ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" грудня 2022 р. м. Київ Справа № 911/1739/22

Господарський суд Київської області у складі судді Д.Г.Зайця, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи та проведення судового засідання за наявними матеріалами справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Баядера Логістик», м. Київ

до Фізичної особи-підприємця Сверидюк Наталії В`ячеславівни, Київська область, м. Ірпінь, Київська область

про стягнення заборгованості

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Баядера Логістик» №16/09-1 від 16.09.2022 року (вх. №1507/22 від 19.09.2022 року) (далі позивач) до Фізичної особи-підприємця Сверидюк Наталії В`ячеславівни (далі відповідач) про стягнення заборгованості за поставлений товар у сумі 57938,66 грн.

Позивачем у позовній заяві №16/09-1 від 16.09.2022 року (вх.№1507/22 від 19.09.2022 року) заявлено клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на порушення відповідачем зобов`язань з оплати отриманого товару за Договором поставки №А1640/1 від 04.09.2019 року.

Ухвалою суду від 23.09.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №911/1739/22 за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання (без виклику учасників справи).

Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд даної справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №524, долученим до матеріалів справи, відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав.

Згідно ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач, який належним чином повідомлений про наявність у провадженні суду справи з позовними вимогами до нього, у строк, встановлений ч. 1 ст. 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак, не скористався наданими йому процесуальними правами.

Враховуючи, що ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, не перешкоджає розгляду спору по суті, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи відповідно до ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Відповідно до ст. 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Частиною 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Згідно ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Баядера Логістик» (за договором - постачальник) та Фізичною особою-підприємцем Сверидюк Наталією В`ячеславівною (за договором - покупець) 04.09.2019 року укладено Договір поставки №А1640/1 (далі Договір), згідно умов п. 1.1. якого, постачальник зобов`язується передати у власність покупця алкогольні напої (надалі - товар), а покупець зобов`язується прийняти і оплатити товар в порядку, визначеному умовами цього Договору.

Згідно п. 3.1 Договору, постачання товару здійснюється силами та за рахунок постачальника, на умовах ООР відповідно до вимог Міжнародних правил тлумачення термінів «Інкотермс» (в редакції 2010 р,). Сторони можуть визначити інші умови постачання товару, при узгодженні замовлення на товар.

Найменування, кількість, асортимент товару визначається покупцем у замовленні та зазначається Постачальником у видатковій накладній на товар (п. 4.1 Договору).

Відповідно до п.п. 5.1, 5.2, 5.3 Договору, ціна на товар визначена у прайс-листі постачальника, який діє на момент здійснення покупцем замовлення. Ціна на товар зазначається постачальником у видатковій накладній на товар. Загальна сума Договору дорівнює загальній вартості товару, який постачальник поставив покупцю впродовж всього строку дії даного договору згідно видаткових накладних на товар.

Розрахунки за товар здійснюються покупцем протягом 14 календарних днів з дня отримання товару, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок постачальника або в іншому узгодженому сторонами порядку та формі, що не суперечить чинному законодавству України, або за домовленістю сторін шляхом попередньої оплати (п. 6.1 Договору).

У п. 9.7 Договору, сторони погодили, що даний Договір є чинний (строк дії) протягом 2 років з дати укладення. У випадку, якщо жодна зі сторін не заявила про свої наміри розірвати або змінити Договір за один місяць, до його закінчення, даний Договір вважається автоматично пролонгованим на той же термін та тих же умовах.

Як зазначає позивач, на виконання умов Договору ним 03.12.2021 та 14.12.2021 здійснено поставку товару за Договором на загальну суму 38228,38 грн., що підтверджується долученими до матеріалів справи копіями видаткових накладних №42057/38887 від 03.12.2021, №43327/40032 від 14.12.2021, які підписано представниками обох сторін та скріплено їх печатками.

Однак, як зазначає позивач, відповідач свої зобов`язання з оплати поставленої продукції не виконав, у зв`язку із чим за ним утворилась заборгованість у сумі 38228,38 грн.

