ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

16 грудня 2022 року Справа № 926/5054/22
Господарський суд Чернівецької області у складі судді Ніколаєва Михайла Ілліча,

Представники сторін: не викликалися.

розглянувши заяву ОСОБА_1 (вх. 5058) ( АДРЕСА_1 , код. НОМЕР_1 )

про забезпечення позову

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Господарського суду Чернівецької області із позовною заявою про скасування Рішення та запису про державну реєстрацію державного реєстратора приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Лірниченко Наталії Миколаївни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 18.05.2018 індексний номер 41167021 нежитлових приміщень загальною площею 1564 кв.м. за адресою АДРЕСА_2 , реєстраційний номер нерухомого майна 101, запис в державному реєстрі прав на нерухоме майно № 26211904 від 16.05.2018.

В обґрунтування позовних вимов позивач посилається на те, що реєстрація права власності на спірне майно за Малим приватним підприємством «Рейтинг» та в подальшому за Товариством з обмеженою відповідальністю «Рейтинг - 2018» незаконно позбавила його права власності на новостворене майно збудовані торгівельні павільйони № НОМЕР_2 площею 7,60 кв.м та №41 площею 16,20 кв.м.

Одночасно з позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову від 12.12.2022, в якій останній просить накласти арешт на майно нежитлові приміщення загальною площею 1564 кв.м. за адресою АДРЕСА_2 , реєстраційний номер нерухомого майна 101, запис в державному реєстрі прав на нерухоме майно № 26211904 від 16.05.2018 та до вирішення спору і ухвалення рішення заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «Рейтинг - 2018» не вчиняти будь-які дії щодо вказаного майна та не чинити перешкоди позивачу користуватися спірним майном.

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що набуття Товариством з обмеженою відповідальністю «Рейтинг - 2018» права власності на спірне майно, свідчить про те, що дане майно, без згоди позивача може бути відчужено на користь третіх осіб, що у разі заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України) господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 1 частини 1 статті 137 ГПК України визначено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до частини 4 цієї статті ГПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

За змістом пунктів 3, 4 частини 1 статті 139 ГПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Згідно частини 1 статті 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову (ч. 6 ст. 140 ГПК України).

З урахуванням загальних принципів та вимог господарського судочинства, передбачених, зокрема, частиною 3 статті 13 та статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами пункту 3 частини 1 статті 139 ГПК України обов`язковим є належне обґрунтування заяви про забезпечення позову, зокрема 1) доводами про те, які саме фактичні обставини та яким саме чином суттєво перешкоджатимуть чи будуть унеможливлювати, при прийнятті судом рішення про задоволення позову, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких позивач звернувся до суду, у разі невжиття заходів забезпечення позову, та 2) доказами, на підтвердження вказаних обставин.

Верховний Суд у постанові від 13.01.2020 у справі № 922/2163/17 зазначив, що забезпечення позову - це, по суті, обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Згідно з частиною першою статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Висловивши припущення стосовно можливості Товариства з обмеженою відповідальністю «Рейтинг - 2018» відчужити спірне майно третім особам, позивач не навів будь-яких доводів щодо їх обґрунтованості та не надав доказів на підтвердження обставин, які свідчать, що невжиття судом заходів до забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Крім того, позивач просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на все майно (нежитлові приміщення загальною площею 1564 кв.м. за адресою вул. Шухевича буд 8А у м. Чернівці), яке належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Рейтинг - 2018» в той час як позивач вважає себе власником новоствореного майна збудованих торговельних павільйонів №40 площею 7,60 кв.м та №41 площею 16,20 кв.м.

Саме лише припущення заявника щодо можливості відчуження спірного майна без доведення обставин, що утруднюють чи унеможливлюють виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог, не є достатньою підставою для вжиття заходів забезпечення позову.

Відтак, за результатами розгляду заяви про забезпечення позову суд дійшов висновку про відмову в її задоволенні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 136, 139, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовити.

Повний текст ухвали підписаний 19 грудня 2022 року.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (ч. 1 ст. 235 ГПК України).

Ухвала може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України). Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції у письмовій формі (ст. 257 ГПК України).

Суддя М.І. Ніколаєв