ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" грудня 2022 р. Справа №909/615/15

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Бонк Т.Б.

Суддів Бойко С.М., Якімець Г.Г.,

секретар судового засідання Кострик К.,

представники сторін:

прокурора: Винницька Л.

розглянувши апеляційну скаргу керівника Калуської окружної прокуратури від 05.10.2022 №09.52-67-2923вих-22 (вх. суду від 12.10.2022 №01-05/2506/22)

на ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 14.09.2022 (повний текст ухвали складено 20.09.2022, суддя Рочняк О.В., м. Івано-Франківськ)

про залишення без розгляду скарги Калуської окружної прокуратури на дії (бездіяльність) заступника начальника Калуського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ)

під час виконання рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 04.08.2015

у справі №909/615/15

за позовом: Калуського міжрайонного прокурора, м. Калуш,

в інтересах держави в особі Калуської міської ради, м. Калуш,

до відповідача: Приватного підприємства "МЗК-Інвест", м. Одеса,

про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу земельної ділянки в сумі 867 326 грн 46 коп.

ВСТАНОВИВ:

У червні 2015року Калуський міжрайонний прокурор звернувся до Господарського суду Івано-Франківської області в інтересах держави в особі Калуської міської ради з позовом до ПП "МЗК-Інвест" про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу земельної ділянки в сумі 867 326,46 грн.

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 04.08.2015 задоволено вказаний позов прокурора та присуджено до стягнення з ПП "МЗК-Інвест" на користь Калуської міської ради 867 326,36 грн заборгованості за договором купівлі-продажу земельної ділянки.

18.08.2015 видано відповідні накази про примусове виконання рішення від 04.08.2015 у справі №909/615/15.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 23.02.2022 задоволено подання Калуського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління МЮ (м.Івано-Франківськ) та видано дублікат наказу від 18.08.2015 у справі №909/615/15 за позовом Калуського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Калуської міської ради до Приватного підприємства "МЗК-Інвест" про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу земельної ділянки в сумі 867 326 грн 46 коп.

19.02.2022 керівник Калуської окружної прокуратури звернувся до Господарського суду Івано-Франківської області зі скаргою на дії державного виконавця, в якій просив визнати неправомірною бездіяльність заступника начальника Калуського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Лисенчук О.С. по виконанню наказу, виданого Господарським судом Івано-Франківської області 04.08.2015 у справі №909/615/15, та зобов`язати Калуський відділ Державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) здійснити дії з виконання наказу господарського суду від 18.08.2015 у справі №909/615/15, передбачені Законом України "Про виконавче провадження".

Вказана скарга обгрунтована, зокрема, тим, що з моменту передачі у квітні 2020року Калуському міськрайонному ВДВС виконавчого провадження №48859171 державний виконавець Лисенчук О.С. не здійснює фактично заходів, спрямованих на реальне виконання рішення суду (не здійснено виїзду за місцем знаходження майна боржника з метою виявлення майна, на яке можливо звернути стягнення, не складено акту про наявність чи відсутність майна). Прокурор вказує, що державним виконавцем проводилась лише формальна перевірка майнового стану боржника шляхом надання надано запитів до Державної фіскальної служби України з метою отримання інформації щодо наявності у банківських установах відкритих рахунків ПП "МЗК-Інвест" та скеровано вимоги до банківських установ, у яких відкриті рахунки приватного підприємства "МЗК-Інвест", на отримання інформації, яка містить банківську таємницю.

Прокурор зазначає, що про вказані обставини йому стало відомо за результатами ознайомлення 10.02.2022 з матеріалами виконавчого провадження ВП №48859171.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 14.09.2022 у справі №909/615/15 скаргу Калуської окружної прокуратури на дії (бездіяльність) заступника начальника Калуського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) залишено без розгляду.

