РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

06.12.2022Справа № 910/6071/22

За позовом Служби автомобільних доріг України у Запорізькій області (м. Запоріжжя)

до Відкритого акціонерного товариства "Акелік Груп" (Азербайджанська Республіка, м. Баку), що діє через представництво "Акелік Груп" Відкрите акціонерне товариство (м. Київ)

про розірвання договору,

Суддя Ващенко Т.М.

Секретар судового засідання Шаповалов А.М.

Представники сторін:

Від позивача: Каніщев Д.Ю.

Від відповідача: Шабаровський Б.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Служба автомобільних доріг України у Запорізькій області звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Відкритого акціонерного товариства "Акелік Груп", що діє через представництво "Акелік Груп" Відкрите акціонерне товариство, про розірвання Договору № 206-20 від 07.09.20. про закупівлю робіт з реконструкції мосту на км 533+604 автомобільної дороги державного значення Н-08 Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя-Маріуполь, на підставі ст. ст. 651, 652 Цивільного кодексу України.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач не виконав перед позивачем обов`язку по оплаті поставленого товару за договором № 52.19-547 від 11.11.19. у розмірі 1.205.147,08 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.07.22. відкрито провадження у справі, підготовче засідання призначено на 23.08.22.

19.08.22. від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.08.22. підготовче засідання відкладено на 27.09.22.

26.09.22. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти позову заперечує з підстав його необґрунтованості, разом із заявою про продовження процесуального строку для його подання.

27.09.22. суд без виходу до нарадчої кімнати постановив ухвалу про поновлення відповідачу процесуального строку для подання відзиву та долучив його до матеріалів справи, та ухвалу про оголошення перерви в підготовчому засіданні до 18.10.22.

17.10.22. від позивача надійшли заперечення на відзив відповідача.

18.10.22. суд без виходу до нарадчої кімнати постановив ухвалу про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів та оголошення перерви в підготовчому засіданні до 08.11.22.

26.10.22. від відповідача надійшли письмові заперечення.

08.11.22. суд без виходу до нарадчої кімнати постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 06.12.22.

У судовому засіданні 06.12.22. представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача проти задоволення позову заперечив.

У судовому засіданні 06.12.22. по виходу з нарадчої кімнати судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 6 ст. 233 ГПК України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

07.09.20. між позивачем (замовник) та відповідачем (генпідрядник) за результатом проведеної процедури закупівлі №UА-2020-07-27-002433-b було укладено договір № 206-20 про закупівлю робіт з реконструкції мосту на км 533+604 автомобільної дороги державного значення Н-08 Бориспіль - Дніпро - Запоріжжя (через м. Кременчук) - Маріуполь (45230000-8 Будівництво трубопроводів, ліній зв`язку та електропередач, шосе, доріг, аеродромів і залізничних доріг; вирівнювання поверхонь) (далі - Договір).

Згідно з п. 1.1. Договору генпідрядник зобов`язується на свій ризик виконати та здати замовнику в установлений Договором строк закінчені роботи з Реконструкції мосту па км 533+604 автомобільної дороги державного значення Н-08 Бориспіль - Дніпро - Запоріжжя через м. Кременчук) - Маріуполь (45230000-8 - Будівництво трубопроводів, ліній зв`язку та електропередач, шосе, доріг, аеродромів і залізничних доріг; вирівнювання поверхонь) (далі - роботи), а замовник зобов`язується надати генпідряднику будівельний майданчик (фронт робіт), затверджену в установленому порядку проектну документацію, прийняти від генпідрядника закінчені роботи та оплатити їх.

Власником результату виконаних робіт є Замовник. Склад та обсяги робіт, що є предметом Договору, визначені проектною документацією (пункти 1.2., 1.3. Договору.

У подальшому сторони неодноразово вносили до Договору зміни та доповнення відповідно до укладених додаткових угод до Договору.

За результатом моніторингу закупівлі Державною аудиторською службою України було складено висновок від 27.01.21. про результати моніторингу закупівлі №UА-2020-07-27-002433-b, згідно з яким за результатами моніторингу установлено, що замовник у пункті 4 розділу 3 тендерної документації зазначив, що тендерні пропозиції вважаються дійсними протягом 90 днів з дати розкриття тендерних пропозицій, чим порушив вимоги пункту 11 частини другої статті 22 Закону, яким встановлено, що строк дії тендерної пропозиції не менше 90 днів із дати кінцевого строку подання тендерних пропозицій. Окрім цього, установлено, що Замовник у пункті 1.2 розділу 3 "Інструкція з підготовки тендерної пропозиції" тендерної документації передбачив, що відповідно до частини третьої статті 12 Закону, створення та подання учасником документів тендерної пропозиції повинно бути здійснено з урахуванням вимог Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" шляхом накладення на неї електронного підпису (електронного цифрового підпису, удосконаленого та кваліфікованого електронного підпису, тощо) (далі - ЕЦП). У разі, якщо Учасник, згідно з законодавством або з технічних причин не може підписати тендерну пропозицію електронним підписом, то такий Учасник надає лист-пояснення, в якому зазначено законодавчі або технічні причини не накладення на неї електронного підпису. За результатами моніторингу процедури закупівлі установлено, що учасником ВАТ "АКЕЛІК ГРУП" накладено на свою тендерну пропозицію не ЕЦП, а електронну печатку, чим порушене тендерної документації".

