РІШЕННЯ

12 грудня 2022 року м. ТернопільСправа № 921/349/22

Господарський суд Тернопільської області у складі судді Руденка О.В.

при секретарі судового засідання Качунь І.Є.

розглянув справу

за позовом Акціонерного товариства "ТАКСОМБАНК"

до відповідача Фізичної особи - підприємця Тильного Андрія Любомировича

про стягнення заборгованості в сумі 697 470,74 грн

представники сторін не прибули

Суть справи:

Акціонерне товариство "ТАКСОМБАНК" звернулось до Господарського суду Тернопільської області з позовною заявою до Фізичної особи - підприємця Тильного Андрія Любомировича про стягнення заборгованості в загальній сумі 697 470,74 грн.

Судом відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на неналежне виконання його контрагентом взятих на себе згідно умов договору зобов`язань щодо сплати кредиту. Це зумовило виникнення заборгованості, а також нарахування відсотків та пені, сума яких заявлена до стягнення у судовому порядку.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак від Акціонерного товариства 21.11.2022 поступило клопотання №б/н (вх. №7772) від 16.11.2022 про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач у жодне судове засідання не з`являвся, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи шляхом надіслання ухвал на адреси, які зазначені у позовній заяві.

Частиною 1 статті 202 ГПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

В свою чергу, поштова кореспонденція, яка надсилалася відповідачу на адресу зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та на адресу за місцем проживання, яка вказана позивачем у позовній заяві, повернулася до суду із зазначенням "адресат відсутній за вказаною адресою".

За визначенням п. 4, 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

При цьому, судом врахована правова позиція Верховного Суду, викладена у постанові від 18.03.2021 у справі № 911/3142/19, відповідно до якої направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).

Таким чином, судом здійснено всі дії щодо належного повідомлення приватного підприємця про час, місце та дату розгляду справи. Тому наявні підстави стверджувати, що останній є належним чином повідомлений про розгляд даної справи.

Відтак, за положеннями ч. ч. 8, 9 ст. 165, ч. 1 ст.251 ГПК України суд вирішує справу за наявними у ній матеріалами.

З огляду на приписи ч. 3 ст. 222 ГПК України технічна фіксація судового процесу не здійснювалася.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Як слідує з матеріалів справи, 20 січня 2021 року між Акціонерним товариством "Таскомбанк" (Банк) та фізичною особою-підприємцем Тильним Андрієм Любомировичем (Позичальник) підписана Заява-договір №ID9164194 (далі-Договір) про приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ "ТАСКОМБАНК" (продукт "Кредит на розвиток бізнесу"). Заява підписана сторонами шляхом накладення їх електронного цифрового підпису.

Відповідно до пункту 1.1 Договору за умови наявності вільних коштів Банк зобов`язується надати Позичальникові кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а Позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використати та повернути кредит і сплатити проценти за користування ним, а також інші платежі відповідно до умов цього договору.

Згідно з пунктом 1.2 Договору, кредит надається у формі зарахування грошових коштів у сумі Кредиту на поточний рахунок Позичальника № НОМЕР_1 , відкритий у АТ "Таскомбанк" з цільовим використанням на поповнення оборотних коштів; придбання основних засобів; рефінансування Кредиту іншого банку.

Умови надання кредиту визначені у розділі 2 укладеного правочину, а саме: розмір кредиту - 500 000,00 грн; валюта кредиту - гривня; розмір процентної ставки за користування кредитом - 34% річних; розмір комісійної винагороди за видачу Кредиту - не передбачається; термін і порядок погашення-згідно графіку погашення, зазначеного в додатку 1 до цього Договору; строк кредиту - 36 місяців з дати укладення договору.

Відповідно до п.3.1 кредитного договору Позичальник забезпечує наявність на своєму поточному рахунку грошових коштів у сумі, необхідній для сплати щомісячних платежів згідно з графіком погашення кредиту.

Пунктом 3.2 спірної угоди передбачено, що остаточне погашення за кредитом Позичальник повинен здійснити не пізніше дати, зазначеної в п. 2.7. цього договору.

У випадку порушення Позичальником будь-якого із грошових зобов`язань та при реалізації права Банку Позичальник сплачує банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, за кожен календарний день прострочення (п. 3.3. договору).

Цей Договір, Правила обслуговування корпоративних клієнтів в АТ "Таскомбанк" та Цінові параметри продукту є Кредитним договором (п.4.1. Договору).

Умови Договору визначаються Банком та доводяться до загалу шляхом розміщення його на офіційному сайті банку http://www.tascombank.ua та укладаються лише шляхом приєднання до договору в цілому (підпункт 4.2.1 пункту 4.2 Договору).

Пунктом 4.5 укладеного правочину передбачено, що дата підписання заяви-договору шляхом накладення електронних підписів обох сторін вважається датою укладення договору.

До справи позивач подав "Витяг з Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ "Таскомбанк" (далі-Правила).

