідь на відзив.

Згідно ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, учасником якої є Україна, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті,

встановив:

04.06.2019 між Державним підприємством «Національна енергетична компанія «Укренерго» (оператор системи передачі/ОСП) та Дочірнім підприємством «Евода Трейд» комунального підприємства «Луцькводоканал» (користувач) укладено договір про надання послуг з передачі електричної енергії № 0679-02024 (далі договір) (а.с.79-85).

Згідно п. 1.1. договору ОСП зобов`язується надавати послугу з передачі електричної енергії (далі - послуга) відповідно до умов цього договору, а користувач зобов`язується здійснювати оплату за послугу відповідно до умов цього договору.

В подальшому додатковими угодами № 1 від 04.06.2019, № 2 від 14.08.2019, № 3 від 01.11.2020, № 4 від 21.09.2021 договір про надання послуг з передачі електричної енергії № 0679-02024 було викладено в новій редакції (а.с. 86-97).

Відповідно до п. 4.1. договору для розрахунків за цим договором використовується плановий і фактичний обсяг послуги:

- плановий обсяг послуги визначається на основі наданих користувачем повідомлень щодо планового обсягу передачі електричної енергії на розрахунковий місяць. У разі ненадання або несвоєчасного надання користувачем повідомлень плановим обсягом послуги визначається фактичний обсяг наданої послуги у попередньому розрахунковому періоді;

- фактичний обсяг послуги у розрахунковому місяці визначається відповідно до розділу ХІ Кодексу системи передачі.

Відповідно до п. 5.1. договору розрахунковим періодом за цим договором є 1 календарний місяць.

Пунктом 5.2. договору установлено, що користувач здійснює поетапну попередню оплату планової вартості послуги ОСП таким чином:

- 1 платіж - до 17:00 другого банківського дня розрахункового місяця у розмірі 1/5 від планової вартості послуги, визначеної згідно з розділом 3 цього договору. Подальша оплата здійснюється шляхом сплати 1/5 від планової вартості послуги, яка визначена згідно з розділом 3 цього договору, відповідно до такого алгоритму:

- 2 платіж - до 10 числа розрахункового місяця;

- 3 платіж - до 15 числа розрахункового місяця;

- 4 платіж - до 20 числа розрахункового місяця;

- 5 платіж - до 25 числа розрахункового місяця.

Відповідно до пункту 6.3 договору у разі зміни планових обсягів послуги протягом розрахункового місяця користувач передає ОСП повідомлення про зміну обсягів послуги. ОСП протягом 5 робочих днів з моменту отримання такого повідомлення коригує розмір наступних планових платежів.

Згідно з п. 5.5. договору користувач здійснює розрахунок з ОСП за фактичний обсяг послуги протягом 3 банківських днів з дати та на підставі отримання акта приймання-передачі послуги, який ОСП надає користувачу протягом перших 11 календарних днів місяця, наступного за розрахунковим. Оплата послуги здійснюється на підставі рахунків, наданих ОСП або самостійно сформованих в електронному вигляді за допомогою "Системи управління ринком", з використанням кваліфікованого електронного підпису тієї особи, яка уповноважена підписувати документи в електронному вигляді, у порядку, визначеному законодавством.

Відповідно до п. 5.6 договору у разі виникнення розбіжностей за отриманим від ОСП за попередній розрахунковий місяць актом приймання-передачі послуги, користувач має право оскаржити зазначену в акті приймання-передачі послуги вартість послуги шляхом направлення ОСП повідомлення протягом 5 робочих днів з моменту отримання акта. Процедура оскарження не звільняє користувача від платіжного зобов`язання у встановлений договором термін. Якщо користувач не надає ОСП повідомлення з обґрунтуванням розбіжностей протягом 5 робочих днів з дати отримання акта приймання-передачі послуги, то вважається, що цей акт прийнято без розбіжностей.

Пунктом 5.7. договору передбачено, що у випадку порушення будь-яких термінів розрахунку за цим договором користувач сплачує ОСП пеню у розмірі 0,1% (але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня) від суми боргу за кожен день прострочення платежу, ураховуючи день фактичної оплати. Пеня нараховується до повного виконання користувачем своїх зобов`язань. За прострочення зазначеного терміну понад тридцять календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 7 % від суми простроченого платежу. У разі якщо фактичний обсяг оплати користувачем послуги перевищує суму, зазначену в акті приймання-передачі наданої послуги, ОСП (за заявою користувача) протягом 5 банківських днів з дня отримання заяви повертає користувачу надлишок коштів або, у разі відсутності такої заяви користувача, ураховує їх як оплату послуги останнього платежу наступного розрахункового періоду відповідно до пункту 5.2 цього договору. За наявності заборгованості кошти зараховуються першочергово в оплату заборгованості минулих періодів з найдавнішим терміном її виникнення (за цим договором). При повній сплаті заборгованості минулих періодів надлишок коштів може бути зарахований в оплату пені та штрафних санкцій за наявності письмової згоди користувача. У разі недотримання ОСП термінів повернення коштів користувач має право нарахувати пеню у розмірі 0,1 % від суми коштів (але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня), що підлягають поверненню, за кожен день прострочення. Пеня нараховується до повного виконання ОСП зобов`язань щодо повернення коштів. За прострочення зазначеного терміну понад тридцять календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 7 % від суми коштів, що підлягають поверненню.

Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 ЦК України).

