ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2022 року Справа № 915/334/22

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Олейняш Е.М.. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Агропромкомплект", вул. Героїв Сталінграда, 31-А, м. Дніпро, 49055 ()

електронна пошта:

до відповідача Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", вул. Назарівська, 3, м. Київ, 01032 () в особі Відокремленого підрозділу "Південноукраїнська АЕС" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", промзона, м. Южноукраїнськ, Миколаївська область, 55001 ()

про стягнення коштів в сумі 591 084, 58 грн.

без повідомлення (виклику) учасників

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Миколаївської області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Агропромкомплект" з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Південноукраїнська АЕС" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" 419 880, 00 грн. - основного боргу; 27 845, 00 грн. - 3 % річних від прострочених сум; 143 359, 58 грн. - інфляційних втрат.

Судовий збір в сумі 8 826, 27 грн. стягнути з відповідача на користь позивача.

І. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 12.09.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними матеріалами. Встановлено сторонам строки для подання заяв по суті спору.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 04.10.2022 заяву відповідача Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Південноукраїнська АЕС" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (вх. № 4181/22 від 03.10.2022) про розгляд справи за правилами загального позовного провадження залишено без задоволення.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Відповідно до Указів Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 14.03.2022 № 133/2022, від 18.04.2022 № 259/2022, від 17.05.2022 № 341/2022, від 12.08.2022 № 573/2022, від 07.11.2022 № 757/2022 у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України продовжувався строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Відповідно до ст. 12-2 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України.

Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється.

У разі неможливості здійснювати правосуддя судами, які діють на території, на якій введено воєнний стан, законами України може бути змінена територіальна підсудність судових справ, що розглядаються в цих судах, або в установленому законом порядку змінено місцезнаходження судів.

Створення надзвичайних та особливих судів не допускається.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

ІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ УЧАСНИКІВ ПРОЦЕСУ.

2.1. Правова позиція позивача.

Підставою позову позивачем зазначено обставини щодо неналежного виконання відповідачем умов договору поставки від 11.03.2020 № 53-123-01-20-06184, а саме: зобов`язань щодо здійснення в повному обсязі оплати за поставлений товар в сумі 419 880, 00 грн. в строки, встановлені умовами договору, внаслідок чого позивачем заявлено до стягнення заборгованість у спірній сумі. За порушення виконання грошового зобов`язання позивачем нараховано відповідачу інфляційні втрати за період з червня 2020 по липень 2022 року в сумі 143 359, 58 грн. та 3 % річних за період з 06.06.2020 по 31.08.2022 на суму 27 845, 00 грн., які заявлено до стягнення.

Позовні вимоги обґрунтовані положеннями ст. 11, 202, 509, 525, 526, 530, 610, 612, 625, 626, 629, 664, 692, 712 ЦК України, ст. 173, 174, 175, 193, 230, 231 ГК України та умовами договору.

2.2. Правова позиція (заперечення) відповідача.

Відповідач у відзиві на позовну заяву (вх. № 4376/22 від 11.10.2022) зазначає, що відповідно до п. 2.2 договору оплата відбувається протягом 45 робочих днів після постачання ТМЦ згідно специфікації № 1 та виконання постачальником умов п. 3.2 та п. 5.1 договору.

Дата проходження вхідного контролю є останньою подією, тому оплата відповідно до п. 3.2 договору повинна відбуватись протягом 45 робочих днів після постачання ТМЦ згідно специфікації № 1 та виконання постачальником умов п. 3.2, 6.1 договору, а отже початок відліку 45 робочих днів починає свій перебіг від дати проходження вхідного контролю.

Відповідач зазначає, що станом на 09.09.2022 за договором № 53-123-01-20-06184 від 11.03.2020 існує заборгованість відповідача перед позивачем в розмірі 419 880, 00 грн. з ПДВ, проте позивач невірно визначив строки.

Заперечення обґрунтовані приписами ст. 251, 252, 253. 254ЦК України та умовами договору.