Залишаючи скаргу без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що прокурор пропустив встановлений ст. 341 ГПК України 10-ти денний строк на звернення до суду із скаргою на дії державного виконавця, оскільки про наявність відкритого виконавчого провадження прокурору було відомо ще з серпня 2015 року. Крім того, суд зазначив, що до матеріалів скарги прокурор також приєднав в інформаційну довідку з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо ПП "Мзк-Інвест" від 08.06.2021, з якої вбачається, що боржнику на праві приватної власності належить земельна ділянка та нежитлова будівля, розміщені за адресою м.Калуш, вул.Промислова, 8, а тому відповідно до приписів ч.4 ст. 13 Закону України "Про виконавче провадження" після отримання інформаційної довідки щодо нерухомого майна боржника від 08.06.2021, державний виконавець мав у строк до 15.06.2021 провести опис такого майна. Відтак суд вказав, що скаржник не навів у скарзі поважних причин, які б свідчили про неможливість ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, починаючи з 2015 року та подання скарги на дії державного виконавця у встановлений законом строк, у даному випадку, до 27.06.2021 (десять днів від дня, коли державний виконавець повинен був провести опис майна боржника на підставі отриманої ним 08.06.2021 інформації про наявність та місцезнаходження такого майна).

Керівник Калуської окружної прокуратури не погодився з ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та задоволити вимоги скарги на дії (бездіяльність) державного виконавця.

Апеляційна скарга обгрунтована тим, що жодні норми чинного законодавства не передбачають періодичності проведення ознайомлення сторонами виконавчого провадження чи прокурором з матеріалами виконавчого провадження, а тому оскільки з матеріалами виконавчого провадження прокурор ознайомився 10.02.2022, а скарга подана 18.02.2022, прокурор дотримався встановленого ст. 341 ГПК України строку. Прокурор зазначає, що на момент подання апеляційної скарги майно боржника не описано та не передано на реалізацію державним виконавцем, а відтак, що рішення суду від 04.08.2015 залишається невиконаним.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 02.11.2022 у справі № 909/615/15 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора.

Ухвалою від 15.11.2022 призначено розгляд справи на 13.12.2022.

У судовому засіданні 13.12.2022 прокурор підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги.

Інші учасники справи не скористались правом на подання відзиву на апеляційну скаргу та не забезпечили явки своїх представників (ухвала апеляційного суду від 02.11.2022 надіслана на міській раді на електронну адресу - , виконавчій службі - , ПП "МЗК-Інвест" - на адресу вул. Садова, 16/31 у м.Одеса).

Розглянувши наявні у справі матеріали, давши належну правову оцінку доводам, які містяться в апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити , а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції залишити без змін з огляду на наступне.

При перегляді ухвали місцевого господарського суду судова колегія Західного апеляційного господарського суду керувалась наступним:

Згідно із частиною першою статті 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 18 Закону України "Про виконавче провадження".

Як вбачається з матеріалів справи, виконавче провадження ВП №48859171 по виконанню наказу Господарського суду Івано-Франківської області від 18.08.2015 у справі №909/615/15 відкрито Приморським ВДВС Одеського міського управління юстиції 28.09.2015, про що свідчить постанова про відкриття виконавчого провадження.

23.04.2020 державним виконавцем Першого Приморського ВДВС у м.Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса) винесено постанову про передачу виконавчого документу - виконавчого листа №909/615/15 від 18.08.2015 Калуському міському ВДВС Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції (м.Івано-Франківськ).

Стверджуючи про протиправну бездіяльність державного виконавця-заступника начальника Калуського відділу ДВС, прокурор звернувся 18.02.2022 до суду першої інстанції з відповідною скаргою, яка оскаржуваною ухвалою 14.09.2022 залишена без розгляду у зв`язку з пропуском прокурором процесуального строку на звернення з такою скаргою.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом - встановлюються виконавцем. Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом.

Під час виконавчого провадження кожна дія або рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки.

Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання дій та прийняття рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені Законом строки виконання окремих дій або прийняття окремих рішень.