Статтею 627 ЦК України установлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

З положень ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України вбачається, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За приписами ст. 4 Закону України «Про ринок електричної енергії», учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються договори, зокрема про надання послуг з передачі.

Передача електричної енергії - транспортування електричної енергії електричними мережами оператора системи передачі від електричних станцій до пунктів підключення систем розподілу та електроустановок споживання (не включаючи постачання електричної енергії), а також міждержавними лініями (п. 60 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок електричної енергії»).

Відповідно до п. 4 ст. 33 Закону України «Про ринок електричної енергії», оператор системи передачі надає послуги з передачі електричної енергії на підставі договору, укладеного на основі типового договору про надання послуг з передачі електричної енергії.

Згідно з приписами п. п. 5.1-5.2 Кодексу системи передачі, договір про надання послуг з передачі електричної енергії визначає організаційні, технічні та фінансові умови, на яких ОСП здійснює передачу електричної енергії електричними мережами системи передачі. Договір встановлює обов`язки та права сторін у процесі передачі електричної енергії електричними мережами Оператора системи передачі від виробників до систем розподілу та споживачів, а також при здійсненні її експорту, імпорту та транзиту. Укладення договорів про надання послуг з передачі електричної енергії є обов`язковою умовою надання користувачам доступу до системи передачі.

Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не установлено договором.

Частиною 1 ст. 903 ЦК України установлено, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не установлено договором або законом.

Договір є обов`язковим до виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

На виконання умов договору позивачем, за спірний період з серпня 2021 по березень 2022, надано відповідачу послуги з передачі електричної енергії фактичний обсяг яких складає 19790463,39 грн ( з урахуванням актів коригування):

серпень 2,27 грн;

вересень 2,30 грн;

жовтень 2,99 грн;

листопад 2,96 грн;

грудень 2,41 грн;

січень 2,43 грн;

лютий 2,96 грн;

березень 2,07 грн.

Відповідач частково виконав свої зобов`язання з оплати наданих послуг, здійснивши оплату (з урахуванням переплати за липень 2021) на суму 5881464,48 грн (584,67+300000,00 +300000,00+148856,92+300000,00+3250000,00+200000,00+1000000,00+382607,56), у зв`язку з чим утворилась заборгованість в сумі 13908414,24 грн, яка визнана відповідачем.

Матеріалами справи підтверджена заборгованість в сумі 13908414,24 грн, доказів, які б спростовували дану заборгованість або доказів її оплати, відповідач суду не надав, тому дана підлягає стягненню з відповідача.

Щодо вимоги про стягнення 3% річних, інфляційних втрат, штрафу та пені суд зазначає таке.

Частиною 1 статті 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтями 610, 612 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України).

Штрафними санкціями, в розумінні ст. 230 Господарського кодексу України(далі- ГК України), визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

За змістом статті 231 ГК України, штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до статей 1 і 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Отже, підставами для нарахування пені є, по-перше, прострочення у виконанні грошового зобов`язання, яке допустив боржник, по-друге встановлення конкретного розміру відповідної санкції договором або чинним законодавством.

Право встановити в договорі розмір та порядок нарахування штрафу та можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов`язань надано сторонам частинами другою та четвертою статті 231 ГК України. В інших випадках порушення виконання господарських зобов`язань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі одночасне стягнення пені та штрафу, що узгоджується зі свободою договору, встановленою статтею 627 ЦК України, а також приписами статті 546 ЦК України та статті 231 ГК України.

Одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 ГК України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Штраф є господарською санкцією (неустойкою), яка носить разовий характер, тобто встановлюється у твердій сумі (фіксованій або у відсотковому відношенні до суми невиконаного або несвоєчасно виконаного зобов`язання) та сплачується (стягується) однократно. Водночас, на відміну від штрафу, пеня є господарською санкцією (неустойкою), яка носить триваючий характер, тобто нараховується у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з правовою конструкцією договору сума п`яти грошових зобов`язань щодо здійснення поетапних попередніх оплат планової вартості послуги розрахункового періоду, яким є календарний місяць, лише з моменту отримання акту приймання передачі послуги користувачем перетворюється на одне грошове зобов`язання, що становить різницю між вартістю фактично наданих послуг за підсумками місяця зазначеною в акті приймання - передачі послуги та сумою сплачених попередніх оплат планової вартості послуги відповідного розрахункового періоду.

Судом встановлено, що стягнення штрафу за порушення зобов`язань з поетапної попередньої оплати планової вартості послуги та за порушення строку оплати за фактично надану послугу є подвійною відповідальністю за порушення зобов`язання, що не узгоджується з приписами статті 61 Конституції України, згідно з якою ніхто не може бути двічі притягнутий до відповідальності одного виду.

Тому є обґрунтованими та підлягають задоволенню позовні вимоги щодо стягнення з відповідача штрафу за порушення строку оплати за фактично надану послугу; решта штрафу є подвійною відповідальністю за порушення зобов`язання одного виду.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов`язання.

Пунктом 5.7. договору передбачено, що у випадку порушення будь-яких термінів розрахунку за цим договором користувач сплачує ОСП пеню у розмірі 0,1% (але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня) від суми боргу за кожен день прострочення платежу, ураховуючи день фактичної оплати. За прострочення зазначеного терміну понад тридцять календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 7 % від суми коштів, що підлягають поверненню.

