УХВАЛА

21 грудня 2022 року

м. Київ

cправа № 908/2504/21

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Малашенкової Т.М.

розглянувши матеріали касаційної скарги Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної мережі «Запоріжгаз» (далі - АТ «Запоріжгаз», скаржник)

на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 30.10.2022

у справі №908/2504/21

за позовом Акціонерного товариства «Укртрансгаз»

до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної мережі «Запоріжгаз»

про стягнення 4 593 826, 53 грн,

ВСТАНОВИВ:

АТ «Запоріжгаз» 12.12.2022 (згідно з поштовими відмітками на конверті) звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, як засобами поштового зв`язку так і на електронну адресу Суду, підписана кваліфікованим та удосконаленим електронним підписом, які є ідентичними за змістом та розглядаються, як одна, в якій скаржник просить, зокрема, скасувати постанову Центрального апеляційного господарського суду від 30.10.2022 зі справи №908/2504/21, а рішення Господарського суду Запорізької області від 11.07.2022 зі справи №908/2504/21 залишити в силі.

Перевіривши дотримання форми та змісту касаційної скарги на відповідність вимогам статті 290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), Верховний Суд встановив таке.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

Так, підставами для подання касаційної скарги АТ «Запоріжгаз» та скасування оскаржуваного рішення є неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права , а саме:

- посилаючись на пункт 1 частини другої статті 287 ГПК України вказує, що суд апеляційної інстанції застосував норми права, зокрема статей 614, 626, 638 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), статей 179, 180, частини восьмої статті 181 Господарського кодексу України (далі - ГК України), пунктів 1, 5 глави 1 розділу VIII Кодексу газотранспортної системи (далі - Кодекс ГТС), - без врахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 18.02.2022 у справі №918/450/20, від 19.03.2021 у справі №922/3987/19, від 15.07.2022 у справі №921/184/21, від 22.10.2021 у справі №910/1878/20, від 22.01.2021 у справі №925/1137/19 та у постановах Верховного Суду від 25.06.2019 у справі №916/2090/16, від 27.05.2020 у справі №910/5412/19, від 27.01.2020 у справі №640/19386/18, від 29.07.2021 у справі №580/2317/19, від 04.08.2021 у справі №903/973/19, від 23.06.2021 у справі №904/2611/18;

- посилаючись на пункт 2 частини другої статті 287 ГПК України вказує, що є вмотивована необхідність для відступу від висновку Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у пунктах 8.7 та 8.20 постанови Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 15.07.2022 у справі №921/184/21, який суд апеляційної інстанції застосував у оскаржуваній постанові з цієї справи, а саме «отже, договір транспортування природного газу є договором, який передбачає надання трьох видів послуг, а його істотні умови визначені статтею 901 ЦК України та спеціальним законодавством - Законом «Про ринок природного газу», Кодексом ГТС, Типовим договором. … Виходячи зі змісту положень пунктів 2.3, 2.7 Договору, у випадку надання доступу до потужності на період однієї газової доби додатки 1 та 2 Договору не укладаються», та аналогічних висновків, що викладені у постановах Верховного Суду від 30.08.2022 у справі №918/772/21 та від 02.08.2022 у справі №922/3303/21. Зазначає, що застосування апеляційним судом висновку викладеного в пунктах 8.7 та 8.20 постанови Верховного Суду від 15.07.2022 у справі №921/184/21 свідчить про дефективність постанови апеляційного суду зі справи, що може бути відступом від попереднього рішення Верховного Суду з посиланням на постанову Великої Палати Верховного Суду від 04.09.2018 у справі №823/2042/16;

- посилаючись на пункт 3 частини другої статті 287 ГПК України вказує на відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування пунктів 1, 7 глави 3 розділу I, частини першої глави 1 розділу VIII, пунктів 1, 2 глави 1 розділу ІХ Кодексу ГТС у взаємозв`язку з частинами першою, другою, третьою статті 32 Закону України «Про ринок природного газу» в контексті єдиної передбаченої законодавством умови для надання оператором ГТС послуги перевищення замовленої потужності, а саме, що послуга перевищення замовленої потужності є похідною від обсягів природного газу погодженого (замовленого) замовником послуг транспортування та оператором ГТС згідно з умовами договору та поданого до транспортування (зокрема, від обсягів балансування), а тому, без наявності ресурсу природного газу поданого замовником до транспортування, в тому числі, підтвердження виникнення небалансів - не могло бути послуг перевищення замовленої (договірної) потужності на ці обсяги природного газу (в т.ч. небаланси);

