ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2022м. ДніпроСправа № 904/3492/22

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мельниченко І.Ф., розглянув спір

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ, в особі регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Одеса

до Товариства з обмеженою відповідальністю Виробнича компанія "Гірничодобувна Промисловість", м. Дніпро

про стягнення 408 009,60 грн.

Без участі представників сторін.

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення 363 480,00 грн., що складають суму штрафу та 44 529,60 грн. - провізної плати.

Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у квітні 2022 року зі станції Бучач Львівської залізниці Товариство з обмеженою відповідальністю Виробнича компанія "Гірничодобувна Промисловість" здійснило відправлення вагонів №№ 60628815, 65246407, 67891838, 63196646 згідно накладних №№ 37362183, 37362191 на станцію призначення Кам`янське Придніпровської залізниці, одержувач вантажу ПрАТ "Камет-Сталь".

Під час перевезення на станції Подільська було здійснено контрольне зважування зазначених вагонів на справних повірених вагонних вагах та було виявлено невідповідність маси вантажу порівняно з перевізними документами, про що 05.04.2022 складено комерційні акти №№ 406802/6, 406802/7, 406802/8,406802/10.

За вказане порушення Одеською залізницею нараховано штраф в розмірі п`ятикратної провізної плати за кожний вагон, що складає 363 480,00 грн.

Крім того, за перевезення надлишку вантажу в спірних вагонах від станції відправлення до станції Подільська, де надлишок вантажу був вивантажений, позивач донарахував провізну плату у сумі 44 529,60 грн.

У відзиві на позов відповідач повністю визнає той факт, що під час заповнення спірних залізничних накладних, помилково було зазначено неправильну масу вантажу у вагонах № 60628815, 65246407, 67891838, 63196646.

Проте, відповідач просить суд зменшити суму штрафу до одного розміру провізної плати за кожний вагон (72 696,00 грн.), з тих підстав, що нарахована сума штрафу значно перевищує вартість самого вантажу.

Відповідач зазначає про те, що стягнення штрафу лише за сам факт невірного зазначення маси вантажу в накладній не може вважатися розумним та справедливим, оскільки стягнення штрафу в заявленому розмірі перетворюється на непомірний тягар для підприємства останнього, що не є розумним стимулюванням відповідача на виконання зобов`язань.

Крім того, відповідач звертає увагу суду на погіршення його фінансового становища через тривалий воєнний стан на території України, який введено Указом Президента України від 24.02.2022

Також, відповідач зазначає про те, що з наданих позивачем доказів не можливо встановити яким нормативним актом керувався останній, донараховуючи провізну плату у розмірі 44 529,60 грн.

Відтак, відповідач визнає позовні вимоги в частині стягнення донарахованої провізної плати частково, в сумі 3 802,80 грн.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 19.10.2022 відкрито провадження у справі № 904/3449/22, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Відповідач обізнаний про відкриття провадження у справі, про що свідчить наявні в матеріалах справи заява про ознайомлення з матеріалами справи від 01.11.2022 № 123 та відзив на позовну заяву № 125 від 15.11.2022.

Судом враховано, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

З огляду на викладене та згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України справу розглянуто за наявними у справі матеріалами, а рішення підписано без його проголошення.

За результатом дослідження матеріалів справи, оцінки доказів у їх сукупності господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2022 року зі станції Бучач Львівської залізниці Товариство з обмеженою відповідальністю Виробнича компанія "Гірничодобувна Промисловість" здійснило відправлення вагонів №№ 60628815, 65246407, 67891838, 63196646 згідно накладних №№ 37362183, 37362191 на станцію призначення Кам`янське Придніпровської залізниці, одержувач вантажу ПрАТ "Камет-Сталь".

В спірних накладних відповідачем було зазначено наступну масу вантажу: у вагоні № 60628815 69900 кг, у вагоні № 65246407 68950 кг, у вагоні № 67891839 68950 кг, у вагоні № 63196646 70000 кг.

Під час перевезення на станції Подільська було здійснено контрольне зважування зазначених вагонів на справних повірених вагонних вагах та було виявлено невідповідність маси вантажу порівняно з перевізними документами, про що 05.04.2022 складено комерційні акти №№ 406802/6, 406802/7, 406802/8,406802/10.

Відповідно до комерційного акту № 406802/6 встановлено, що фактично вага вантажу у вагоні № 60628815 склала 78100 кг, що більше ніж зазначено в накладній на 8200 кг та більше вантажопідйомності вагону на 8100 кг, вагон прибув у технічно справному стані.

Відповідно до комерційного акту № 406802/7 встановлено, що фактично вага вантажу у вагоні № 65246407 склала 75100 кг, що більше ніж зазначено в накладній на 6150 кг та більше вантажопідйомності вагону на 6100 кг, вагон прибув у технічно справному стані.

