РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

22.12.2022Справа № 910/7793/22
Суддя Господарського суду міста Києва Спичак О.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи

За позовом Фізичної особи-підприємця Білова Володимира Анатолійовича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код: НОМЕР_1 )

до Комунального підприємства «Київпастранс» (04070, м. Київ, вул. Набережне шосе, буд. 2; ідентифікаційний код: 31725604)

про стягнення 112403,98 грн.

Без повідомлення (виклику) учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

18.08.2022 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Фізичної особи-підприємця Білова Володимира Анатолійовича з вимогами до Комунального підприємства «Київпастранс» про стягнення 112403,98 грн, з яких 108420,00 грн основного боргу та 3983,98 грн пені.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує на те, що відповідач в порушення умов укладеного між сторонами Договору №52.21-193 від 13.08.2021 не здійснив оплату за поставлений позивачем товар (за накладними №0119/55 від 19.01.2022 на суму 26520,00 грн, №0217/183 від 17.02.2022 на суму 13260,00 грн та №0221/185 від 21.02.2022 на суму 68640,00 грн), у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість у розмірі 108420,00 грн. Крім того, позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача пеню у розмірі 3983,98 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.08.2022 позовну заяву Фізичної особи-підприємця Білова Володимира Анатолійовича залишено без руху, встановлено позивачу строк та спосіб усунення недоліків позовної заяви.

У встановлений судом строк позивачем були усунуті недоліки позовної заяви, вказані судом в ухвалі від 19.08.2022.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.10.2022 відкрито провадження у справі №910/7793/22, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (без проведення судового засідання), встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позовну заяву у визначений судом у відповідності до господарського процесуального закону строк не скористався.

При цьому, про розгляд Господарським судом міста Києва справи №910/7793/22 відповідач повідомлявся належним чином за адресою, яка вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (04070, м. Київ, вул. Набережне шосе, буд. 2), що підтверджується інформацією з офіційного сайту АТ «Укрпошта» щодо відстеження пересилання поштових відправлень, відповідно до якої ухвала суду була отримана відповідачем 07.11.2022 (за ідентифікатором пошуку 253).

Крім того, 25.08.2022 відповідачем було подано клопотання про ознайомлення з матеріалами справи.

За таких обставин, відповідач вважається належним чином повідомлений про розгляд Господарським судом міста Києва справи №910/7793/22.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

У частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

13.08.2021 між Комунальним підприємством «Київпастранс» (покупець) та Фізичною особою-підприємцем Біловим Володимиром Анатолійовичем (постачальник) укладено Договір №52.21-193 відповідно до умов якого постачальник зобов`язується поставити та передати у власність покупця карданні вали до рухомого складу, код 34630000-2 за ДК 021:2015 «Частини залізничних або трамвайних локомотивів чи рейкового рухомого складу: обладнання для контролю залізничного руху», а покупець - сплатити за товар, визначений в асортименті, кількості та за цінами, які зазначені у Специфікації (Додаток №1), що додається до цього договору та є його невід`ємною частиною.

У Специфікації (Додаток №1) сторони погодили найменування товару, його кількість, ціну та загальну вартість.

Відповідно до п. 3.1 Договору №52.21-193 від 13.08.2021 сума цього договору визначається згідно з Специфікацією (Додаток №1) і становить 3598200,00 грн.

29.11.2021 між сторонами укладено Додаткову угоду №1 до Договору №52.21-193 від 13.08.2021, в якій сторони дійшли згоди змінити ціну договору, збільшивши її до 4317840,00 грн.

Відповідно до п. 5.3 Договору №52.21-193 від 13.08.2021 поставка товару здійснюється окремими партіями за окремою письмовою заявкою покупця із зазначенням необхідних найменувань та кількості товару в межах Специфікації, виходячи з їх виробничої необхідності.

У п. 6.1.2 Договору №52.21-193 від 13.08.2021 зазначено, що покупець зобов`язаний своєчасно та у повному обсязі сплатити за поставлений товар,який відповідає технічним і якісним характеристикам.

Цей договір набирає чинності з дня його підписання сторонами і діє до 31.12.2021 включно, але в будь-якому випадку - до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором (п. 10.1 Договору №52.21-193 від 13.08.2021).

29.11.2021 між сторонами укладено Додаткову угоду №1 до Договору №52.21-193 від 13.08.2021, якою сторони продовжили строк дії договору на строк, достатній для проведення процедури закупівлі у 2022 році.

Звертаючись з даним позовом до суду, позивач вказує на те, що відповідач в порушення умов укладеного між сторонами Договору №52.21-193 від 13.08.2021 не здійснив оплату за поставлений позивачем товар (за накладними №0119/55 від 19.01.2022 на суму 26520,00 грн, №0217/183 від 17.02.2022 на суму 13260,00 грн та №0221/185 від 21.02.2022 на суму 68640,00 грн), у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість у розмірі 108420,00 грн. Крім того, позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача пеню у розмірі 3983,98 грн.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Дослідивши зміст Договору №52.21-193 від 13.08.2021, суд дійшов висновку, що вказаний договір за своєю правовою природою є договором поставки.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.ч. 1. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

У Додатку №3 до Договору №52.21-193 від 13.08.2021 сторонами погоджено, що датою поставки товару є відповідна дата підписання сторонами накладної на фактично поставлений товар (п. 1.1); право власності товару від постачальника до покупця переходить після передачі товару та підписання сторонами накладної на фактично поставлений товар (п. 1.5).