У пункті 3 висновку від 27.01.21. №UА-2020-07-27-002433-b Держаудитслужба зобов`язала здійснити заходи щодо усунення виявлених порушень шляхом розірвання договору з дотриманням положень Господарського кодексу України та Цивільного кодексу України та протягом п`яти робочих днів з дня оприлюднення висновку оприлюднити через електронну систему закупівель інформацію та/або документи, що свідчать про вжиття таких заходів.

Звертаючись до суду з даним позовом, Служба автомобільних доріг України у Запорізькій області зазначає про наявність підстав для розірвання Договору відповідно до статті 651 Цивільного кодексу України, у зв`язку з істотним порушенням відповідачем умов даного правочину, та на підставі статті 652 ЦК України, у зв`язку з істотною зміною обставин.

Відповідач проти позову заперечує та зазначає, що в його діях відсутні порушення умов даного правочину, відсутня істотна зміна обставин, що може бути підставою для розірвання Договору.

Частинами 1 та 2 статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

З огляду на встановлений ст. 204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, суд приймає до уваги Договір як належну підставу, у розумінні норм ст. 11 названого Кодексу України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов`язків.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 837 ЦК України визначено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Для виконання окремих видів робіт, встановлених законом, підрядник (субпідрядник) зобов`язаний одержати спеціальний дозвіл. До окремих видів договорів підряду, встановлених параграфами 2-4 цієї глави, положення цього параграфа застосовуються, якщо інше не встановлено положеннями цього Кодексу про ці види договорів.

Відповідно до ст. 875 ЦК України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта. До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Частиною 2 статті 852 ЦК України передбачено, що за наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Статтею 651 ЦК України встановлено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Суд зазначає, що умовою для розірвання договору на підставі статті 651 ЦК України є порушення однією із сторін певних умов відповідного правочину, яке призвело до завдання іншій стороні шкоди, внаслідок чого друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

У той же час порушення має стосуватись конкретної умови договору, тобто відповідного погодженого сторонами пункту.

Судом встановлено, що позивачем не наведено конкретного положення Договору, порушення якого, зокрема, відображено у висновку Держаудитслужби від 27.01.21. №UА-2020-07-27-002433-b.

Більше того, зі змісту цього висновку вбачається, що порушення існували на момент укладення Договору, а не під час його виконання, що унеможливлює застосування положень статті 651 ЦК України в даному випадку.

Крім того, пункт 18.4. Договору передбачає підстави для його одностороннього розірвання за ініціативою Замовника, проте позивачем не доведено існування таких підстав.

Відповідно до статті 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

У разі розірвання договору внаслідок істотної зміни обставин суд, на вимогу будь-якої із сторін, визначає наслідки розірвання договору виходячи з необхідності справедливого розподілу між сторонами витрат, понесених ними у зв`язку з виконанням цього договору.

Зміна договору у зв`язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.

Щодо доводів позивача про наявність підстав для розірвання Договору на підставі статті 652 ЦК України, суд встановив наступне.

Підставами для розірвання правочину за даною нормою є істотна зміна обставин (їх зміна настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах) якими сторони керувалися при укладенні договору.

При цьому позивачем не наведено жодної обставини, якою сторони керувались при укладанні Договору та яка змінилась у подальшому, не зазначено жодних обґрунтовувань і щодо істотності обставин, що змінилися.

Суд при цьому звертає увагу позивача на те, що згідно з вказаною нормою договір може бути розірваний за наявності одночасно умов, перелічених у частині 2 статті 652 ЦК України, проте жодних доказів існування таких обставин матеріали справи не містять.

За таких обставин, суд погоджується із запереченнями відповідача щодо необґрунтованості та недоведеності позовних вимог.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 77 ГПК України).

Положеннями ст. 86 ГПК України унормовано, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на вказане в сукупності суд встановив відсутність підстав для розірвання Договору відповідно до приписів ст. ст. 651, 652 ЦК України, тож у задоволенні позову слід відмовити.

Інші доводи і твердження сторін не приймаються судом до уваги як такі, що не спростовують встановлених судом обставин та не можуть вплинути на результат вирішення даного спору і прийняте судом рішення.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-80, 86, 129, 165, 219, 231, 232, 233, 236-238, 240, 241 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили у відповідності до приписів ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст. ст. 253, 254, 256-259 ГПК України.

Повний текст рішення складено 20.12.22.

Суддя Т.М. Ващенко