РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20.12.2022Справа № 910/3740/22
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Юрія-Фарм

до Товариства з обмеженою відповідальністю Імєкс

про стягнення 12 438 780,35 грн.

суддя Борисенко І.І.

секретар судового засідання Шилін Є.О.

Представники сторін: згідно протоколу судового засідання.

Обставини справи:

До Господарського суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю Юрія-Фарм з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Імєкс про стягнення 12 438 780,35 грн. (425 186,22 дол. США).

Позовні вимоги мотивовані не належним виконанням відповідачем умов Контракту № 03-18/К від 11.01.2018 в частині оплати поставленого позивачем товару (визначеної фармацевтичної продукції).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.05.2022 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати у порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання на 27.09.2022. Вказаною ухвалою суд запропонував відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали подати відзив на позовну заяву чи заперечення. Також, зобов`язано товариство з обмеженою відповідальністю Юрія-Фарм подати суду належним чином (нотаріально) засвідчений переклад на російську мову ухвалу господарського суду міста Києва від 30.05.2022 у трьох примірниках та позовної заяви з додатками у трьох примірниках в термін до 10.06.2022.

05.07.2022 від позивача надійшла заява про зміну підстав позову, в частині зазначення правильних реквізитів Контакту на підставі якого виникли спірні господарські відносини, а саме виправлено № Контакту 03-18/К від 11.01.2018.

Вказана заява є фактично виправленням помилки/описки у позовній заяві та прийнята судом, з огляду на що розгляд справи здійснюється з її врахуванням.

14.07.2022 від позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду від 30.05.2022.

В підготовче засідання 27.09.2022 з`явився представник позивача, представник відповідача не з`явився. При цьому, судом встановлено, що судове доручення про вручення судових документів не було виконано Міністерством юстиції Киргизької Республіки, а направлені документі не були вручені відповідачу.

За таких обставин, суд оголосив перерву у підготовчому засіданні для виконання судового доручення до 20.12.2022.

13.12.2022 від відповідача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи документів, в тому числі Відзив на позовну заяву №120 від 28.11.2022 та письмова заява №121 від 28.11.2022 про визнання позову в порядку п. 1 ч. 2 ст. 46 ГПК України. Згідно змісту вказаного Відзиву на позовну заяву та письмової заяви відповідачем визнається заявлена позивачем до стягнення сума в повному обсязі 425 186,22 дол. США і не заперечується проти прийняття судом рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що заява про визнання позову підписана уповноваженою особою, а саме - директором відповідача Ташполотовим А.Е., при цьому не порушує права чи законні інтереси відповідача. За таких обставин, вказана заява приймається судом до розгляду та врахування під час прийняття рішення у справі.

У підготовче засідання 20.12.2022 з`явились представники позивача та відповідача.

Представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити. Представник відповідача підтримав заяву про визнання позову та не заперечує проти прийняття судом рішення про задоволення позову.

Відповідно до положень ч.ч. 3, 4 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 191, 192 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст. 191 Господарського процесуального кодексу України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на буд-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч.4 ст. 191 Господарського процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

У судовому засіданні 20.12.2022 суд перевірив наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення позову у зв`язку з визнанням відповідачем позову.

Оскільки, відповідач визнав пред`явлений позов і визнання позову не суперечить закону, суд, за згодою сторін та враховуючи положення ч.ч. 3, 4 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України, вважає за можливе розглянути справу у даному підготовчому судовому засіданні та ухвалити рішення у справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва,-

ВСТАНОВИВ:

11.01.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю Юрія-Фарм (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю Імєкс (покупець) укладено Контракт за № 03-18/К, на поставку фармацевтичної продукції (надалі - Контракт № 03-18/К).

Відповідно до вимог п. 1.1 Контракту №оз-18/К, Позивач продає, а Відповідач купує фармацевтичну продукцію (далі Товар), асортимент, кількість, ціна та інші дані визначаються згідно специфікації, які є невід`ємною частиною даного Контракту.

Згідно п. 3.7. Контракту № 03-18/К, відвантаження Товару здійснюється на протязі 45 календарних днів від дати підписання специфікації на окрему партію Товару і отримання повідомлення від Відповідача про готовність прийняти Товар.

Пунктом 4.1. Контракту № 03-18/К визначено, що оплата за поставлений по даному Контракту Товар здійснюється Відповідачем виходячи з узгодженої на конкретну партію вартості Товару. Валюта платежу - долари США.

Пунктом 4.2. Контракту № 03-18/К визначено, що Відповідач оплачує Позивачу вартість кожної поставлено партії Товару, шляхом прямого банківського переказу на рахунок Позивача.

Відповідно до п. 4.3 Контракту № 03-18/К, оплата здійснюється Відповідачем не пізніше 90 календарних днів (в редакції Додаткової угоди №4 від 03.07.2019) з дня митного оформлення Товару в країні Позивача.