Відповідно до комерційного акту № 406802/8 встановлено, що фактично вага вантажу у вагоні № 67891838 склала 78600 кг, що більше ніж зазначено в накладній на 9650 кг та більше вантажопідйомності вагону на 9600 кг, вагон прибув у технічно справному стані.

Відповідно до комерційного акту № 406802/10 встановлено, що фактично вага вантажу у вагоні № 63196646 склала 75800 кг, що більше ніж зазначено в накладній та більше вантажопідйомності вагону на 5800 кг, вагон прибув у технічно справному стані.

Як зазначено в комерційних актах №№ 406802/6, 406802/7, 406802/8,406802/10 від 05.04.2022 зважування вагонів проводилось комерційним агентом Вдовиченко І.С. в присутності ДС Ратнер О.А., ДСГ Коваленко Д.Г. та ДСМ Борденюка О.Ю.

Для усунення комерційної несправності та приведення маси вантажу до вантажопідйомності спірних вагонів, надлишок вантажу був вивантажений та забраний вантажовідправником, про що було складено відповідний акт № 12 від 07.04.2022

Враховуючи різницю між масою вантажу, що вказана відправником у залізничній накладній (перевізному документі), та виявленою і засвідченою комерційними актами масою вантажу, позивач на підставі статей 118, 122 Статуту залізниць України вбачає підстави для стягнення з відповідача штрафу за невірно зазначену у перевізному документі масу вантажу у п`ятикратному розмірі провізної плати за всю відстань перевезення, розмір якого становить 363 480,00 грн.

Крім того, за перевезення надлишку вантажу в спірних вагонах від станції відправлення до станції Подільська, де надлишок вантажу був вивантажений, що підтверджується актами загальної форми №№ 12, 14 від 07.04.2022 позивач донарахував провізну плату у сумі 44 529,60 грн., що стало підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог з наступних підстав.

За змістом ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 909 ЦК України та ч. 1 ст. 307 ГК України встановлено, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної (ч. 3 ст. 909 ЦК України).

Згідно зі ст. 920 ЦК України у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Частиною 5 ст. 307 ГК України передбачено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Пунктом 6 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 457 від 06.04.1998 (далі - Статут) передбачено, що накладна це - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

Під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса. Маса вантажів визначається відправником. Спосіб визначення маси зазначається у накладній. ( ст. 37 Статуту).

Відповідно до п. 28 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000, вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т. ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Згідно ст. 24 Статуту, вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній.

Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Підставою для покладення на відправника відповідальності за неправильне зазначення ним відповідних відомостей є акт загальної форми або комерційний акт, складений у випадках, передбачених статтею 129 Статуту.

Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами.

Відповідно до п. 2 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 №334, комерційні акти складаються для засвідчення, зокрема, невідповідності найменування, маси і кількості місць наявного вантажу, багажу чи вантажобагажу даним, зазначеним у перевізних документах. Дані в комерційному акті зазначаються на підставі перевізних документів та виявлених обставин. У комерційному акті детально описуються стан вантажу або багажу і обставини, за яких виявлена не збереженість, а також обставини, які могли бути причиною виникнення не збереженості вантажу, багажу чи вантажобагажу. Усі графи бланка акта мають бути заповнені. Не дозволяється проставлення рисок та лапок замість повторення необхідних даних. У комерційному акті зазначається, чи правильно навантажений, розміщений і закріплений вантаж, а також про наявність та стан захисного маркування для вантажів, що перевозяться у відкритих вагонах. У разі неправильного завантаження, розміщення, закріплення вантажу в акті зазначається, яке порушення було допущено. Особи, які склали або підписали комерційний акт або акт загальної форми, що містить дані, які не відповідають дійсності, несуть установлену законодавством відповідальність.

Згідно зі ст. 105 Статуту, залізниці, вантажовідправники, вантажоодержувачі, пасажири, транспортні, експедиторські і посередницькі організації та особи, які виступають від імені вантажовідправника і вантажоодержувача, несуть матеріальну відповідальність за перевезення у межах і розмірах, передбачених цим Статутом та окремими договорами.

Статтею 118 Статуту встановлено, що за пред`явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Відповідно до ст. 122 Статуту залізниць України, за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порту стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Крім того, згідно п. 5.5 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порту стягується штраф у розмірі згідно зі ст. 118 Статуту залізниць України.

Згідно з абзацами першим статті 129 Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Згідно із накладними №№ 37362183 та 37362191 загальна сума провізної плати нарахованої відправнику по станції відправлення складає 72 696,00 грн.

Посилаючись на те, що у відповідності до статті 24 Статуту залізниць України вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності відомостей, зазначених ними у накладних, позивач просить суд стягнути з відповідача, як вантажовідправника, штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати у розмірі 363 480, 00 грн. (4 вагони х 18174,00 грн. (провізна плата за всю відстань перевезення) х 5.