У відповіді на відзив (вх. № 4562/22 від 20.10.2022, вх. № 4717/22 від 25.10.2022) позивач просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, включаючи відшкодування судових витрат.

Позивач зазначає, як вказано в п. 3.3 Договору, датою постачання є дата отримання товару на складі вантажоодержувача з відміткою в накладній на відвантаження товару. Тобто початок перебігу строку оплати починається з наступного дня після настання єдиної події, з якою пов`язано його початок, а саме після постачання ТМЦ згідно специфікації № 1 (Додаток до договору № 1). Саме з дати, наступної за датою постачання, Позивач і відліковував 45 робочих днів для визначення граничної дати здійснення оплати відповідачем по кожній накладній згідно Договору, з урахуванням положень ч. 5 ст. 254 ЦК України. В узгодженій редакції пункту 2.2 Договору не зазначено, що оплата відбувається протягом 45 робочих днів після настання останньої події серед перелічених умов для здійснення оплати покупцем, які повинен виконати постачальник. Тому частину п. 2.2 Договору «та виконання постачальником умов п.п. 3.2, 5,1 цього Договору» слід вважати не як подію, з настанням якої пов`язано початок перебігу строку для оплати поставленого товару, а як умову, за невиконання якої оплата покупцем не відбувається взагалі. Тобто, щоб оплата покупцем поставленого товару відбулася протягом 45 робочих днів після постачання ТМЦ згідно специфікації № 1 (Додаток до договору № 1) Постачальником повинно бути здійснено виконання умов п.п. 3.2, 5.1 цього Договору згідно встановлених Договором вимог. Такий висновок підтверджується, якщо проаналізувати пункти Договору 3.2, 5.1, та 11.1.2 в комплексі.

Позивач зазначає, що позивачем за кожною з видаткових накладних вірно визначено дати, з яких починається відлік строку оплати поставленого товару згідно Договору, та відповідно граничні дати здійснення такої оплати.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН З ПОСИЛАННЯМ НА ДОКАЗИ, НА ПІДСТАВІ ЯКИХ ВСТАНОВЛЕНІ ВІДПОВІДНІ ОБСТАВИНИ.

Розглянувши матеріали справи, керуючись принципом верховенства права, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд встановив наступне.

Відповідно до наказу ДП НАЕК «Енергоатом» № 01-228-н від 21.04.2022 року «Про зміну найменування ВП «Южно-Українська АЕС»» з метою приведення найменування ВП «Южно-Українська АЕС» у відповідність із вимогами стандартів державної мови та правил українського правопису, з урахуванням службової записки виконавчої дирекції з правового забезпечення від 14.04.2022 № 01-142/10сл наказано перейменувати «Відокремлений підрозділ «Южно-Українська АЕС» державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (далі ВП ЮУАЕС) на «Відокремлений підрозділ «Південноукраїнська АЕС» державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (далі ВП ПАЕС) без зміни функцій, організаційної структури, штатного розпису та чисельності працівників відокремленого підрозділу.

Пунктом 2 вищевказаного наказу покладено на ВП ПАЕС відповідальність за ведення та супроводження усіх виробничих, організаційно-розпорядчих, договірних, дозвільних тощо документів ВП ЮУАЕС.

Наказ оприлюднено на офіційному сайті ДП НАЕК «Енергоатом» https://www.energoatom.com.ua/.

Інформація щодо зміни найменування відокремленого підрозділу внесена до ЄДРЮОФОПГФ.

11.03.2020 між ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Южно-Українська АЕС» (покупець) та ТзОВ «Науково-виробниче підприємство «Агропромкомплект» (постачальник) було укладено договір на постачання товару № 53-123-01-20-06184.

Відповідно до п. 12.1 договору договір вступає в силу з моменту підпису обома сторонами та скріплення печаткою.

