ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
"13" грудня 2022 р. Справа №914/879/22
Західний апеляційний господарський суд в складі колегії:
головуючого - судді Кравчук Н.М.
суддів Скрипчук О.С.
Марко Р.І.
розглянувши заяву ПрАТ Львівобленерго б/н від 14.11.2022 (вх. № ЗАГС 01-05/2787/22 від 16.11.2022) про ухвалення додаткового рішення
у справі № 914/879/22
за позовом: Приватного акціонерного товариства Львівобленерго (надалі ПрАТ Львівобленерго), м. Львів
до відповідача: Комунального підприємства Вододар Бориславської міської ради (надалі КП Вододар), м. Борислав, Львівська область
про стягнення 275 374,33 грн.
за участю учасників справи: не викликалися
ПрАТ Львівобленерго звернулось до Господарського суду Львівської області з позовом до КП Вододар Бориславської міської ради про стягнення 275 374,33 грн. заборгованості за послугу з розподілу електричної енергії.
Рішенням Господарського суду Львівської області від 18.07.2022 у справі № 914/879/22 позовні вимоги задоволено. Стягнуто з КП Вододар Бориславської міської ради на користь ПрАТ Львівобленерго 275 374,33 грн заборгованості. Стягнуто з КП Вододар Бориславської міської ради на користь ПрАТ Львівобленерго 4 130,63 грн сплаченого судового збору та 9 600,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. Розстрочено стягнення 275 374,33 грн основної заборгованості на 3 місяці рівними частинами.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, КП Вододар оскаржило його в апеляційному порядку.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 08.11.2022 у справі №914/879/22 апеляційну скаргу КП Вододар залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Львівської області від 18.07.2022 у справі №914/879/22 залишено без змін.

ПрАТ Львівобленерго звернулося до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення по справі №914/879/22, відповідно до якої заявник просить стягнути з КП Вододар 9 000,00 грн витрат на правничу допомогу.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 16.11.2022 для розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення по справі №914/879/22 було визначено колегію суддів у складі: Кравчук Н.М. головуючий суддя, судді: Скрипчук О.С., Марко Р.І.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 21.11.2022 розгляд вказаної заяви призначено до розгляду в судовому засіданні на 13.12.2022 без виклику учасників справи.

КП Вододар надіслало заперечення на заяву про стягнення витрат на правничу допомогу (зареєстроване в канцелярії суду за вх. № ЗАГС 01-04/6778/22). У вказаному запереченні відповідач зазначає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката є неспівмірним зі складністю справи та розміром виконаних робіт, часом, витраченим на виконання відповідних робіт. Окрім того, КП Вододар звертає увагу суду на те, що інтереси ПАТ «Львівобленерго» у суді, в більшості, представляє АО «Юріс Консультує», що свідчить про те, що робота вказаного АО є одноманітною та не складною за своїм характером, в цій та аналогічних справах, адже передбачає виключно заміну шаблонних формулювань та подання стандартного пакету документів до суду. На підтвердження наведеного, відповідач долучає копії позовних заяв в інших справах, які можна звірити з позовною заявою в цій справі та встановити 99% ідентичності. З огляду на викладене, КП Вододар просить зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу до 2000,00 грн.

Відповідно до ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема судом не вирішено питання про судові витрати.

Статтею 123 ГПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч.1 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч.2 ст. 126 ГПК України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3ст. 126 цього Кодексу).

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Статтею 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно з ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5 ст.126 ГПК України).

У розумінні положень частини 5 статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідно до частини 5 статті 129 ГПК України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись. При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат (постанова Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19).

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу. Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 ГПК України, суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

За змістом абзаців другого, третього частини восьмої статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Як вбачається із матеріалів справи, 26.09.2022 позивач подав відзив на апеляційну скаргу (зареєстрований в канцелярії суду за вх.№ ЗАГС 01-04/6896/22), у якому вказав попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він очікує понести у зв`язку з розглядом справи № 914/879/22 у суді апеляційної інстанції. Вказаний відзив був надісланий КП Вододар за адресою: вул. В.Великого, 229А, м.Борислав., що підтверджується описом вкладення у цінний лист та накладною.

Як було зазначено вище, ПрАТ Львівобленерго звернулося до апеляційного господарського суду з заявою про ухвалення додаткового рішення по справі №914/879/22.

У вищевказаному клопотанні, позивач просить стягнути з КП Вододар 9000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних із розглядом апеляційної скарги КП Вододар на рішення Господарського суду Львівської області від 18.07.2022 у справі № 914/879/22. Вказане клопотання було надіслане КП Вододар, що підтверджується описом вкладення у цінний лист та накладною.