Заперечуючи позовні вимоги відповідач вказує, що сторонами не погоджені планові обсяги передачі електричної енергії. В той же час позивачем надано суду копію листа відповідача від 24.09.2021 № 1063 з плановими обсягами передачі електроенергії на період з січня по жовтень 2021 року.

Щодо доводів відповідача, що право нарахування штрафних санкцій, у відповідності до п. 5.7 договору, виникає у позивача лише щодо порушення термінів розрахунків пов`язаних із фактичним обсягом наданої послуги на підставі отриманого акта приймання-передачі, а не попередньої оплати планової вартості послуги ОСП, суд зазначає, що такі твердження відповідача є помилковим, оскільки згідно з правовою конструкцією договору сума п`яти грошових зобов`язань щодо здійснення поетапних попередніх оплат планової вартості послуги розрахункового періоду, яким є календарний місяць, лише з моменту отримання акту приймання передачі послуги користувачем перетворюється на одне грошове зобов`язання, що становить різницю між вартістю фактично наданих послуг за підсумками місяця зазначеною в акті приймання - передачі послуги та сумою сплачених попередніх оплат планової вартості послуги відповідного розрахункового періоду. При цьому обов`язок сплатити грошове зобов`язання на вказану суму (якщо сума здійснених попередніх оплат є меншою від вартості наданих послуг згідно акту приймання-передачі послуги) виникає на підставі акту приймання-передачі послуги та строк його виконання спливає протягом 3 банківських днів з моменту отримання акту приймання-передачі послуги.

Поняття "розрахунок" не є застосовним лише до пунктів договору, які зазначив відповідач, а саме щодо розрахунку з ОСП за фактичний обсяг послуги (п.5.5 Договору). Це слово в даному контексті не є терміном, а визначає лише спосіб виконання зобов`язання (передача чи переведення коштів від боржника до кредитора). При цьому, не є важливим, чи розрахунок проводиться за плановий чи за фактичний обсяг послуги.

Оскільки матеріалами справи підтверджено неналежне виконання відповідачем умов договору, а саме допущенні відповідачем прострочення оплати послуг з передачі електричної енергії, що є підставою для притягнення суб`єкта господарювання до відповідальності, встановленої договором та чинним законодавством, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача пені, 3 % річних та інфляційних втрат.

В той же час щодо розміру пені, 3 % річних та інфляційних втрат, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача суд зазначає таке.

Позивач просить стягнути з відповідача за прострочку оплат за вказаний період 1186806,98 грн пені, 1534831,81 грн штрафу, 181105,70 грн - 3 % річних та 1119008,91 грн інфляційних втрат.

Сторонами підписано акт приймання-передачі послуги за серпень 2021 року від 31.08.2021, відповідно до якого фактичний обсяг наданої послуги склав 9 366,056 МВт*год вартістю 3303557,81 грн. Даний акт отримано відповідачем 16.09.2021, відповідно строк оплати до 21.09.2021.

Відповідачем здійснено оплати за фактичний обсяг наданої послуги згідно акту приймання-передачі послуги за серпень 2021 року від 24.11.2021 в сумі 300000,00 грн згідно платіжного доручення № 2498 сплачено 24.11.2021., від 10.12.2021 в сумі 300000,00 грн згідно платіжного доручення № 2552 сплачено 10.12.2021 року, сумарно оплачена сума- 600000,00 грн. З урахуванням надлишково сплачених коштів у липні 2021 року у сумі 584,67 грн, оплачених коштів у розмірі 600000,00 грн за серпень 2021 року, загальна заборгованість за серпень 2021 року станом на 30.04.2022 року становить: 3324734,27- 600 000,00 -584,67 =2 724 149,60 грн.

Однак позивачем при розрахунку пені, 3% річних, інфляційних втрат та штрафу зазначено суму боргу 3303557,81 грн, замість 3302973,14 (3303557,81-584,67), тому суд здійснив власний перерахунок дійшов висновку, що підставними для стягнення є: інфляція за період з 22.09.2021 по 24.11.2021 в сумі 56388,36 грн; штраф за період з 22.09.2021 по 24.11.2021 в сумі 231208,12 грн; 3 % річних за період з 22.09.2021 по 24.11.2021 на суму 3302973,14 грн в сумі 17374,54 грн, за період з 25.11.2021 по 10.12.2021 на суму 3002973,14 грн в сумі 3949,12 грн; пеня за період з 22.09.2021 по 24.11.2021 на суму 3302973,14 грн в сумі 98455,75 грн, за період з 25.11.2021 по 10.12.2021 на суму 3002973,14 грн в сумі 22460,59 грн.

16.08.2021 між сторонами підписано акт коригування до акту від 31.10.2020 року приймання-передачі послуги з передачі електричної енергії, відповідно до якого скореговано фактичний обсяг наданої послуги за жовтень 2020 року, який збільшився та склав 9 805,787 МВт*год вартістю 2 826 773,05 грн, тобто вартість послуги збільшилась на 21176,46 грн. Даний акт отримано відповідачем 25.08.2021, відповідно строк оплати до 30.09.2021.

Позивачем за порушення строку оплати за надану послугу згідно акту коригування за жовтень 2020 нараховано відповідачу пеню за період з 31.08.2021 по 24.11.2021 в сумі 842,42 грн, 3 % річних за період з 31.08.2021 по 24.11.2021 в сумі 149,69 грн, інфляційні втрати за період з 31.08.2021 по 24.11.2021 в сумі 619,98 грн, штраф за період з 31.08.2021 по 24.11.2021 в сумі 1482,35 грн. Судом встановлено, що такі нарахування проведено відповідно до умов договору та є арифметично вірними, відтак позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими.