Крім того, до матеріалів справи додано підписаний між сторонами Акт звірки взаєморозрахунків за період з 01.12.2021 по 15.02.2022 року, згідно якого станом на 15.02.2022 року заборгованість відповідача перед позивачем складає 38228,38 грн.

Однак, відповідачем заборгованість за Договором не погашена, у зв`язку із чим позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення з відповідача 38228,38 грн.

Судом встановлено, що за своєю правовою природою укладений сторонами договір є договором поставки.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України (далі ГК України), суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Згідно ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частинами 1, 2 ст. 712 ЦК України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 265 ГК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Матеріалами справи підтверджується та не спростовано відповідачем, що позивач здійснив поставку продукції відповідачу на загальну суму 38228,38 грн., що підтверджується доданими до матеріалів справи видатковими накладними №42057/38887 від 03.12.2021, №43327/40032 від 14.12.2021, а відповідач поставлену продукцію не оплатив, у зв`язку із чим на ним утворилась заборгованість у сумі 38228,38 грн., що відповідачем не спростовано, доказів протилежного суду не надано.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Оскільки, заборгованість відповідача перед позивачем за поставлену продукцію у сумі 38228,38 грн. станом на день прийняття рішення не погашена, розмір вказаної заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, факт поставки позивачем продукції відповідачу документально підтверджено, отримання відповідачем продукції не спростовано, тому, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у сумі 38228,38 грн. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Також, крім основної заборгованості, позивач просить суд стягнути з відповідача 4480,12 грн. пені нарахованої на заборгованість відповідача за видатковими накладними окремо, з урахуванням періодів нарахування, а також, 5584,12 грн. 20% річних і 6970,09 грн. інфляційних втрат, нарахованих на заборгованість відповідача за видатковими накладними окремо, з урахуванням періодів нарахування та 2675,95 грн. відповідно до п. 7.1 Договору, згідно виконаного ним розрахунку

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають наслідки, передбачені договором або законом, в тому числі, сплата неустойки.

Згідно ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України, штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Пунктом 7.1 Договору визначено, що у випадку порушення покупцем строків оплати вартості одержаного від постачальника товару, покупець зобов`язаний сплатити постачальнику неню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми борту за кожен день порушення строків оплати; у випадку порушення покупцем строків оплати вартості одержаного від постачальника товару більше ніж на 30 календарних днів покупець сплачує постачальнику штраф в розмірі сім відсотків від суми боргу.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені у сумі 4480,12 грн. судом встановлено, що такий розрахунок є обґрунтованим, арифметично вірним, а тому, вимоги в цій частині підлягають задоволенню в заявленій сумі.

Також, до стягнення з відповідача підлягає штраф у сумі 2675,95 грн., що передбачений п. 7.1 Договору.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 9.2 Договору визначено, що у випадку порушення покупцем строків оплати отриманого від постачальника товару, покупець зобов`язаний сплатити постачальнику 20% річних від суми боргу за користування чужими коштами.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 20% річних у сумі 5584,12 грн. та інфляційних втрат у сумі 6970,09 грн. судом встановлено, що такий розрахунок є обґрунтованим, арифметично вірним, а тому, вимоги в цій частині підлягають задоволенню в заявлених сумах.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Частиною 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Судові витрати відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 123, 126, 129, 233, 236-240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Баядера Логістик» до Фізичної особи - підприємця Сверидюк Наталії В`ячеславівни про стягнення заборгованості задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Сверидюк Наталії В`ячеславівни ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Баядера Логістик» (02088, м. Київ, вул. Євгенія Харченка, 42, ) 38228 (тридцять вісім тисяч двісті двадцять вісім) грн. 38 коп. основного боргу, 4480 (чотири тисячі чотириста вісімдесят) грн. 12 коп. пені, 5584 (п`ять тисяч п`ятсот вісімдесят чотири) грн. 12 коп. 20% річних, 6970 (шість тисяч дев`ятсот сімдесят) грн. 09 коп. інфляційних втрат, 2675 (дві тисячі шістсот сімдесят п`ять) грн. 95 коп. штрафу 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного тексту рішення шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України з врахуванням п. 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Д.Г. Заєць