- посилаючись на пункт 4 частини другої статті 287 ГПК України та частини першу, третьою статті 310 ГПК України вказує, що суд апеляційної інстанції грубо порушив норми процесуального права, а саме положення статей 86 та 236 ГПК України, що призвело до неправильного вирішення справи, а зміст оскаржуваної постанови свідчить про порушення принципу змагальності, диспозитивності та рівності сторін у процесі, що є свідченням упередженості суду, оскільки мотиви винесення позову ґрунтуються на доводах позивача, зокрема: не дослідив зібрані у справі докази; не зібрав належні докази у справі; необґрунтовано відхилив клопотання про витребування та дослідження доказів, клопотання про проведення експертизи, клопотання про зупинення провадження у справі до пов`язаних справ, в яких встановлюються обставини, які мають значення для правильного вирішення справи; безпідставно не надав належної оцінки безспірним аргументам відповідача про відсутність доказів реальності здійснення господарської операції за договором; не врахував відсутність належних, безспірних, достовірних доказів у справі; не надав жодної оцінки доказам, аргументам та доводам відповідач, які є більш вірогідними, ніж твердження позивача, непідтверджені жодними доказами; встановив обставини, що мають суттєве значення для справи, на підставі недопустимих доказів.

Крім того судом апеляційної інстанції було неправильно застосовано до спірних правовідносин положення статей 180, 307 ГК України, статей 177, 626, 901 ЦК України, статті 32 Закону України «Про ринок природного газу», глави 1, 3 розділу І, главу 1 розділу VIII, глави1, 2, 7 розділу ІХ Кодексу ГТС, пунктів 2.1-2.7, 3.1, 6.1-6.3, 8.1, 8.4 договору на транспортування природного газу № від 17.12.2015, що унеможливило прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі.

З огляду на викладене касаційна скарга АТ «Запоріжгаз» подана із додержанням вимог пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України, а саме пунктів 1, 2, 3, 4 частини другої статті 287 ГПК України.

Статтею 288 ГПК України визначено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині четвертій статті 293 цього Кодексу.

Як убачається з матеріалів касаційної скарги, скаржник оскаржує постанову Центрального апеляційного господарського суду від 30.10.2022, та зазначає, що її повний текст складений - 09.11.2022, а отримав він її 21.11.2022 на підтвердження чого надав копію конверта апеляційного суду з відповідним трекінг кодом Укрпошти в якому ця постанова направлялася та роздруківку з сайту Укрпошти про відправлення з трекінг кодом, а тому вважає, що останнім днем на подання касаційної скарги є 12.12.2022.

Проте останній день оскарження за приписами частини першої статті 288 ГПК України є 29.11.2022, а не 12.12.2022, оскільки, як зазначає скаржник повний текст постанови апеляційного суду складений 09.11.2022.

Натомість касаційну скаргу скаржником надіслано на електронну адресу Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду - 12.12.2022.

Отже, касаційна скарга АТ «Запоріжгаз» подана з пропуском встановленого процесуального строку на касаційне оскарження. При цьому клопотання щодо поновлення строку відсутнє. Відсутнє прохання щодо поновлення строку на касаційне оскарження і в тексті касаційної скарги.

Водночас поновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яким останній користується виходячи із поважності причин пропуску строку, які в даному випадку не вбачаються за відсутності клопотання про поновлення цього строку та обставин, які об`єктивно перешкоджали скаржнику реалізувати своє право на подання касаційної скарги протягом законодавчо встановленого терміну.

Само по собі посилання скаржника у поданій касаційній скарзі щодо дати отримання копії оскаржуваної постанови, зокрема 21.11.2022 та надання копії поштового конверту Центрального апеляційного господарського суду з відповідним трек-номером та інформацією про відстеження даного листа за відсутності відповідного клопотання/заяви не передбачає автоматичного та безумовного поновлення строку на касаційне оскарження. Адже суд в силу статей 2, 13, 14, 169 ГПК України розглядає, зокрема і вимоги щодо поновлення строку саме за відповідним зверненням особи.