Сторонами підписано акт приймання-передачі послуги за вересень 2021 року від 30.09.2021, відповідно до якого фактичний обсяг наданої послуги склав 9 453,932 МВт*год вартістю 3334553,08 грн. Даний акт отримано відповідачем 18.10.2021, відповідно строк оплати до 21.10.2021.

Відповідачем здійснено оплати за фактичний обсяг наданої послуги згідно акту приймання-передачі послуги за вересень 2021 року від 05.05.2022 в сумі 148 856,92 грн. згідно платіжного доручення № 72 сплачено 05.05.2022 року.

Позивачем за порушення строку оплати за фактично надану послугу згідно акту за вересень 2021 нараховано відповідачу пеню за період з 22.10.2021 по 22.04.2022 в сумі 313265,27 грн, 3 % річних за період з 22.10.2021 по 22.04.2022 в сумі 50155,33 грн, інфляційні втрати за період з 22.10.2021 по 22.04.2022 в сумі 414954,68 грн, штраф за період з 22.10.2021 по 22.04.2022 в сумі 233518,71 грн. Судом встановлено, що такі нарахування проведено відповідно до умов договору та є арифметично вірними, відтак позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими.

20.09.2021 між сторонами підписано акт коригування до акту від 30.11.2020 року приймання-передачі послуги з передачі електричної енергії, відповідно до якого скореговано фактичний обсяг наданої послуги за листопад 2020 року, який збільшився та склав 9634,533 МВт*год вартістю 2 777404,63 грн, тобто вартість послуги збільшилась на 122330,49 грн. Даний акт отримано відповідачем 24.09.2021, відповідно строк оплати до 29.09.2021.

Позивачем за порушення строку оплати за надану послугу згідно акту коригування за листопад 2020 нараховано відповідачу пеню за період з 30.09.2021 по 28.03.2022 в сумі 11070,07 грн, 3 % річних за період з 30.09.2021 по 28.03.2022 в сумі 1809,82 грн, інфляційні втрати за період з 30.09.2021 по 28.03.2022 в сумі 12287,73 грн, штраф за період з 30.09.2021 по 28.03.2022 в сумі 8563,13 грн. Судом встановлено, що такі нарахування проведено відповідно до умов договору та є арифметично вірними, відтак позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими.

27.09.2021 між сторонами підписано акт коригування до акту від 31.12.2020 року приймання-передачі послуги з передачі електричної енергії, відповідно до якого скореговано фактичний обсяг наданої послуги за грудень 2020 року, який збільшився та склав 10842,530 МВт*год вартістю 4069331,62 грн, тобто вартість послуги збільшилась на 626693,73 грн. Даний акт отримано відповідачем 05.10.2021, відповідно строк оплати до 08.10.2021.

Позивачем за порушення строку оплати за надану послугу згідно акту коригування за грудень 2020 нараховано відповідачу пеню за період з 09.10.2021 по 09.04.2022 в сумі 58205,25 грн, 3 % річних за період з 09.10.2021 по 09.04.2022 в сумі 9426,16 грн, інфляційні втрати за період з 09.10.2021 по 09.04.2022 в сумі 62949,49 грн, штраф за період з 09.10.2021 по 09.04.2022 в сумі 43868,56 грн. Судом встановлено, що такі нарахування проведено відповідно до умов договору та є арифметично вірними, відтак позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими.

На виконання умов договору за жовтень 2021 позивачем було надано відповідачу рахунки на плановий обсяг передачі електроенергії. Попередня оплата за жовтень 2021 р. відповідачем не вносилась.

За порушення зобов`язань з поетапної попередньої оплати планової вартості послуги за жовтень 2021 року відповідачу до дати фактичної оплати (ураховуючи день фактичної оплати) за фактичний обсяг наданої послуги за жовтень 2021 року, позивачем здійснено нарахування пені, штрафу, 3% річних та інфляційних втрат, а саме:

- за прострочення першого платежу жовтня 2021 за період з 05.10.2021 по 30.12.2021: пені - 16661,59 грн; 3 % річних 2899,12 грн; інфляційних втрат 9395,66 грн; штрафу 28380,24 грн;

- за прострочення другого платежу жовтня 2021 за період з 12.10.2021 по 30.12.2021: пені 26690,45 грн; 3 % річних 4638,46 грн; інфляційних втрат 16347,99 грн; штрафу 49380,24 грн;

- за прострочення третього платежу жовтня 2021 за період з 16.10.2021 по 30.12.2021: пені 25376,23 грн; 3 % річних 4406,53 грн; інфляційних втрат 9909,91 грн; штрафу 49380,24 грн;

- за прострочення четвертого платежу жовтня 2021 за період з 21.10.2021 по 30.12.2021: пені 23733,44 грн; 3 % річних 4116,63 грн; інфляційних втрат 9909,91 грн; штрафу 49380,24 грн;

- за прострочення п`ятого платежу жовтня 2021 за період з 26.10.2021 по 30.12.2021: пені 22090,65 грн; 3 % річних 3826,73 грн; інфляційних втрат 9909,91 грн; штрафу 49380,24 грн.