Суду доведено належним чином, що Позивач свої зобов`язання за Контрактом № 03-18/К, щодо поставки Товару на загальну суму 487 186,22 доларів США виконав своєчасно та в повному обсязі, що підтверджується вантажно-митною декларацією № UA100060/2021/396231 від 26.02.2021, специфікацією № 61 від 25.02.2021, інвойсом № 8809 від 25.02.2021 та CMR №00003231 від 26.02.2021 (міжнародна транспортна накладна), вантажно-митною декларацією № UA100290/2021/308088 від 18.03-2021, специфікацією № 62 від 16.03.2021, інвойсом № 12580 від 16.03.2021 та Air Waybill №16699244 від 16.03.2021 (Авіанакладна), вантажно-митною декларацією № UA100060/2021/396865 від 23.03.2021, специфікацією № 63 від 16.03.2021, інвойсом № 12622 від 16.03.2021 та CMR №007833 від 23.03.2021 (міжнародна транспортна накладна), вантажно митною декларацією № UA100060/2021/397847 від 28.04.2021, специфікацією № 64 від 16.03.2021, інвойсом № 22234 від 20.04.2021 та CMR №280421 від 28.04.2021 (міжнародна транспортна накладна).

Претензії з боку відповідача по поставленому товару відсутні.

Матеріали справи свідчать, що митне оформлення Товару в країні Позивача (Україна) відбулось 26.02.2021, 18.03.2021, 23.03.2021, 28.04.2021, що підтверджується вантажно-митною декларацією № UA100060/2021/396231 від 26.02.2021, вантажно-митною декларацією № UA100290/2021/308088 від 18.03.2021, вантажно-митною декларацією № UA100060/2021/396865 від 23.03.2021, вантажно-митною декларацією № UA100060/2021/397847 від 28.04.2021.

Однак, як вказує позивач та визнається відповідачем, останній взяті на себе зобов`язання по Контракту №03-18/К виконав частково, сплативши частково суму за отриманий товар, а саме - 62 000,00 доларів США за отриманий товар.

Вказані обставини підтверджуються Витягом з оборотно-сальдової відомості по рахунку 362 за період з 11.01.2018 по 18.05.2022, а також довідкою з АТ Піреус банк МКБ від 19.05.2022 року за вих. № 984/36, які надані позивачем до матеріалів справи.

Згідно вказаної довідки, загальна заборгованість Відповідача перед Позивачем станом на 18.05.2022 (дата звернення до суду): за вантажно-митною декларацією № UA100060/2021/396231 від 26.02.2021, вантажно-митною декларацією № UA100290/2021/308088 від 18.03.2021, вантажно-митною декларацією № UA100060/2021/396865 від 23.03.2021, вантажно-митною декларацією № UA100060/2021/397847 від 28.04.2021. - складає 425 186,22 доларів США.

Строк оплати є таким, що настав.

З огляду на не сплату відповідачем боргу, позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з даним позовом.

Вирішуючи спір по суті заявлених вимог, суд виходить з наступного.

Згідно ч. і ст. 76 Закону України Про міжнародне приватне право суди приймають до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у випадках, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України.

Окрім цього, п. 2 ст. 4 Угоди про порядок вирішення спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, ратифіковану Постановою Верховної ради України 19 березня 1992 року визначено, що компетентні суди держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав розглядають справи і в інших випадках, якщо про це є письмова угода Сторін про передачу спору до суду.

Відповідно до п. 11.1 Контракту № 03-18/К сторони визначили, що всі спори по даному Контракту чи у зв`язку з ним підлягають передачі до розгляду до господарського суду міста Києва (Україна).

Згідно вимог п. 11.2 Контракту № 03-18/К передбачено, що під час розгляду та вирішення спорів між ними, правом, що регулює відносини Сторін по даному Контракту, являється матеріальне та процесуальне право України.

Отже, даний спір підсудний Господарському суду міста Києва.

Згідно зі ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно ч. 1 ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Так, відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частина 1 статті 193 ГК України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 ГК України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до положення частини 1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Факт наявності боргу у відповідача перед позивачем в розмірі 425 186,22 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 18.05.2022 становить 12 438 780,35 грн. доведений суду належним чином та визнається відповідачем повністю.

Строк оплати з умовами Контракту є таким, що настав.

Отже, за встановлених обставин справи, суд дійшов до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 12 438 780,35 грн. (425 186,22 дол. США) боргу.

За наведених та встановлених судом обставин та наведених правових норм, приймаючи в тому числі заяву відповідача про визнання позову, та у зв`язку з доведенням суду порушення відповідачем умов Контракту в частині своєчасної та повної оплати, суд дійшов висновку, що допустимими доказами, які знаходяться в матеріалах справи позивач довів, що його вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача повністю.

Керуючись статтями 129, 185, 232, 233, 236 - 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю Юрія-Фарм (03680, м. Київ, вул. Миколи Амосова, 10, ) задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Імєкс (с. Кочкорка, Наринська область, Кочкорский р-н, Киргизька Республіка, 722800, ІНН: 0017) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Юрія-Фарм (03680, м. Київ, вул. Миколи Амосова, 10, ) 425 186 (чотириста двадцять п`ять тисяч сто вісімдесят шість тисяч) дол. США 22 центи, що за офіційним курсом Національного банку України, станом на 18.05.2022 становить 12 438 780 (дванадцять мільйонів чотириста тридцять вісім тисяч сімсот вісімдесят) грн. 35 коп. та 186 581 (сто вісімдесят шість тисяч п`ятсот вісімдесят одну) грн. 77 коп. витрат по сплаті судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 21.12.2022.

Суддя І.І. Борисенко