Відповідно до п. 12.2. договору дія терміну цього договору починає свій перебіг у момент, визначений п. 12.1 цього договору, та закінчується 31.12.2021.

До договору сторонами складено Специфікацію № 1 (Додаток № 1 до Договору) на загальну суму 419 880, 00 грн. з ПДВ.

Договір та Специфікація підписані та скріплені печатками сторін.

Доказів визнання недійсним або розірвання договору суду не подано.

Умовами договору сторони передбачили наступне.

Відповідно до п. 1.1 договору постачальник зобов`язується передати покупцю, а покупець приймає на себе зобов`язання прийняти і сплатити товар код CPV 4451000-8 по ДК 021:2015 Знаряддя (Ручні інструменти різні), у кількості, асортименті і цінам, зазначеним у Специфікації № 1 (Додаток № 1 до договору), що є невід`ємною частиною цього договору. Рік виготовлення товару не раніше 2019 року.

Відповідно до п. 1.3 договору місцем виконання цього договору є місто Южноукраїнськ.

Відповідно до п. 2.1 договору загальна вартість товару є твердою та складає:

разом: 349 900, 00 грн. без ПДВ

крім того ПДВ 20% 69 980, 00 грн.

Всього з ПДВ: 419 880, 00 грн.

Відповідно до п. 2.2 договору за даним договором оплата відбувається протягом 45 робочих днів після постачання ТМЦ згідно специфікації № 1 (Додаток № 1 до договору) та виконання постачальником умов п.п. 3.2, 5.1 цього договору. Пеня за несвоєчасну оплату не нараховується.

Відповідно до п. 3.1 договору постачання здійснюється на протязі 80 днів з дати публікації договору в системі ProZorro, але не пізніше 30.11.2020 на умовах:

- DDP м. Южноукраїнськ, Миколаївська область, Южноукраїнське відділення ВП «Складське господарство», відповідно до Правил Інкотермс-2010, з обов`язковою присутністю представника постачальника.

Відповідно до п. 3.2 договору з товаром постачальник надає покупцю:

- видаткову накладну (в трьох примірниках) з відображенням коду товару згідно з УКТ ЗЕД по-позиційно (для платників ПДВ);

- електронну податкову накладну, оформлену та зареєстровану в ЄРПН у встановлену чинним законодавством порядку в електронній формі з дотриманням вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про довірчі послуги» у строки, визначені для реєстрації податкової накладної в ЄРПН;

- документ, який підтверджує якість товару (сертифікат якості, паспорт або інше);

- свідоцтво про калібровку на кожну одиницю вимірювального інструменту, видане українським акредитованим підприємством, не раніше лютого 2020 року.

Відповідно до п. 3.3 договору датою постачання є дата отримання товару на складі вантажоодержувача з відміткою в накладній на відвантаження товару.

Відповідно до п. 5.1 договору приймання товару по кількості і якості здійснюється відповідно до інструкції П-6 «Про порядок приймання продукції по кількості» та П-7 «Про порядок приймання продукції по якості», СОУ НАЕК 038:2017 «Управління закупівлями продукції. Організація Вхідного контролю продукції АЕС».

Відповідно до п. 11.1 договору покупець зобов`язаний:

11.1.1 своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлені товари;

11.1.2 приймати поставлені товари згідно розділу 5.

Відповідно до п. 11.4 договору постачальник має право:

11.4.1 своєчасно та в повному обсязі отримувати плату за поставлені товари.