Розумний строк в контексті виконавчого процесу - це строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) здійснення виконавчого провадження.

Згідно ч.1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Як вбачається з матеріалів справи, 23.04.2020 заступником начальника Калуського міського ВДВС Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції (м.Івано-Франківськ) винесено постанову про прийняття виконавчого провадження виконавчого листа №909/615/15 від 18.08.2015.

18.10.2021 та 20.01.2022 Калуський відділ державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області звертався до Господарського суду Івано-Франківської області з поданнями №51863 від 15.10.2021 (вх.№16306/21), №1150 від 14.01.2021 (вх.№1037/22) про видачу дублікату наказу Господарського суду Івано-Франківської області від 18.08.2015, однак суд вищевказані подання повертав без розгляду через недотримання приписів ГПК України (ухвали від 21.10.2021 та від 26.01.2022).

За результатами розгляду подання Калуського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області №1256 від 31.01.2022 про видачу дублікату наказу у справі №909/615/15, Господарський суд Івано-Франківської області 23.02.2022 постановив ухвалу, відповідно до якої видав дублікат наказу від 18.08.2015 у справі №909/615/15 про стягнення з Приватного підприємства "МЗК-Інвест" на користь Калуської міської ради заборгованості в розмірі 867 326 грн 46 коп.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що Калуський ВДВС ще до звернення прокурора зі скаргою на бездіяльність ВДВС неодноразово звертався до Господарського суду Івано-Франківської області про видачу дублікату наказу від 18.08.2015 у справі №909/615/15.

Згідно з підпунктом "а" частини першої статті 341 ГПК України скаргу на рішення, дію або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права.

В частині 1 статті 13 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. За порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавці несуть відповідальність в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч.1 ст.19 Закону України "Про виконавче провадження" сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право, зокрема, ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії.

Як зазначає у скарзі прокурор, про бездіяльність органу виконання йому стало відомо 10.02.2022 в ході ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження ВП №48859171.

Водночас, з тексту поданої прокурором скарги вбачається, наказ Господарського суду Івано-Франківської області від 18.08.2015 у справі №909/615/15, на підставі якого 28.09.2015 відкрито виконавче провадження, направлено до виконання до Приморського ВДВС саме прокуратурою, що в свою чергу свідчить про те, що скаржнику було відомо про наявність вказаного виконавчого провадження ще у серпні 2015 року.

Разом з тим, будучи обізнаним про наявність відкритого виконавчого провадження з 2015 року, скаржник не навів жодних доводів та не подав жодних доказів, які б підтверджували неможливість ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, починаючи з 2015 року до моменту звернення зі скаргою у лютому 2022року.

При цьому колегія суддів відхиляє доводи апелянта, що жодні норми чинного законодавства не передбачають періодичності проведення ознайомлення сторонами виконавчого провадження чи прокурором з матеріалами виконавчого провадження, оскільки відповідно до пункту 6 частини другої статті 42 ГПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Порівняльний аналіз змісту термінів "дізналася" та "повинна була дізнатися", що містяться в статті 341 Господарського процесуального кодексу України, дає підстави для висновку про презумпцію обов`язку особи знати про стан своїх прав у виконавчому провадженні ( така ж позиція викладена у постановах Верховного Суду від 14.08.2019 у справі № 910/7221/17, від 12.01.2021 у справі № 910/8794/17 від 12.10.2021 у справі № 918/333/13-г).

Колегія суддів зазначає, що процесуальні норми створюються для забезпечення належного відправлення правосуддя та дотримання принципу юридичної визначеності і сторони повинні очікувати їх застосування (вказана позиція також викладена у постанові Верховного Суду від 14.08.2019 N 910/7221/17).

У постановах Верховного Суду від 08.10.2020 та від 08.06.2021 у справі № 918/333/13-г вказано, що стягувач, який подав до відповідного органу заяву про відкриття виконавчого провадження та не отримавши у визначений законом строк задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні процесуальні документи.