Судом встановлено, що на виконання умов Договору №52.21-193 від 13.08.2021 позивач поставив відповідачу товар на суму 108420,00 грн, що підтверджується видатковою накладною №0119/55 від 19.01.2022 на суму 26520,00 грн, видатковою накладною №0217/183 від 17.02.2022 на суму 13260,00 грн, видатковою накладною №0221/185 від 21.02.2022 на суму 68640,00 грн, які підписані уповноваженими представниками сторін, скріплені відбитками печаток позивача та відокремлених підрозділів відповідача та містять посилання на реквізити Договору №52.21-193 від 13.08.2021.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з п. 4.1 Договору №52.21-193 від 13.08.2021 розрахунок за поставлений товар здійснюється покупцем у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 60 календарних днів з дати підписання покупцем видаткової накладної на фактично поставлено окрему партію товару.

Таким чином, відповідач повинен був оплатити товар, поставлений позивачем за видатковою накладною №0119/55 від 19.01.2022 на суму 26520,00 грн, у строк до 21.03.2022 включно (з урахуванням ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України - якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день), товар, поставлений за видатковою накладною №0217/183 від 17.02.2022 на суму 13260,00 грн, - у строк до 18.04.2022 включно, та товар, поставлений за видатковою накладною №0221/185 від 21.02.2022 на суму 68640,00 грн, - у строк до 22.04.2022 включно.

Доказів здійснення оплати на загальну суму 108420,00 грн станом на дату розгляду справи у суді відповідачем суду не надано.

При цьому, позивачем долучено до позовної заяви копію Акту звіряння за Договором №52.21-193 від 13.08.2021 за період з 13.08.2021 по 30.05.2022 (підписаний обома сторонами), в якому вказано, що станом на 30.05.2022 заборгованість Комунального підприємства «Київпастранс» за Договором №52.21-193 від 13.08.2021 складає 108420,00 грн.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується з положеннями статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Наявність та розмір заборгованості Комунального підприємства «Київпастранс» за Договором №52.21-193 від 13.08.2021 (за видатковими накладними №0119/55 від 19.01.2022 на суму 26520,00 грн, №0217/183 від 17.02.2022 на суму 13260,00 грн та №0221/185 від 21.02.2022 на суму 68640,00 грн) у загальній сумі 108420,00 грн підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та відповідачем не були спростовані, у зв`язку з чим позовні вимоги Фізичної особи-підприємця Білова Володимира Анатолійовича в частині стягнення з Комунального підприємства «Київпастранс» суми основного боргу у розмірі 108420,00 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Також, позивачем заявлено до стягнення з відповідача пеню у розмірі 3983,98 грн (1329,63 грн пені за накладною №0119/55 від 19.01.2022 на суму 26520,00 грн, 454,11 пені за накладною №0217/183 від 17.02.2022 на суму 13260,00 грн та 2200,24 грн пені за накладною №0221/185 від 21.02.2022 на суму 68640,00 грн).

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

У відповідності до норм частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання зобов`язання.

Згідно з статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» передбачає, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 7.3 Договору №52.21-193 від 13.08.2021 за порушення термінів оплати товару покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від вартості поставленого в строк товару, за кожен день прострочення.

Перевіривши розрахунок пені, долучений позивачем до позовної заяви, суд дійшов висновку щодо його необґрунтованості в частині нарахування пені за накладною №0119/55 від 19.01.2022 на суму 26520,00 грн, так як позивачем було неправильно визначено початок періоду нарахування пені.

Оскільки, як встановлено судом, відповідач повинен був оплатити товар за накладною №0119/55 від 19.01.2022 на суму 26520,00 грн в строк до 21.03.2022, то обґрунтованим початком періоду нарахування пені є 22.03.2022, а не 21.03.2022 (як визначає позивач).

За розрахунком суду, обґрунтованим розміром пені за накладною №0119/55 від 19.01.2022 на суму 26520,00 грн є 1315,10 грн (за період з 22.03.2022 по 09.06.2022 - в межах визначених позивачем позовних вимог).

Розрахунки пені за накладними №0217/183 від 17.02.2022 на суму 13260,00 грн та №0221/185 від 21.02.2022 на суму 68640,00 грн визнаються судом обґрунтованими.

Таким чином, позовні вимоги Фізичної особи-підприємця Білова Володимира Анатолійовича в частині стягнення з Комунального підприємства «Київпастранс» пені у розмірі 3983,98 грн підлягають частковому задоволенню у розмірі 3969,45 грн

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (на підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Комунального підприємства «Київпастранс» (04070, м. Київ, вул. Набережне шосе, буд. 2; ідентифікаційний код: 31725604) на користь Фізичної особи-підприємця Білова Володимира Анатолійовича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код: НОМЕР_1 ) суму основного боргу у розмірі 108420 (сто вісім тисяч чотириста двадцять) грн 00 коп., пеню у розмірі 3969 (три тисячі дев`ятсот шістдесят дев`ять) грн 45 коп. та судовий збір у розмірі 2480 (дві тисячі чотириста вісімдесят) грн 68 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з ч. 1 ст. 256 та ст. 257 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.М. Спичак