Крім того, інші відмітки, необхідні для визначення провізної плати і зборів за послуги, пов`язані з перевезенням і для виконання особливих умов перевезення, вносяться в перевізний документ відправником, станціями відправлення, призначення та попутними станціями відповідно до Збірника тарифів та інших нормативно-правових актів (пункт 5.4 Правил).

Згідно з пунктом 5.5 Правил якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли. Цей факт засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.

Таким чином, перевізник в разі перевірки внесених відправником відомостей до накладної зобов`язаний скласти відповідний акт на підтвердження обставин їх неправильності чи неточності.

Тарифи на перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу залізничним транспортом (за винятком приміських пасажирських перевезень) встановлюються у порядку, що визначає Кабінет Міністрів України (абзац перший статті 57 Статуту).

Пунктом 1.3 Правил розрахунків за перевезення вантажів (ст. 62 Статуту), затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644, встановлено, що остаточні розрахунки між залізницями і одержувачами за перевезення вантажів і надання додаткових послуг здійснюються на станціях призначення. При цьому до оформлення видачі вантажу одержувачу станція повинна перевірити правильність сплаченої провізної плати, отримати недобори і всі платежі, які виникли на станції відправлення або при перевезенні і на станції призначення.

Відповідно до наданих актів загальної форми №№ 12 та 14 від 07.04.2022 позивачем донараховану провізну плату у сумі 44 529,60 грн. за перевезення надлишку вантажу в спірних вагонах від станції відправлення до станції Подільська, де надлишок вантажу був вивантажений.

Оскільки матеріалами справи встановлено неправильне зазначення відповідачем відомостей про масу вантажу в спірних накладних, господарський суд дійшов висновку, що на підставі ст. 118, 122, 129 Статуту залізниць України позивачем за неправильно зазначену у залізничних накладних масу вантажу у вагонах правомірно нараховано відповідачу штраф в сумі 363 480,00 грн., що становить 5-ти кратний розмір провізної плати та 44 529,60 грн. добору провізної плати.

За таких обставин, вимоги позивача про стягнення з відповідача 363 480,00 грн. грн. штрафу за невірно зазначену масу вантажу та 44 529,60 грн. добору провізної плати, є обґрунтованими та підлягають до примусового стягнення.

Щодо заявленого клопотання відповідач про зменшення розміру штрафу до 72 696,00 грн., відповідно до ст. 233 Господарського кодексу України та ч.3 ст.551 Цивільного кодексу України, господарський суд зазначає таке.

У відповідності до приписів статті 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції (неустойка, штраф, пеня) надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Аналогічні приписи містяться і в частині 3 статті 551 Цивільного кодексу України, згідно якої розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Таким чином, суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання.

Слід зазначити, що зменшення розміру санкцій за ст. 233 ГК України є правом, а не обов`язком суду, яке може бути реалізоване при наявності сукупності передбачених в контексті коментованої норми обставин.

Наведені в клопотанні відповідача обставини, не може слугувати підставою зменшення розміру санкцій.

Відповідно до пункту 24 Статуту залізниць України, вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній, а залізниці надане право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній. Зазначена норма встановлює чіткі вимоги до відправника щодо оформлення вантажу та покликана забезпечити дисциплінованість учасників господарських відносин та визначає критерії обґрунтованості в подальшому будь-яких претензій залізниці до учасників господарських відносин (відправника та одержувача).

Відтак, недотримання вимог, визначених Статутом залізниць України, який є спеціальним нормативним актом, що визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом, покладає на порушника відповідальність, яка в даному випадку передбачена пунктами 118, 122 Статуту залізниць України. При цьому, зазначений штраф, відповідно до пунктів 118, 122 Статуту залізниць України, стягується з вантажовідправника незалежно від наявності збитків та наслідків, можливості його зменшення Статутом не передбачено.

Наведене узгоджується з позицією Верховного суду у складі Касаційного господарського суду від 05.02.2019 у справі №914/2339/17.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судових рішеннях у справі, питання вичерпності висновків судів, суд враховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

З урахуванням вказаного, суд зазначає, що інші доводи викладені відповідачем у відзиві на позов, судом розглянуті, але до уваги та врахування при вирішенні даної справи не приймаються, оскільки на результат вирішення спору не впливають.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 129, 165, 221, 233, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Виробнича компанія «Гірничодобувальна Промисловість» (49010, м. Дніпро, вул. Володі Дубініна, буд. 8; ) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, б.5, ) в особі Регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (65012, м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 19, код ЄДРПОУ ВП 40081200) 363 480,00 грн. штрафу, 44 529,60 грн. провізну плату, 6 120,15 грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повне рішення складено 19.12.2022.

Суддя І.Ф. Мельниченко