Судом встановлено, що на виконання умов договору позивачем (постачальником) поставлено відповідачу (покупцю) товар в повному обсязі на загальну суму 419 880, 00 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи накладними, а саме:

- накладна № 310302А/с3/01 від 31.03.2020 на суму 288 970, 56 грн. з ПДВ (дата вхідного контролю ВП «Складське господарство» 31.03.2020 згідно штампу ВП СГ);

- накладна № 060407А/с3/01 від 06.04.2020 на суму 50 624, 16 грн. з ПДВ (дата вхідного контролю ВП «Складське господарство» 09.04.2020 згідно штампу ВП СГ);

- накладна № 290402А/с3/01 від 29.04.2020 на суму 45 531, 72 грн. з ПДВ (дата вхідного контролю ВП «Складське господарство» 04.05.2020 згідно штампу ВП СГ);

- накладна № 190503А/с3/01 від 19.05.2020 на суму 34 753, 56 грн. з ПДВ ((дата вхідного контролю ВП «Складське господарство» 25.05.2020 згідно штампу ВП СГ).

Всі накладні підписані сторонами без зауважень та скріплені печатками.

Підставою поставки товару у вищевказаних накладних зазначено договір № 53-123-01-20-06184 від 11.03.2020 та Специфікації № 1 від 11.03.2020.

Факт перевезення та доставки товару і документів підтверджується товарно-транспортними накладними № 154 від 31.03.2020, № 174 від 06.04.2020, № 208 від 29.04.2020, № 245 від 20.05.2020, а також експрес-накладними Нової пошти.

Факт постачання товару належної якості, а також надання постачальником покупцю передбачених п. 3.2 договору документів, що підтверджують якість товару, підтверджується наявними в матеріалах справи ярликами від 08.04.2020, від 22.04.2020, від 06.05.2020, від 02.06.2020.

Вищевказані дати постачання та проходження вхідного контролю товару, поставленого за договором, повідомлено відповідачем позивача також в листі № 07/7510 від 29.04.2021.

На виконання вимог податкового законодавства та умов договору позивачем зареєстровано в ЄРПН податкові накладні по господарським операціям, а саме:

-податкова накладна № 24 від 31.03.2020 на суму 288 970, 56 грн., що підтверджується квитанцією від 07.04.2020;

- податкова накладна № 14 від 06.04.2020 на суму 50 624, 16 грн., що підтверджується квитанцією від 13.04.2020;

- податкова накладна № 59 від 29.04.2020 на суму 45 531, 72 грн., що підтверджується квитанцією від 06.05.2020;

- податкова накладна № 13 від 19.05.2020 на суму 34 753, 56 грн., що підтверджується квитанцією від 03.06.2020.

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Отже, в силу умов п. 2.2, п. 3.2, п. 5.1 договору та ст. 253 ЦК України граничними строками оплати за товар є:

- оплата по накладній № 310302А/с3/01 від 31.03.2020 повинна була бути здійснена в період з 08.04.2020 по 10.06.2020 (включно). З 11.06.2020 боржник є таким, що прострочив виконання грошового зобов`язання.

- оплата по накладній № 060407А/с3/01 від 06.04.2020 повинна була бути здійснена в період з 14.04.2020 по 16.06.2020 (включно). З 17.06.2020 боржник є таким, що прострочив виконання грошового зобов`язання.

- оплата по накладній № 290402А/с3/01 від 29.04.2020 повинна була бути здійснена в період з 07.05.2020 по 08.07.2020 (включно). З 09.07.2020 боржник є таким, що прострочив виконання грошового зобов`язання.

- оплата по накладній № 190501А/с3/01 від 19.05.2020 повинна була бути здійснена в період з 04.06.2020 по 05.08.2020 (включно). З 06.08.2020 боржник є таким, що прострочив виконання грошового зобов`язання.

03.11.2020 позивачем на адресу відповідача направлено претензію № 1457 від 03.11.2020 про сплату боргу за договором поставки № 53-123-01-20-06184 від 11.03.2020, в якій позивач просив оплатити заборгованість по договору поставки від 11.03.2020 з урахуванням штрафних санкцій. До претензії додавався акт звірки розрахунків від 03.11.2020. Факт направлення претензії підтверджується поштовою накладною 889.

