ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

16.12.2022 р. Справа № 914/3161/22

Суддя Господарського суду Львівської області Яворський Б.І.,

розглянувши матеріали позовної заяви та додані до неї документи: Товариства з обмеженою відповідальністю «СІЛЬПО-ФУД», м.Київ,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЕК ГРУП», с.Солонка Львівської області,

про стягнення 1'764'813,90 грн заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «СІЛЬПО-ФУД» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЕК ГРУП» про стягнення 1'764'813,90 грн заборгованості за договором поставки №1479-СФ07/20 від 01.01.2020.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 12.12.2022 справу №914/3161/22 передано на розгляд судді Яворському Б.І.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї документи, суддя дійшов висновку про необхідність залишення її без руху, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст.164 ГПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази, позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Звертаючись до суду з даним позовом позивач у позові посилається та ту обставину, що упродовж 2020-2022 років на підставі договору №1479-СФ07/20 від 01.01.2020 поставив відповідачу товар на суму 1'764'813,90 грн. Однак, до позовної заяви долучені видаткові накладні з посиланням на договір №24-12/20, про який позивач у позові не зазначає, та не пояснює, яке відношення такі накладні мають до даного спору, а також не додає копію даного договору до позовної заяви.

Відповідно до чч.1, 3, 4 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Приписами ч.2 ст.80 ГПК України встановлено, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідно до ч. 4 цієї статті, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

У позовній заяві позивач зазначає, що платіжні доручення та/або банківські виписки будуть подані в першому судовому засіданні, однак позивач не вказує, чому відповідні докази не можуть бути подані разом із позовною заявою.

Разом з тим, п.3 ч.3 ст.162 ГПК України встановлено, що позовна заява повинна містити, зокрема, обгрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються. Поняття обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються, означає те, що його зміст дозволяє суду зробити висновок про підстави стягнення заявленої суми та її розмір.

Як встановлено судом, позовна заява не містить розрахунку заявленої до стягнення суми. Позивач обмежується лише твердженням про те, що за період 2020-2022 виникла заборгованість за договором №1479-СФ07/20 від 01.01.2020 на суму 1'764'813,90 грн., додаючи копії видаткових накладних на 2488 арк., та не зазначає, за якими саме видатковими накладними виникла така заборгованість. Крім того, на деяких накладних вказано не договір №1479-СФ07/20 від 01.01.2020, за яким позивач просить стягнути заборгованість, а договір №24-12/20, про який у позовній заяві взагалі не згадується, та копія якого не додана.

Позивачу слід усунути зазначений недолік позовної заяви та надати чіткий розрахунок заявленої до стягнення суми 1'764'813,90 грн із посиланням на первинні документи, на підставі яких виник борг (зазначення договору, видаткової накладної, суми поставки та заборгованості за такою тощо).

Згідно п. 8 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити, зокрема, перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності).

Частиною 2 ст.91 ГПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до ч.4 та ч.5 ст. 91 ГПК України копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Порядок засвідчення копій документів передбачений пунктом 5.27 Національного стандарту України «Державна уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів. ДСТУ 4163-2020», затвердженого наказом ДП «Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості» від 01.07.2020 №144.

Суд звертає увагу на те, що неправильно засвідчені або незасвідчені копії документів є недопустимими доказами фактичних обставин справи та є підставою для скасування судового рішення у справі (про що зазначено у Постанові Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 11.07.2018р. у справі №904/8549/17).

У даному випадку на копіях документів міститься лише відтиски штепмеля «Згідно з оригіналом», без дати засвідчення та назви посади, ініціалів та прізвища особи, яка засвідчила копію. Відтак, позивачу необхідно виправити допущений недолік.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин суддя дійшов висновку про залишення позовної заяви без руху з наданням позивачу строку для усунення зазначених недоліків.

Керуючись ст.ст. 162, 164, 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суддя

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «СІЛЬПО-ФУД» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЕК ГРУП» про стягнення 1'764'813,90 грн заборгованості залишити без руху.

2. Встановити позивачу 10-денний строк з дня вручення ухвали суду про залишення позовної заяви без руху на виправлення допущених недоліків шляхом надання до суду:

- належним чином засвідчених копій документів, долучених до позовної заяви;

- деталізований розрахунок позовних вимог та докази його надіслання відповідачу (квитанція та опис вкладеного у цінний лист);

- інформації про докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою із зазначенням причин неможливості такого подання.

У випадку невиконання цієї ухвали у встановлений судом строк, позовна заява вважається неподаною і підлягає поверненню позивачу зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню.

Суддя Яворський Б.І.