Сторонами підписано акт приймання-передачі послуги за жовтень 2021 року від 31.10.2021, відповідно до якого фактичний обсяг наданої послуги склав 7 308,985 МВт*год вартістю 2 577 995,95 грн. Даний акт отримано відповідачем 16.11.2021, відповідно строк оплати до 19.11.2021. Відповідачем здійснено оплату за фактичний обсяг наданої послуги згідно акту приймання-передачі послуги за жовтень 2021 року від 30.12.2021 в сумі 300 000,00 грн згідно платіжного доручення № 2634 сплачено 30.12.2021.

Тому суд здійснивши власний перерахунок штрафних санкцій за порушення зобов`язань з поетапної попередньої оплати планової вартості послуги за жовтень 2021 року підставними до стягнення є пеня, 3% річних та інфляційних втрат, а саме:

- за прострочення першого платежу жовтня 2021 за період з 05.10.2021 по 19.11.2021: пені 8686,24 грн; 3 % річних 1532,87 грн; інфляційних втрат 6921,54 грн;

- за прострочення другого платежу жовтня 2021 за період з 12.10.2021 по 19.11.2021: пені 12813,74 грн; 3 % річних 2261,25 грн; інфляційних втрат 12043,14 грн;

- за прострочення третього платежу жовтня 2021 за період з 16.10.2021 по 19.11.2021: пені 11499,51 грн; 3 % річних 2029,32 грн; інфляційних втрат 5643,46 грн;

- за прострочення четвертого платежу жовтня 2021 за період з 21.10.2021 по 19.11.2021: пені 9856,72 грн; 3 % річних 1739,42 грн; інфляційних втрат 5643,46 грн;

- за прострочення п`ятого платежу жовтня 2021 за період з 26.10.2021 по 19.11.2021: пені 8213,93 грн; 3 % річних 1449,52 грн; інфляційних втрат 5643,46 грн.

Сторонами підписано акт приймання-передачі послуги за жовтень 2021 року від 31.10.2021, відповідно до якого фактичний обсяг наданої послуги склав 7308,985 МВт*год вартістю 2577995,95 грн. Даний акт отримано відповідачем 16.11.2021, відповідно строк оплати до 19.11.2021.

Відповідачем здійснено оплати за фактичний обсяг наданої послуги згідно акту приймання-передачі послуги за жовтень 2021 року від 30.12.2021 в сумі 300000,00 грн згідно платіжного доручення № 2634 сплачено 30.12.2021 року.

Позивачем за порушення строку оплати за фактично надану послугу згідно акту за жовтень 2021 нараховано відповідачу пеню за період з 20.11.2021 по 30.12.2021 в сумі 50712,36 грн, 3 % річних за період з 20.11.2021 по 30.12.2021 в сумі 8687,49 грн, інфляційні втрати за період з 20.11.2021 по 30.12.2021 в сумі 15467,98 грн, штраф за період з 20.11.2021 по 30.12.2021 в сумі 180459,71 грн. Судом встановлено, що такі нарахування проведено відповідно до умов договору та є арифметично вірними, відтак позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими.

20.10.2021 між сторонами підписано акт коригування до акту від 31.01.2021 року приймання-передачі послуги з передачі електричної енергії, відповідно до якого скореговано фактичний обсяг наданої послуги за січень 2021 року, який збільшився та склав 10718,478 МВт*год вартістю 3780578,69 грн, тобто вартість послуги збільшилась на 471944,25 грн. Даний акт отримано відповідачем 29.10.2021, відповідно строк оплати до 03.11.2021.

Позивачем за порушення строку оплати за надану послугу згідно акту коригування за січень 2021 нараховано відповідачу пеню за період з 04.11.2021 по 30.12.2021 в сумі 12800,68 грн, 3 % річних за період з 04.11.2021 по 30.12.2021 в сумі 2211,03 грн, інфляційні втрати за період з 04.11.2021 по 30.12.2021 в сумі 6629,87 грн, штраф за період з 04.11.2021 по 30.12.2021 в сумі 33036,09 грн. Судом встановлено, що такі нарахування проведено відповідно до умов договору та є арифметично вірними, відтак позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими.

29.10.2021 між сторонами підписано акт коригування до акту від 28.02.2021 року приймання-передачі послуги з передачі електричної енергії, відповідно до якого скореговано фактичний обсяг наданої послуги за лютий 2021 року, який збільшився та склав 11579,418 МВт*год вартістю 4084246,00 грн, тобто вартість послуги збільшилась на 535384,79 грн. Даний акт отримано відповідачем 04.11.2021, відповідно строк оплати до 09.11.2021.

Позивачем за порушення строку оплати за надану послугу згідно акту коригування за лютий 2021 нараховано відповідачу пеню за період з 10.11.2021 по 30.12.2021 в сумі 13025,25 грн, 3 % річних за період з 10.11.2021 по 30.12.2021 в сумі 2244,22 грн, інфляційні втрати за період з 10.11.2021 по 30.12.2021 в сумі 7521,09 грн, штраф за період з 10.11.2021 по 30.12.2021 в сумі 37476,93 грн. Судом встановлено, що такі нарахування проведено відповідно до умов договору та є арифметично вірними, відтак позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими.

На виконання умов договору за грудень 2021 позивачем було надано відповідачу рахунки на плановий обсяг передачі електроенергії. Попередня оплата за грудень 2021 р. відповідачем не вносилась.