У відповідь на претензію № 1457 від 03.11.2020 відповідачем направлено позивачу лист № 07/19372 від 19.11.2020, в якому відповідач зазначив, що у зв`язку зі значним зростанням простроченої заборгованості ДП «Гарантований покупець» перед ДП «НАЕК «Енергоатом», суттєвим зменшенням обсягу відпуску електроенергії виникла фінансова криза не платежів, у зв`язку з чим, відповідач просив розглянути можливість перенесення термінів виконання договірних зобов`язань, в частині сплати по договору за раніше поставлені ТМЦ, на максимально можливі терміни.

05.04.2021 позивач направив на адресу відповідача лист № 251 від 05.04.2021 з вимогою погасити заборгованість.

Факт направлення листа № 251 від 05.04.2021 підтверджується поштовою накладною та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

21.04.2021 позивачем на адресу відповідача направлено лист № 287 від 21.04.2021, в якому позивач просив повідомити дати виконання постачальником умов п. 5.1. укладеного договору по кожній із вищезазначених накладних.

Факт направлення листа підтверджується поштовою накладною та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

У відповідь на вищевказаний лист відповідачем направлено на адресу позивача лист № 07/7510 від 29.04.2021, в якому надав інформацію щодо дат постачання та проходження вхідного контролю товару, поставленого за договорами.

04.03.2022 відповідач направив на адресу позивача лист № 07/3562 з повідомленням про настання форс-мажорних обставин.

Невиконання відповідачем обов`язку за договором в частині здійснення оплати за поставлений товар мало наслідком виникнення заборгованості та нарахування позивачем 3 % річних та інфляційних втрат, що і стало підставою для звернення до суду з позовом.

ІV. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ДЖЕРЕЛА ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД.

4.1. Щодо вимоги про стягнення суми основного боргу.

На підставі ст. 11, 202, 509 ЦК України між сторонами на підставі договору виникло господарське зобов`язання, яке в силу ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як встановлено судом вище, підтверджена матеріалами справи заборгованість відповідача перед позивачем становить 419 880, 00 грн.

В силу умов п. 3.3 договору датою постачання товару є дата отримання товару на складі вантажоодержувача з відміткою в накладній на відвантаження товару. Судом встановлено, що товар поставлено на підставі видаткових накладних, в яких також міститься штамп Складського господарства ВП із зазначенням дати отримання товару, про що зазначено судом вище.

Строк оплати за поставлений товар відповідно до умов п. 2.2, п. 3.2, п. 5.1 договору настав після виконання постачальником всіх вищевказаних умов п. 3.2 договору (поставки товару з оформленням видаткової накладної, реєстрації податкової накладної та надання документів, які підтверджують якість товару) з урахуванням відстрочення платежу на 45 робочих днів відповідно до п. 2.2 договору.

Станом на день розгляду справи суду не подано доказів оплати заборгованості в розмірі 419 880, 00 грн., строк оплати якої настав, як і не спростовано факту наявності вказаної заборгованості.

Враховуючи вищевикладене, позовна вимога в частині стягнення заборгованості за отриманий товар в сумі 419 880, 00 грн. є обґрунтованою, підставною та підлягає задоволенню.

4.2. Щодо вимоги про стягнення трьох процентів річних та інфляційних втрат.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стаття 625 ЦК України розміщена в розділі "Загальні положення про зобов`язання" книги 5 ЦК України, відтак визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання і поширює свою дію на всі види грошових зобов`язань, незалежно від підстав їх виникнення (наведену правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 686/21962/15-ц).

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанова КГС ВС від 14.01.2020 року № 924/532/19).

Позивачем нараховано відповідачу 27 845, 00 грн. - 3 % річних від суми заборгованості за період з 06.06.2020 по 31.08.2022.

Як встановлено судом вище, в силу умов п. 2.2, п. 3.2, п. 5.1 договору та ст. 253 ЦК України граничними строками оплати за товар є:

- оплата по накладній № 310302А/с3/01 від 31.03.2020 повинна була бути здійснена в період з 08.04.2020 по 10.06.2020 (включно). З 11.06.2020 боржник є таким, що прострочив виконання грошового зобов`язання.

