номер провадження справи 12/42/22-28/50/22
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
12.12.2022 Справа № 908/412/22
м.Запоріжжя Запорізької області
Господарський суд Запорізької області у складі судді Федорової Олени Владиславівни розглянув заяву представника ПП «АРТ-ЕНЕРГО» б/н від 25.11.2022 про розподіл та відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу у справі №908/412/22
про стягнення грошових коштів
Представники сторін не викликась.
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 17.11.2022 у справі №908/412/22 позов задоволено повністю. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія «АРМАДА» на користь приватного підприємства «АРТ-ЕНЕРГО» - 87.560,00 грн (вісімдесят сім тисяч п`ятсот шістдесят грн. 00 коп) заборгованості, 9.846,97 грн (дев`ять тисяч вісімсот сорок шість грн. 97 коп) пені, 2.675,44 грн (дві тисячі шістсот сімдесят п`ять грн. 44 коп) інфляційних втрат, 1.876,16 грн (одну тисячу вісімсот сімдесят шість грн. 16 коп) 3% річних, 2.481,00 грн (дві тисячі чотириста вісімдесят одну грн 00 коп.) судового збору.

Розгляд справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та без повідомлення (виклику) учасників справи.

Повний текст судового рішення складено 17.11.2022 та надіслано всім учасникам справи засобами поштового зв`язку.

До Господарського суду Запорізької області 30.11.2022 від приватного підприємства «АРТ-ЕНЕРГО» (позивач у справі) надійшла заява про винесення додаткового судового рішення щодо розподілу та відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу (заява підписана адвокатом Левкович Т.В.). Відповідно до змісту заяви заявник просить суд стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія «АРМАДА» понесені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 17.850,00 грн.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 30.11.2022 заяву ПП «АРТ-ЕНЕРГО» передано на розгляд судді Федорової О.В.

Ухвалою суду від 02.12.2022 заяву ПП «АРТ-ЕНЕРГО (позивач у справі) про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат у справі №908/412/22 прийнято до розгляду. Розгляд заяви призначено без виклику сторін на 12.12.2022 о 10:45г.

Відповідачу запропоновано у строк до 10.12.2022 надати суду відзив/пояснення з нормативним та документальним обґрунтуванням щодо зазначених заявником обставин. Представники сторін в судове не викликали.

Відзив відповідача на заяву про ухвалення додаткового рішення у справі до суду не надходив.

У відсутність учасників справи, розгляд заяви відповідно до вимог ст. 222 ГПК України здійснювався без допомоги звукозаписувального технічного засобу. Фіксування судового процесу за допомогою відеозаписувального технічного засобу судом не здійснювалось.

Розглянувши матеріали зазначеної заяви, господарський суд дійшов висновку про її задоволення виходячи з наступного:

Частиною 8 ст. 129 ГПК України встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно зі ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Як свідчать матеріали справи позивач в тексті позовної заяви наводив попередній орієнтовний розрахунок суми судових витрат в загальному розмірі 50000,00 грн.

Отже, позивач дотримався положень ст. 129 ГПК України, зазначивши про свій намір стягнути з відповідача судові витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

В заяві про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат позивач просив суд стягнути витрати на правничу допомогу у розмірі 17850,00 грн.

Відповідно до ст. 16 ГПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Відповідно до ст. 59 Конституції України, кожен має право на правову допомогу. Для забезпечення права на захист від обвинувачення та надання правової допомоги при вирішенні справ у судах та інших державних органах в Україні діє адвокатура.

Згідно ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно зі ст. 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правової допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Визначаючи розмір сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, повинні братися до уваги, зокрема: час, який міг витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні, наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 1 Закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Відповідно до п.п.4 ч. 1 ст. 1 Закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Виходячи зі змісту положень ч. 3 ст. 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Статтею 627 ЦК України закріплено принцип свободи договору, який полягає у визначенні за суб`єктом цивільного права можливості укладати договір або утримуватися від його укладання, а також визначати його зміст на свій розсуд відповідно до досягнутої сторонами домовленості.

Відповідно до статті 903 ЦК України плата за договором про надання послуг здійснюється замовником у розмірі, встановленому договором.

Згідно ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (зі змінами та доповненнями) адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути:

1) договір про надання правової допомоги;

2) довіреність;

3) ордер;

4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

Повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Адвокат зобов`язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій.

Матеріали справи містять договір про надання правничої правової допомоги (юридичних послуг) 469-03/10 від 03.10.2019, укладений адвокатським об`єднанням «Матвіїв і партнери» (виконавець) та ПП «АРТ-ЕНЕРГО» (замовник).

Відповідно до п. 1.1 договору виконавець бере на себе зобов`язання по наданню клієнту за його зверненням на довгостроковій основі правової допомоги (послуг правового характеру) у відповідності з умовами цього договору, а клієнт зобов`язується здійснювати оплату правової допомоги та фактичних витрат, понесених безпосередньо при виконанні цього договору.

Правова допомога, що надається клієнту узгоджена сторонами у п. 1.2 договору.