За порушення зобов`язань з поетапної попередньої оплати планової вартості послуги за грудень 2021 року відповідачу до дати, яка передує дню отримання акту за фактичний обсяг наданої послуги за грудень 2021, позивачем здійснено нарахування пені, штрафу, 3% річних та інфляційних втрат, а саме:

- за прострочення першого платежу грудень 2021 за період з 03.12.2021 по 16.01.2022: пені 11343,18 грн; 3 % річних 1907,01 грн; інфляційних втрат 9836,60 грн; штрафу 36091,94 грн;

- за прострочення другого платежу грудень 2021 за період з 11.12.2021 по 16.01.2022: пені 9407,92 грн; 3 % річних 1567,99 грн; інфляційних втрат 9836,60 грн; штрафу 36091,94 грн;

- за прострочення третього платежу грудень 2021 за період з 16.12.2021 по 16.01.2022: пені 8136,58 грн; 3 % річних 1356,10 грн; інфляційних втрат 6702,79 грн; штрафу 36091,94 грн;

- за прострочення четвертого платежу грудня 2021 за період з 21.12.2021 по 16.01.2022: пені 6865,24 грн; 3 % річних 1144,21 грн; інфляційних втрат 6702,79 грн;

- за прострочення п`ятого платежу грудня 2021 за період з 28.12.2021 по 16.01.2022: пені 5085,36 грн; 3 % річних 847,56 грн; інфляційних втрат 6702,79 грн.

Судом встановлено, що нарахування пені, 3% річних та інфляційних втрат проведено відповідно до умов договору та є арифметично вірними, відтак позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими, в частині нарахованого штрафу слід відмовити з підстав наведених вище.

Сторонами підписано акт приймання-передачі послуги за грудень 2021 року від 31.12.2021, відповідно до якого фактичний обсяг наданої послуги склав 6275,994 МВт*год вартістю 2213643,50 грн. Даний акт отримано відповідачем 17.01.2022, відповідно строк оплати до 20.01.2022.

Відповідачем не здійснено оплати за фактичний обсяг наданої послуги згідно акту приймання-передачі послуги за грудень 2021 року, у зв`язку з чим позивачем з врахуванням положень ст. 232 ГК України, в межах шестимісячного строку здійснено нарахування штрафних санкцій.

Позивачем за порушення строку оплати за фактично надану послугу згідно акту за грудень 2021 нараховано відповідачу пеню за період з 21.01.2022 по 21.06.2022 в сумі 218938,44 грн, 3 % річних за період з 21.01.2022 по 21.06.2022 в сумі 27655,38 грн, інфляційні втрати за період з 21.01.2022 по 21.06.2022 в сумі 209484,43 грн, штраф за період з 21.01.2022 по 21.06.2022 в сумі 154955,04 грн.

Судом встановлено, що дані нарахування позивачем проведено на суму 2213643,50 грн, без врахування актів коригування від 29.12.2021 до акту від 31.05.2021 відповідно до якого вартість послуги зменшилась на 459190,73 грн, акту коригування від 30.12.2021 до акту від 30.06.2021 відповідно до якого вартість послуги зменшилась на 194584,95 грн та акту коригування від 17.12.2021 до акту від 30.04.2021 відповідно до якого вартість послуги збільшилась на 89299,59 грн, тобто сумарно сума заборгованості за грудень 2021 становить: 2213643,50+89299,59-459190,73-194584,95=1649167,41 грн (як і зазначає позивач на сторінці 9 позову), тому суд здійснивши власний перерахунок штрафних санкцій за порушення строку оплати за фактично надану послугу згідно акту за грудень 2021 з врахуванням вірної суми заборгованості дійшов висновку, що підставними до стягнення є: пеня за період з 21.01.2022 по 21.06.2022 в сумі 163109,43 грн, 3 % річних за період з 21.01.2022 по 21.06.2022 в сумі 20603,30 грн, інфляційні втрати за період з 21.01.2022 по 21.06.2022 в сумі 209484,43 грн, штраф за період з 21.01.2022 по 21.06.2022 в сумі 115441,71 грн.

17.12.2021 між сторонами підписано акт коригування до акту від 30.04.2021 року приймання-передачі послуги з передачі електричної енергії, відповідно до якого скореговано фактичний обсяг наданої послуги за квітень 2021 року, який збільшився та склав 12079,147 МВт*год вартістю 4260508,42 грн, тобто вартість послуги збільшилась на 89299,59 грн. Даний акт отримано відповідачем 28.12.2021, відповідно строк оплати до 31.12.2021.

Відповідачем не здійснено оплати згідно акту коригування за квітень 2021 року, у зв`язку з чим позивачем з врахуванням положень ст. 232 ГК України, в межах шестимісячного строку здійснено нарахування штрафних санкцій.

Позивачем за порушення строку оплати за надану послугу згідно акту коригування за квітень 2021 нараховано відповідачу пеню за період з 01.01.2022 по 01.06.2022 в сумі 7339,69 грн, 3 % річних за період з 01.01.2022 по 01.06.2022 в сумі 1115,63 грн, інфляційні втрати за період з 01.01.2022 по 01.06.2022 в сумі 9721,47 грн, штраф за період з 01.01.2022 по 01.06.2022 в сумі 6250,97 грн. Судом встановлено, що такі нарахування проведено відповідно до умов договору та є арифметично вірними, відтак позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими.

На виконання умов договору за січень 2022 позивачем було надано відповідачу рахунки на плановий обсяг передачі електроенергії. Попередня оплата за січень 2022 р. відповідачем не вносилась.