Відповідно до п.18.1.13 цих Правил, при укладанні договорів та угод, або вчинення інших дій, що свідчать про приєднання Клієнта до цих Правил (у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт - банк / Інтернет клієнт-банк ТАС24/БІЗНЕС, або у формі обміну паперовою/електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі), Банк і Клієнт допускають використання підписів Клієнта у вигляді електронно-цифрового підпису та/або підтвердження через пароль, спрямований Банком через верифікований номер телефону, який належить уповноваженій особі Клієнта з правом першого підпису. Підписання договорів та угод таким чином прирівнюється до укладання договорів та угод у письмовій формі.

Згідно з п. 18.2.2.3.8 Правил Банк, незалежно від настання строків виконання зобов`язань Клієнтом за цим Договором, має право вимагати дострокового повернення суми Кредиту, сплати процентів та винагород, право Банку на отримання яких передбачено цим Договором, при настанні умов, передбачених п. 18.2.2.2.5 цього Договору, або порушення Клієнтом вимог у частині цільового використання кредитних коштів.

За умовами п.18.2.2.2.5 Правил, Клієнт доручає Банку списувати кошти з усіх своїх поточних рахунків у валюті Кредиту для виконання зобов`язань з погашення Кредиту, сплати комісії за його використання, а також з усіх своїх поточних рахунків у гривні для виконання зобов`язань з погашення штрафів та неустойки, в межах сум, що підлягають сплаті Банку, при настанні строку здійснення платежу згідно з Заявою (здійснювати договірне списання), Списання грошових коштів здійснюється відповідно до встановленого порядку, при цьому оформлюється меморіальний ордер. У разі відсутності на поточних рахунках Клієнта суми коштів достатньої для оплати чергового платежу за Кредитом, Клієнт доручає Банку встановити овердрафт на поточний рахунок на суму, необхідну для сплати чергового платежу або використати кошти надані Банком згідно та у порядку зазначеному в розділі 18.1 цих Правил.

На виконання положень Заяви - договору № ID9164194 від 20.01.2021 позивачем було перераховано на рахунок приватного підприємця кредитні кошти у розмірі 500 000,00 грн, що підтверджується відповідною випискою по рахунку.

Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість ФОП Тильного А.Л. за Договором станом на 17.06.2022 складає 697 470,74 грн, із яких: 482 650,84 грн заборгованість по тілу кредиту, 206 868,54 грн заборгованість по відсотках, 7 951,36 грн пеня.

На підтвердження наявної кредитної заборгованості ФОП Тильного А.Л. позивач долучив до справи виписки по рахунку підприємця за період з 20.01.2021 по 17.06.2022.

Окрім того, з огляду на неналежне виконання відповідачем умов Договору, позивач звернувся до нього з повідомленнями-вимогами №23060/70.2.2. та №23061/70.2.2. від 17.12.2021, в яких повідомив Позичальника про наявність заборгованості за кредитом та про необхідність її погашення. Відповідач вимоги позивача не виконав та заборгованість за договором у визначений строк не погасив.

Наведене слугувало підставою для звернення банківської установи до суду за захистом її порушених прав.

Оцінивши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог з таких міркувань.

Згідно зі ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Положення ст. 638 ЦК України передбачають, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до приписів ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.

Як передбачено ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1048 ЦК України).

Частиною другою ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно із ст.ст.525,526 Цивільного кодексу України, зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Пунктом 1 статті 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За приписами ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинним документом вважається документ, який містить відомості про господарську операцію.

Положенням про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою правління Національного банку України № 75 від 04.07.2018 (далі Положення), передбачено, що Банк здійснює операції протягом операційного дня з обов`язковим формуванням оборотно-сальдового балансу/оборотно-сальдової відомості, регістрів аналітичного обліку та інших регістрів за операціями, що здійснюються з використанням відповідного програмного забезпечення. Операції банку мають бути зареєстровані та відображені в регістрах бухгалтерського обліку в день їх здійснення або наступного робочого дня, якщо операція здійснена після закінчення операційного дня (часу) банку або у вихідні чи святкові дні (п. 14, 15 Положення).

Відповідно до п. 42 Положення підставою для бухгалтерського обліку операцій банку є первинні документи.

Залежно від виду операції первинні документи банку (паперові та електронні) поділяють на касові, які підтверджують здійснення операцій з готівкою, та меморіальні, що використовуються для здійснення безготівкових розрахунків із банками, клієнтами, списання коштів з рахунків та внутрішньобанківських операцій (п. 44 Положення).

П. 56, 57 Положення визначено, що Банк має забезпечити безперервність процесу збору, оброблення та зберігання первинних документів, навіть під час передавання їх з однієї підсистеми до іншої в межах системи автоматизації банку. Відповідна інформація має бути цілісною, достовірною і несуперечливою.

Інформація, що міститься в прийнятих для обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку. Регістри синтетичного та аналітичного обліку ведуться на паперових носіях або в електронній формі. Запис у регістрах аналітичного обліку здійснюється лише на підставі відповідного санкціонованого первинного документа (паперового або електронного).