Згідно з п. 2.1. договору правова допомога, передбачена п.п.1.2.1. - 1.2.7. п.1.2 даного договору, що надається виконавцем, оплачується клієнтом у залежності від обсягу часу, що його витрачено адвокатом (адвокатами) виконавця на надання правової допомоги за договором.

Винагорода за правову допомогу, що надається виконавцем, (гонорар) оплачується клієнтом за ставкою 1700 грн за 1годину витрачену адвокатом (адвокатами) виконавця на надання правової допомоги (пункт 2.2. договору).

Окрім платежів, зазначених у п. 2.2. договору, клієнт відшкодовує фактичні витрати виконавця визначені у п. 2.3 договору.

Факт надання правової допомоги за договором підтверджується актами про надану "правову допомогу, що підписуються повноважними представниками сторін, і є первинними обліковими документами. Акти про надану правову допомогу готуються Виконавцем і передаються клієнту разом із рахунком для оплати. У разі відсутності зауважень до якості та/або обсягу наданих послуг клієнт протягом 5 (п`яти) календарних днів підписує та повертає виконавцю його примірник акту про надану правову допомогу. У випадку не підписання клієнтом акту про надану правову допомогу у вищевказаний строк, а також необґрунтованої відмови від його підписання, виконавець підписує акт в односторонньому порядку, вказуючи про відмову від підписання акту клієнтом (пункт 2.7 договору).

Правова (правнича) допомога, що надана виконавцем, в особі його адвоката, станом на 25.11.2022 по даній справі клієнтом отримана без зауважень та застережень, що підтверджуються актами про надану правову допомогу:

1. № 2458 від 28.02.2022 року на суму 11 050,00 грн.

2. № 2723 від 30.09.2022 року на суму 2 550,00 грн.

3. № 2808 від 23.11.2022 року на суму 4 250,00 грн.

Разом з тим, правова (правнича) допомога, згадана вище, оплачена клієнтом в повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями: №457 від 18.04.2022 року, №1922 від 05.10.2022 року, № 54 від 24.11.2022 року, проведеними згідно виставлених Клієнту Виконавцем наступних рахунків: № 2458 від 28.02.2022 року на суму 11 050,00 грн, №2723 від 30.09.2022 року на суму 2 550,00 грн, № 2808 від 23.11.2022 року на суму 4 250,00 грн.

На момент звернення до суду із цією заявою виконавцем надано правничу (правову) допомогу позивачу у даній справі в сукупності 10.50 год. що становить 17 850,00 грн.

Детальний опис послуг, що надані адвокатом по справі № 908/412/22, вказано у згаданих вище актах про надану правову допомогу, де вказано вид (найменування) послуги, обсяг та затрачений виконавцем час на її надання клієнту.

Правова (правнича) допомога, що надавалась позивачу у цій справі, полягала у:

вивченні документів наданих клієнтом, підготовці позовної заяви, підготовці додатків та подання позовної заяви з додатками до суду, у тому числі направлення копій відповідачу;

підготовці пояснень на виконання ухвали суду від 13.09.2022 у справі №908/412/22;

підготовці заяви про винесення додаткового судового рішення щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу у справі №908/412/22.

Вирішуючи питання стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Відповідно до правової позиції, викладеної, зокрема у постанові КГС ВС від 08 квітня 2020 року у справі № 922/2685/19, загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 ГПК України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення (п. 23). Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу (п.27.2.)

Таким чином, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи, зокрема, на складність справи, витрачений адвокатом час (п. 31, аналогічний правовий висновок наведений Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у постанові від 07.11.2019 по справі N 905/1795/18).

Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15ц).

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України»).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема, але не виключно: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

Судом здійснено детальний та ретельний аналіз кожної складової наданих адвокатом послуг, що наведені в актах приймання-передачі наданих послуг, та встановлено, що обсяг наданих адвокатом послуг підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. Послуги, які надані виконавцем клієнту, стосуються виключно справи №908/412/22, що підтверджується матеріалами справи, вказують на реальність необхідності понесення адвокатських витрат.

Відповідач не скористався правом на надання заперечень або клопотання про зменшення заявленої до стягнення суми.

Враховуючи викладене, оцінивши витрати позивача з урахуванням всіх аспектів і складності цієї справи, суд дійшов висновку про задоволення заяви позивача про відшкодування за рахунок відповідача 17850,00 грн судових витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст. ст.123, 126, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву ПП «АРТ-ЕНЕРГО» б/н від 25.11.2022 про розподіл та відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу у справі №908/412/22 задовольнити.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія «АРМАДА» (69068, м.Запоріжжя, вул. Брюллова, буд. 9, кв. 28, ідентифікаційний код 42278853) на користь приватного підприємства «АРТ-ЕНЕРГО» (81130, Львівська область, селище Сокільники, вул. Скнилівська, 21, ідентифікаційний код 33863093) 17850,00 (сімнадцять тисяч вісімсот п`ятдесят грн 00 коп) витрат на правничу (правову) допомогу. Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Додаткове рішення оформлено і підписано у відповідності до вимог ст. ст. 240, 241, 244 ГПК України 19 грудня 2022.

Суддя О.В. Федорова