Таким чином, Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду вважає за необхідне надати скаржнику строк для надання клопотання (заяви) про поновлення строку на касаційне оскарження з наведенням підстав для поновлення строку.

Відповідно до частини третьої статті 292 ГПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 288 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 293 цього Кодексу.

Відповідно до пунктів 4, 6 частини другої статті 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено: судові рішення, що оскаржуються; вимоги особи, яка подає скаргу.

В прохальній частині касаційної скарги скаржник просить скасувати постанову Центрального апеляційного господарського суду від 30.10.2022 зі справи №908/2504/21, а рішення Господарського суду Запорізької області від11.07.2022 зі справи №908/2504/21 залишити в силі.

Проте, Верховний Суд звертає увагу, що згідно з відомостями розміщеними в Єдиному державному реєстрі судових рішень (далі - Реєстр), по справі №908/2504/21 в Реєстрі наявна лише постанова Центрального апеляційного господарського суду від 31.10.2022, якою рішення Господарського суду Запорізької області від 11.07.2022 у справі № 908/2504/21 скасовано та прийнято нове рішення про задоволення позову. Інших постанов суду апеляційної інстанції у цій справі з Реєстру не вбачається.

Статтею 308 ГПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення; 2) скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду; 3) скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд; 4) скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині; 5) скасувати судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі чи залишити позов без розгляду у відповідній частині; 6) у передбачених цим Кодексом випадках визнати нечинними судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі у відповідній частині; 7) у передбачених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених в пунктах 1-6 частини першої цієї статті.

Аналіз положень статті 308 ГПК України дає підстави для висновку, що вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, повинні бути повними та однозначними, тобто містити інформацію про те, які судові рішення оскаржуються та, які повноваження суд касаційної інстанції повинен застосувати за результатами перегляду оскаржуваних рішень.

Проте подана касаційна скарга зазначеним вимогам не відповідає, оскільки в прохальній частині скарги, заявник просить скасувати постанову Центрального апеляційного господарського суду від 30.10.2022 у справі №908/2504/21, а рішення Господарського суду Запорізької області від 11.07.2022 зі справи №908/2504/21 залишити в силі. Однак наявності судового рішення з вказаною датою не вбачається з Реєстру.

Оскільки правильність оформлення касаційної скарги, її змісту та форми покладається саме на скаржника, Суд звертає увагу скаржника на необхідність уточнення прохальної частини касаційної скарги, з урахуванням наведених вище вимог.

Згідно з частиною другою статті 292 ГПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини другої статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене, касаційна скарга АТ «Запоріжгаз» підлягає залишенню без руху на підставі частини другої та третьої статті 292 ГПК України, із наданням скаржникові строку для усунення зазначених вище недоліків, шляхом надання касаційної скарги в новій редакції із зазначенням судових рішень, що оскаржуються (з датами їх прийняття) та надання клопотання (заяви) про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Північного апеляційного господарського суду зі справи №908/2504/21 з наведенням підстав для поновлення строку та доданням відповідних доказів.

Матеріали з усуненням недоліку касаційної скарги слід подати в Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у встановлений цією ухвалою строк, а також надати суду докази надіслання копії цих матеріалів іншим учасникам справи.

Суд також вважає за необхідне звернути увагу скаржника на те, що неусунення названих недоліків або не в повному обсязі усунення недоліку протягом установленого строку матиме наслідок або повернення касаційної скарги на підставі частини п`ятої статті 292 ГПК України або відмову у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 293 ГПК України, виходячи з вищенаведеного.

Керуючись статтями 119, 174, 234, 235, 288, 290, 292 ГПК України, Верховний Суд,

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної мережі «Запоріжгаз» на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 30.10.2022 у справі №908/2504/21 - залишити без руху.

2. Надати Акціонерному товариству «Оператор газорозподільної мережі «Запоріжгаз» строк для усунення недоліку касаційної скарги тривалістю 10 днів з дня вручення копії цієї ухвали. Повідомити скаржника про можливість подати до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду документи про усунення недоліку через систему «Електронний суд» або поштою за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6.

3. Роз`яснити Акціонерному товариству «Оператор газорозподільної мережі «Запоріжгаз», що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде або повернуто на підставі частини п`ятої статті 292 ГПК України, або відмовлено у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 293 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Т. Малашенкова