Виписки з особових рахунків клієнтів, що є регістрами аналітичного обліку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту (п. п. 60, 62 Положення).

З огляду на наведене вище, долучена позивачем до матеріалів справи виписка по рахунку відповідача за період з 20.01.2021 по 17.06.2022 є первинним документом, а тому приймається судом як належний і допустимий доказ.

В той же час, із даних, які містяться у цій виписці слідує, що відповідач взяті на себе зобов`язання за Договором у повному обсязі не виконав, внаслідок чого у приватного підприємця виникла заборгованість по тілу кредиту в сумі 482 650,84 грн.

У статті 1049 ЦК України законодавець обумовив, що якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Як з`ясовано судом та не спростовано відповідачем, останнім прийняті на себе зобов`язання щодо повернення кредитних коштів виконані не були. Як наслідок позов в частині стягнення з приватного підприємця заборгованості по тілу кредиту в сумі 482 650,84 грн. слід задовольнити повністю.

Водночас, за результатом перевірки здійснених банківською установою розрахунків відсотків за користування кредитом на суму 206 868,54 грн за період з 20.01.2021 по 17.06.2022 судом з`ясовано, що вказані розрахунки є арифметично неправильними, а тому до задоволення у цій частині підлягає позов про стягнення боргу за відсотками в сумі 198 620,73 грн. У стягненні решти заборгованості за цими позовними вимогами слід відмовити через їх безпідставність.

Щодо позовної вимоги позивача в частині стягнення пені, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно п. 3.3 кредитного договору у випадку порушення Позичальником будь-якого із грошових зобов`язань та при реалізації права Банку Позичальник сплачує Банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, за кожен календарний день прострочення.

У зв`язку з несвоєчасним виконанням відповідачем своїх зобов`язань щодо порушення термінів внесення платежів, позивачем останньому нарахована пеня у розмірі 7 951,36 грн за період з 17.12.2021 по 16.06.2022.

Водночас, суд не може погодитись з визначеним позивачем періодом за який стягується пеня. Адже положеннями пункту 15 розділу Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України визначено, що у разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, або/та у тридцяти денний строк після дня завершення дії такого карантину виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення. Аналогічні за змістом приписи містяться і у пункті 8 розділу 9 Прикінцевих положень Господарського кодексу України.

У рішенні Конституційного Суду України від 09.02.1999 року у справі №1-7/99 зазначено, що надання зворотної дії в часі законам та іншим нормативно-правовим актам може бути передбачено шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті. Тобто, Закон України від 16 червня 2020 року № 691-IX яким були внесені відповідні зміни до Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України та ГК України, має зворотну дію в часі.

Враховуючи наведені положення, строки повернення кредиту та те, що постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року №211 на усій території України встановлено з 12.03.2020 року карантин, дію якого на підставі постанови Кабінету Міністрів України №1236 від 09.12.2020, з наступними змінами, продовжено до 31.12.2022, суд дійшов висновку, що починаючи з 12.03.2020 року позичальника звільнено від обов`язку сплати пені за прострочення повернення тіла кредиту та процентів.

Отже, зважаючи на вищенаведені приписи чинного законодавства, які обмежують період нарахування штрафних санкцій, в тому числі і пені, що підлягає стягненню із суб`єкта господарювання у зв`язку з порушенням ним господарського зобов`язання в період карантину, суд дійшов висновку, що в задоволенні позовних вимог про стягнення пені слід відмовити, оскільки період нарахування пені збігається із періодом карантину, запровадженого на території України.

В силу викладених у ч. 1 ст. 74 ГПК України процесуальних норм, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи. Обов`язок доказування, а отже, і подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України покладено на сторони та інших учасників справи.

Приватний підприємець жодним чином, у встановленому процесуальним законодавством порядку позовні вимоги не спростував. Як наслідок, встановивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права, на захист яких подано позов, та з`ясувавши наявність факту його порушення суд ухвалює рішення про захист цього права. Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до вимог ст.129 ГПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись статтями 20, 42, 46, 73, 74, 76-79, 91, 123, 29, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Фізичної особи - підприємця Тильного Андрія Любомировича ( АДРЕСА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 ), іден. НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства "ТАКСОМБАНК" (вул. С.Петлюри, буд. 30, м. Київ, 01032, ) - 482 650 (чотириста вісімдесят дві тисячі шістсот п`ятдесят) грн 84 коп. заборгованості тілу кредиту; 198 620 (сто дев`яносто вісім тисяч шістсот двадцять) грн 73 коп. заборгованості по відсотках та 10 219 (десять тисяч двісті дев`ятнадцять) грн 07 коп. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

3. В решті позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, в порядку та строки встановлені ст.ст. 256-257 ГПК України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб - адресою: https://te.court.gov.ua/sud5022.

Повне рішення складено 15.12.2022.

Суддя О.В. Руденко