- оплата по накладній № 060407А/с3/01 від 06.04.2020 повинна була бути здійснена в період з 14.04.2020 по 16.06.2020 (включно). З 17.06.2020 боржник є таким, що прострочив виконання грошового зобов`язання.

- оплата по накладній № 290402А/с3/01 від 29.04.2020 повинна була бути здійснена в період з 07.05.2020 по 08.07.2020 (включно). З 09.07.2020 боржник є таким, що прострочив виконання грошового зобов`язання.

- оплата по накладній № 190501А/с3/01 від 19.05.2020 повинна була бути здійснена в період з 04.06.2020 по 05.08.2020 (включно). З 06.08.2020 боржник є таким, що прострочив виконання грошового зобов`язання.

Перевіривши розрахунок 3 % річних, виконаний позивачем, суд дійшов висновку, що позивачем неправильно визначено початок періоду нарахування 3 % річних по кожній накладній окремо.

Судом здійснено перерахунок розміру 3 % річних за допомогою Бази законодавство "Ліга.Закон" та встановлено, що сума 3 % річних становить:

- по накладній № 310302А/с3/01 від 31.03.2020 на суму 288 970, 56 грн. 3 % річних за період з 11.06.2020 по 31.08.2022 становлять 19 272, 58 грн.;

- по накладній № 060407А/с3/01 від 06.04.2020 на суму 50 624, 16 грн. 3 % річних за період з 17.06.2020 по 31.08.2022 становлять 3 351, 43 грн.;

- по накладній № 290402А/с3/01 від 29.04.2020 на суму 45 531, 72 грн. 3 % річних за період з 09.07.2020 по 31.08.2022 становлять 2 932, 19 грн.;

- по накладній № 190501А/с3/01 від 19.05.2020 на суму 34 753, 56 грн. 3 % річних за період з 06.08.2020 по 31.08.2022 становлять 2 158, 33 грн.

Загальна сума 3 % річних становить 27 714, 53 грн.

Враховуючи вищевикладене, сума 3 % річних в розмірі 27 714, 53 грн. є обгрунтованою, підставною та підлягає задоволенню. В решті 3 % річних в сумі 130, 47 грн. слід відмовити, у зв`язку з безпідставністю.

Позивачем також нараховано відповідачу 143 359, 58 грн. - індексу інфляції за прострочення виконання грошових зобов`язань. Нарахування інфляційних втрат здійснено за період з червня 2020 року по липень 2022 року.

Перевіривши нарахування індексу інфляції, судом встановлено, що:

- по накладній № 310302А/с3/01 від 31.03.2020 на суму 288 970, 56 грн. індекс інфляції за період з червня 2020 по липень 2022 становить 98 658, 39 грн.;

- по накладній № 060407А/с3/01 від 06.04.2020 на суму 50 624, 16 грн. індекс інфляції за період з липня 2020 по липень 2022 становить 17 148, 22 грн.;

- по накладній № 290402А/с3/01 від 29.04.2020 на суму 45 531, 72 грн. індекс інфляції за період з липня 2020 по липень 2022 становить 15 523, 22 грн.;

- по накладній № 190501А/с3/01 від 19.05.2020 на суму 34 753, 56 грн. індекс інфляції за період з серпня 2020 по липень 2022 становить 12 053, 12 грн.

Загальна сума інфляційних збитків становить 143 382, 95 грн.

Отже, суд, не виходячи за межі позовних вимог, заявлених позивачем, дійшов висновку про обґрунтованість, підставність та задоволення позовної вимоги в частині стягнення інфляційних збитків в розмірі 143 359, 58 грн., заявленому позивачем.

4.3. Щодо клопотання позивача про встановлення порядку виконання рішення.