За порушення зобов`язань з поетапної попередньої оплати планової вартості послуги за січень 2022 року відповідачу до дати, яка передує дню отримання акту за фактичний обсяг наданої послуги за січень 2022, позивачем здійснено нарахування пені, штрафу, 3% річних та інфляційних втрат, а саме:

- за прострочення першого платежу січень 2022 за період з 05.01.2022 по 13.02.2022: пені 9974,36 грн; 3 % річних 1558,49 грн; інфляційних втрат 6162,54 грн; штрафу 33182,91 грн;

- за прострочення другого платежу січень 2022 за період з 11.01.2022 по 13.02.2022: пені 8571,71 грн; 3 % річних 1324,72 грн; інфляційних втрат 6162,54 грн; штрафу 33182,91 грн;

- за прострочення третього платежу січень 2022 за період з 18.01.2022 по 13.02.2022: пені 6935,29 грн; 3 % річних 1051,98 грн;

- за прострочення четвертого платежу січень 2022 за період з 21.01.2022 по 13.02.2022: пені 6233,97 грн; 3 % річних 935,10 грн;

- за прострочення п`ятого платежу січень 2022 за період з 26.01.2022 по 13.02.2022: пені 4935,23 грн; 3 % річних 740,28 грн.

Судом встановлено, що нарахування пені, 3% річних та інфляційних втрат проведено відповідно до умов договору та є арифметично вірними, відтак позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими, в частині нарахованого штрафу слід відмовити з підстав наведених вище.

Сторонами підписано акт приймання-передачі послуги за січень 2022 року від 31.01.2022, відповідно до якого фактичний обсяг наданої послуги склав 4499,664 МВт*год вартістю 1866316,63 грн. Даний акт отримано відповідачем 14.02.2022, відповідно строк оплати до 17.02.2022.

Відповідачем не здійснено оплати за фактичний обсяг наданої послуги згідно акту приймання-передачі послуги за грудень 2021 року, у зв`язку з чим позивачем з врахуванням положень ст. 232 ГК України, в межах шестимісячного строку здійснено нарахування штрафних санкцій.

Позивачем за порушення строку оплати за фактично надану послугу згідно акту за січень 2022 нараховано відповідачу пеню за період з 18.02.2022 по 20.06.2022 в сумі 153395,89 грн, 3 % річних за період з 18.02.2022 по 20.06.2022 в сумі 18867,69 грн, інфляційні втрати за період з 18.02.2022 по 20.06.2022 в сумі 198734,10 грн, штраф за період з 18.02.2022 по 20.06.2022 в сумі 130642,16 грн.

Судом встановлено, що дані нарахування позивачем проведено на суму 1866316,63 грн, без врахування акту коригування від 28.01.2022 до акту від 31.07.2021 відповідно до якого вартість послуги зменшилась на 134598,20 грн, тобто сумарно сума заборгованості за січень 2022 становить: 1866316,63-134598,20=1731718,43 грн (як і зазначає позивач на сторінці 9 позову), тому суд здійснивши власний перерахунок штрафних санкцій за порушення строку оплати за фактично надану послугу згідно акту за січень 2022 з врахуванням вірної суми заборгованості дійшов висновку, що підставними до стягнення є: пеня за період з 18.02.2022 по 20.06.2022 в сумі 142333,03 грн, 3 % річних за період з 18.02.2022 по 20.06.2022 в сумі 17506,96 грн, інфляційні втрати за період з 18.02.2022 по 20.06.2022 в сумі 198734,10 грн, штраф за період з 18.02.2022 по 20.06.2022 в сумі 121220,29 грн.

На виконання умов договору за лютий 2022 позивачем було надано відповідачу рахунки на плановий обсяг передачі електроенергії. Попередня оплата за лютий 2022 р. відповідачем не вносилась.

За порушення зобов`язань з поетапної попередньої оплати планової вартості послуги за лютий 2022 року відповідачу до дати, яка передує дню отримання акту за фактичний обсяг наданої послуги за лютий 2022, позивачем здійснено нарахування пені, штрафу, 3% річних та інфляційних втрат, а саме:

- за прострочення першого платежу лютого 2022 за період з 03.02.2022 по 14.03.2022: пені 11410,77 грн; 3 % річних 1711,62 грн; інфляційних втрат 8329,86 грн; штрафу 36443,14 грн;

- за прострочення другого платежу лютого 2022 за період з 11.02.2022 по 14.03.2022: пені 9128,62 грн; 3 % річних 1369,29 грн; інфляційних втрат 8329,86 грн; штрафу 36443,14 грн;

- за прострочення третього платежу лютого 2022 за період з 16.02.2022 по 14.03.2022: пені 7702,27 грн; 3 % річних 1155,34 грн;

- за прострочення четвертого платежу лютого 2022 за період з 22.02.2022 по 14.03.2022: пені 5990,65 грн; 3 % річних 898,60 грн.

Судом встановлено, що нарахування пені, 3% річних та інфляційних втрат проведено відповідно до умов договору та є арифметично вірними, відтак позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими, в частині нарахованого штрафу слід відмовити з підстав наведених вище.

Відповідачем подано до суду клопотання про зменшення розміру пені на 95 % від суми визначеної судом.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку представників сторін, суд вважає за необхідне частково задовольнити клопотання відповідача та зменшити розмір пені, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, на 50 %, виходячи з такого.

Згідно зі ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принципи верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.