На підтвердження понесення позивачем витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції до матеріалів справи долучено копію договору № 22/9-1 про надання правничої допомоги від 01.09. 2022, укладеного ПрАТ «Львівобленерго» (Клієнт) з Адвокатським об`єднанням «Юріс Консультус». За цим договором АО приймає на себе зобов`язання забезпечувати представництво Клієнта у Західному апеляційному господарському суді про стягнення з КП «Володар» 275 374,33 грн. та надавати інші види правничої допомоги, а Клієнт приймає на себе зобов`язання оплачувати надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання доручень Клієнта (п.п. 1.1, 1.2 договору) (т. 2, а.с. 52).

Згідно з п. 4.1 договору вартість правничої допомоги становить: авансова оплата - 9000,00 грн.

В рахунку на оплату №22/134 від 09.09.2022 зазначено надані види робіт:

- вивчення та аналіз матеріалів справи 1500,00 грн (тривалість 1 година);

- аналіз законодавства та судової практики в справі - 1500,00 грн (тривалість 1 година);

- складання клопотань, заяв, заперечень та інших процесуальних документів - 4500,00 грн. (тривалість 3 години);

- участь в судовому засіданні 1500,00 грн (тривалість 1 година).

13.09.2022 позивачем сплачено АО «Юріс Консультус» 9000,00 грн. по рахунку № 22/134, що підтверджується копією платіжного доручення № 15354.

У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 викладена правова позиція про те, що з урахуванням конкретних обставин, зокрема, ціни позову, суд може обмежити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням не тільки того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою і необхідною.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналогічних висновків дійшов також Європейський суд з прав людини, рішення якого, відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", можуть бути використані судом в якості джерела права.

Так, у п. 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, п.п. 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна та інші проти України" від 10.12.2009, п. 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, п. 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004 Європейський суд з прав людини вказав, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (п.п.33-34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).

Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18, у постанові Верховного Суду від 15.06.2021 у справі №912/1025/20).

Таким чином, апеляційний суд, розподіляючи витрати, понесені товариством на професійну правничу допомогу адвоката, зазначає, що договір № 22/9-1 про надання правничої допомоги від 01.09.2022, рахунок на оплату №22/134 від 09.09.2022 та платіжне доручення № 15354 не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже розмір таких витрат має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Як убачається із матеріалів справи, правова позиція ПрАТ Львівобленерго не змінювалася в судах першої та апеляційної інстанцій, нормативно-правове регулювання спірних правовідносин не змінювалося, отже, підготовка цієї справи до розгляду в суді апеляційної інстанції не вимагала значного обсягу юридичної і технічної роботи.

Апеляційний суд вважає необґрунтованими вимоги про стягнення 9000,00 грн як вартості за вивчення та аналіз матеріалів справи; аналіз законодавства та судової практики в справі; складання клопотань, заяв, заперечень та інших процесуальних; участь в судовому засіданні з огляду на наступне.

АО «Юріс Консультус» брало участь у розгляді даної справи у суді першої інстанції, відтак, на вивчення та аналіз матеріалів справи, аналіз законодавства та судової практики (які не змінилися під час розгляду апеляційної скарги в апеляційному суду) адвокатам АО «Юріс Консультус» не було потрібно витрачати додатковий час. Доводи відзиву на апеляційну скаргу співпадають з доводами, зазначеними ПрАТ Львівобленерго у позовній заяві. Клопотань, заяв, заперечень та інших процесуальних документів позивачем до суду апеляційної інстанції не було подано.

Окрім того, колегія суддів надає оцінку доводам відповідача про неспівмірність заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу та зазначає, що, дослідивши обсяг виконаних робіт представником Колективного проектно-кошторисного бюро побуту по наданню правової допомоги у суді апеляційної інстанції у даній справі, суд дійшов висновку, що витрати на правову допомогу у загальній сумі 9000,00 грн є надто завищеними та неспівмірними із обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт в суді апеляційної інстанції, і, у зв`язку з цим, вони не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру.

З врахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає за доцільне зменшити заявлений позивачем розмір судових витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги з розгляду апеляційної скарги КП Вододар до 4 500,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 123, 126, 129, 244 ГПК України, Суд-

ПОСТАНОВИВ :

1. Заяву ПрАТ Львівобленерго про винесення додаткового рішення про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу задоволити частково.

2. Стягнути з Комунального підприємства Вододар Бориславської міської ради (ідентифікаційний код юридичної особи 37650131, 82300, Львівська область, м. Борислав, вул. Володимира Великого, буд. 229А) на користь Приватного акціонерного товариства Львівобленерго (ідентифікаційний код юридичної особи 00131587, 79026, м. Львів, вул. Козельницька, 3) 4500,00 грн компенсації витрат на правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом апеляційної скарги у справі № 914/879/22. В решті заяви залишити без задоволення.

3. Доручити Господарському суду Львівської області видати відповідний наказ на виконання цієї постанови.

4. Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в строки, передбаченні ст.ст.287-288 ГПК України.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Головуючий суддя Н.М. Кравчук

Судді Р.І. Марко

О.С. Скрипчук