25.10.2022 на адресу Господарського суду Миколаївської області (вх. № 4716/22 від 25.10.2022) від позивача надійшло клопотання, в якому позивач просить суд зазначити в рішення про нарахування 3 % річних від прострочених непогашених сум до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Нараховувати за формулою: сума 3 % річних = Сх3хД/365/100, де С - сума основного боргу, Д - кількість днів прострочення, починаючи з 01.09.2022 до моменту виконання рішення.

Відповідачем жодних заперечень проти вказаного клопотання суду не подано.

Стаття 238 ГПК України визначає зміст судового рішення та встановлює, що саме повинно/може бути зазначено в судовому рішенні.

Відповідно до ч. 10 ст. 238 ГПК України суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування.

Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VI цього Кодексу.

Відповідно до ч. 11, 12 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» якщо у виконавчому документі про стягнення боргу зазначено про нарахування відсотків або пені до моменту виконання рішення, виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження розраховує остаточну суму відсотків (пені) за правилами, визначеними у виконавчому документі.

До закінчення виконавчого провадження виконавець за заявою стягувача перераховує розмір остаточної суми відсотків (пені), які підлягають стягненню з боржника, не пізніше наступного дня з дня надходження заяви стягувача про такий перерахунок, про що повідомляє боржника не пізніше наступного дня після здійснення перерахунку.

Правовий аналіз положень ст. 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ст. 625 ЦК України, за час прострочення.

Суд зазначає, що при розрахунку суми 3 % річних, який буде здійснюватись органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення суду, необхідно врахувати, що на момент прийняття рішення заборгованість відповідача перед позивачем за договором становить 419 880, 00 грн. Суд розглянув вимогу про стягнення 3 % річних за період з 11.06.2020 по 31.08.2022 включно, отже, нарахування 3 % річних може бути продовжене, починаючи з 01.09.2022.

Враховуючи вищевикладене, на підставі ч. 10 ст. 238 ГПК України суд вважає за необхідне зазначити в рішенні суду про нарахування 3 % річних з 01.09.2022 до моменту виконання рішення з урахуванням вимог законодавства України, що регулюють таке нарахування (ст. 625 ЦК України).

V. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судовий збір в розмірі 8 864, 31 грн. слід відшкодувати позивачу з відповідача.

Судовий збір в розмірі 1, 96 грн. слід покласти на позивача.

Керуючись ст. 129, 233, 236-238, 240, 241, 254-259 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з відповідача Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», вул. Назарівська, 3, м. Київ, 01032 () в особі Відокремленого підрозділу «Південоукраїнська атомна енергогенеруюча компанія» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», промзона, м. Южноукраїнськ, Миколаївська область, 55001 (код ЄДРПОУ ВП 20915546) на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Агропромкомплект", вул. Героїв Сталінграда, 31-А, м. Дніпро, 49055 ():

- 419 880, 00 грн. (чотириста дев`ятнадцять тисяч вісімсот вісімдесят грн. 00 коп.) - основного боргу;

- 27 714, 53 грн. (двадцять сім тисяч сімсот чотирнадцять грн. 53 коп.) - 3% річних;

- 143 359, 58 грн. (сто сорок три тисячі триста п`ятдесят дев`ять грн. 58 коп.) - інфляційних втрат;

- 8 864, 31 грн. (вісім тисяч вісімсот шістдесят чотири грн. 31 коп.) - витрат по сплаті судового збору.

3. Органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, здійснювати нарахування на суму заборгованості, починаючи з 01.09.2022 і до моменту виконання цього рішення, 3 % річних за такою формулою: сума 3 % річних = Сх3хД/365/100, де С сума основного боргу, 3 розмір процентів, Д кількість днів прострочення сплати суми основного боргу (несплаченої частини), 365 - кількість днів у році.

4. В решті позову відмовити.

5. Наказ видати позивачу після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України.

Повний текст рішення складено 21.12.2022

Суддя Е.М. Олейняш