Відповідно до ч.1 ст. 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

У рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 р. № 15-рп/2004 зазначено, що одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема, норми моралі, традицій, звичаїв, тощо, які легітимізовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства. Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України.

Таке розуміння права не дає підстав для його ототожнення із законом, який іноді може бути й несправедливим, у тому числі обмежувати свободу та рівність особи. Справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропоційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до ч.ч. 2-4 ст.13 ЦК України, при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчинюються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п`ятої статті 13 цього Кодексу (ч. 3 ст.15 ЦК України).

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

У мотивувальній частині рішення від 11.07.2013 р. у справі № 7-рп/2013, Конституційнй Суд України вказав, що неустойка має на меті стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не повинна перетворюватись на несправедливо непомірний тягар для споживача і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора.

Відтак, інститут зменшення неустойки судом є ефективним механізмом забезпечення балансу інтересів сторін порушеного зобов`язання.

Згідно із ч. 3 статті 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Статтею 233 ГК України встановлено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Такими чином вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Тобто з системного аналізу вищевказаних норм слідує, що зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності переліку таких виняткових обставин, суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Отже, якщо порушення зобов`язання учасника господарських відносин не потягло за собою значні збитки для іншого господарюючого суб`єкта, то суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Слід зазначити, що законодавчо не врегульований розмір можливого зменшення штрафних санкцій. При цьому вирішення питання про зменшення неустойки та розмір, до якого вона підлягає зменшенню, закон відносить на розсуд суду.

Приймаючи рішення про зменшення розміру штрафу та пені суд взяв до уваги наступні обставини, а саме причини утворення заборгованості (наявність заборгованості Рівненського обласного виробничого комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства «Рівнеоблводоканал», Державного міжрайонного підприємства водопровідно-каналізаційного господарства «Дніпро-Західний Донбас» (які відносяться до підприємств критичної інфраструктури) за надані послуги з постачання електричної енергії перед ДП «Евода Трейд» КП «Луцькводоканал» в сумі більше 20579396,32 грн), відповідач працює на ринку електричної енергії, забезпечуючи поставку електричної енергії об`єктам критичної інфраструктури, які, в свою чергу, здійснюють постачання питної води для забезпечення життєдіяльності населення Тернопільської, Житомирської та Волинської області, значний розмір стягуваних пені та штрафу.

Також, враховано самий правовий зміст інституту неустойки, основною метою якого є стимулювання боржника до виконання основного грошового зобов`язання; при цьому остання не повинна перетворюватись на несправедливо непомірний тягар для боржника і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора.

З огляду на викладені обставини в сукупності суд, користуючись правом, наданим йому ст. 551 ЦК України та ст. 233 ГК України, зменшує розмір пені на 50 % з 1056411,10 грн - пені (визначеної судом) до 528205,55 грн, розмір штрафу зменшує на 50 % з 1012426,57 грн, що (визначений судом) до 506213,29 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Згідно зі ст. 74 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідно до частини 1 статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При цьому, суд зауважує, що при наданні оцінки доводам всіх учасників судового процесу судом враховано, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч. 5 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України).

Беручи до уваги наявні в матеріалах справи докази, господарський суд, оцінюючи за своїм переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме з відповідача на користь позивача слід стягнути 16204067,65 грн, з них 13908414,24 грн основного боргу, 1099420,61 грн інфляційних втрат, 161813,96 грн 3 % річних, 528205,55 грн пені, 506213,29 грн штрафу.

В іншій частині позову щодо стягнення 3 % річних в сумі 19291,74 грн, інфляційних втрат в сумі 19588,30 грн, пені в сумі 130395,88 грн, штрафу в сумі 522405,24 грн слід відмовити через безпідставність.

У зв`язку із зменшенням судом розміру заявлено до стягнення підставного штрафу та пені на 50% в позові про стягнення 506213,28 грн штрафу та 528205,55 грн пені слід відмовити.

Разом з тим, у разі, коли господарський суд зменшує розмір неустойки (штрафу, пені), витрати позивача, пов`язані зі сплатою судового збору, відшкодовуються за рахунок відповідача у сумі, сплаченій позивачем за позовною вимогою, яка підлягала б задоволенню, якби зазначений розмір судом не було зменшено.

Враховуючи приписи щодо покладення судового збору на учасників судового процесу в залежності від результату вирішення спору (з врахуванням здійсненого судом зменшення), передбачені ст.129 ГПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути 258577,29 грн судового збору.

Керуючись ст.73-79, 86, 129, 232, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства Евода Трейд комунального підприємства Луцькводоканал (проспект Соборності,25, м.Луцьк, Волинська область, 43024, ) на користь Приватного акціонерного товариства Національна енергетична компанія Укренерго (вул.Симона Петлюри,25, м.Київ, 01032, код ЄДРПОУ 001007,65 грн (шістнадцять мільйонів двісті чотири тисячі шістдесят сім гривень 65 коп.), з них 13908414,24 грн основного боргу, 1099420,61 грн інфляційних втрат, 161813,96 грн 3 % річних, 528205,55 грн пені, 506213,29 грн штрафу, а також 258577,29 грн (двісті п`ятдесят вісім тисяч п`ятсот сімдесят сім тисяч 29 коп.) витрат по сплаті судового збору.

3. В іншій частині позову - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення до Північно-західного апеляційного господарського суду.

Дата складення повного

судового рішення

19.12.2022.

Суддя А. С. Вороняк