Крім того, до матеріалів скарги прокурор додав інформаційну довідку з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо ПП "Мзк-Інвест" від 08.06.2021, з якої вбачається, що боржнику на праві приватної власності належить земельна ділянка та нежитлова будівля, розміщені за адресою м.Калуш, вул.Промислова, 8.

За приписами ч.4 ст. 13 Закону України "Про виконавче провадження" опис та арешт майна здійснюються не пізніш як на п`ятий робочий день з дня отримання інформації про його місцезнаходження. У разі виявлення майна виконавцем під час проведення перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) фізичної особи та місцезнаходженням юридичної особи здійснюються опис та арешт цього майна.

Отже, як вірно вказав суд першої інстанції, після отримання інформаційної довідки щодо нерухомого майна боржника від 08.06.2021, державний виконавець мав у строк до 15.06.2021 провести опис такого майна.

Відтак колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, що будучи обізнаним про наявність відкритого виконавчого провадження з 2015 року, скаржник не навів у скарзі поважних причин, які б свідчили про неможливість подання скарги на дії державного виконавця у встановлений законом строк, у даному випадку, до 27.06.2021 (десять днів від дня, коли державний виконавець повинен був провести опис майна боржника на підставі отриманої ним 08.06.2021 інформації про наявність та місцезнаходження такого майна).

Відповідно до ч.1 ст. 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законодавством або призначеного судом строку.

Частиною 2 ст. 118 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що заяви, скарги та документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків передбачених, передбачених цим кодексом.

Згідно з ч.ч.1 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

При зверненні до суду з вказаною скаргою прокурор не просив суд поновити пропущений строк на звернення до суду зі скаргою.

На підставі викладеного колегія суддів вважає обгрунтованими висновки суду першої інстанції, що прокурором не спростовано наявності у нього можливостей контролювати виконавче провадження та своєчасно отримувати інформацію про вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні, а інших об`єктивних, що не залежали від його волі, обставин пропуску строку на подання скарги на дії та бездіяльність державного виконавця скаржником не наведено, а відтак про наявність підстав для залишення скарги без розгляду.

Слід також зазначити, що в прохальній частині апеляційної скарги прокурор просив скасувати оскаржувану ухвалу та задоволити його скаргу по суті її вимог, водночас, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що предметом апеляційного перегляду судом була ухвала про залишення скарги без розгляду у зв`язку з її поданням після закінчення процесуального строку, а не судове рішення, яким розглянуті вимоги скарги по суті.

Висновок апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

За приписами ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ч. 1 ст. 276 ГПК України).

На підставі викладеного колегія суддів Західного апеляційного господарського суду вважає, що ухвала Господарського суду Івано-Франківської області від 14.09.2022 у справі №909/615/15 ґрунтується на матеріалах справи та чинному законодавстві і підстав для її скасування немає, а зазначені в апеляційній скарзі доводи скаржника не обґрунтовані і не визнаються такими, що можуть бути підставою для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення.

Судові витрати в суді апеляційної інстанції.

Оскільки у цьому випадку суд апеляційної інстанції не змінює рішення, та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється (частина 14 статті 129 ГПК України). Відтак, згідно з ст.129 ГПК України сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги слід залишити за скаржником.

Керуючись ст.ст. 86,129, 236, 254, 269, 270, 275, 276, 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу керівника Калуської окружної прокуратури від 05.10.2022 №09.52-67-2923вих-22 (вх. суду від 12.10.2022 №01-05/2506/22) - залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 14.09.2022 у справі №909/615/15 - залишити без змін.

3. Судовий збір за перегляд справи у суді апеляційної інстанції - покласти на скаржника.

4.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення згідно зі ст.ст. 286-289 ГПК України.

5.Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Повний текст постанови складено 15.12.2022

Головуючий суддя Т.Б. Бонк

суддя С.М. Бойко

суддя Г.Г. Якімець