ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

06.12.2022 Справа №905/1314/21

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Сковородіної О.М., судді Зельман Ю.С., судді Лободи Т.О.,

секретар судового засідання Лукашенко В.Є.,

у справі за позовом: Акціонерного товариства Укртрансгаз (01021, м. Київ, вул. Кловський узвіз, 9/1, )

до відповідача: Публічного акціонерного товариства По газопостачанню та газифікації Донецькоблгаз (84313, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Південна, буд. 1, )

за участю третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Акціонерне товариство Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (01601, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 6, )

за участю третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Обласне комунальне підприємство Донецьктеплокомуненерго (84307, Донецька обл., місто Краматорськ, провулок Земляний, будинок 2; )

про стягнення 117 426 140,76 грн.

представники сторін у судове засідання не з`явились

Акціонерне товариство Укртрансгаз звернулось з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» про стягнення 111 307 977, 98 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору транспортування природного газу № від 01.08.2016 щодо оплати негативних добових небалансів з період з липня по грудень 2019 року.

Ухвалою господарського суду від 12.07.2021 прийнято позовну заяву до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 21.02.2022 було оголошено перерву до 01.03.2022.

01.03.2022 судове засідання у справі № 905/1314/21 не відбулось у зв`язку з введенням воєнного стану, постійними обстрілами міста Харкова та веденням активних бойових дій на території Харківської області, з метою недопущення випадків загрози життю, здоров`ю та безпеці учасників справи. Ухвалою суду від 09.08.2022 сторін зобов`язано висловити свою позицію щодо призначення розгляду справи по суті.

Ухвалою суду від 10.10.2022 було закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.

Направлення поштової кореспонденції суду здійснювалось на електронні адреси сторін та за допомогою програми Електронний суд.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, у задоволенні позовних вимог просив відмовити з посиланням на те, що у нього відсутні підстави для сплати суми добового небалансу природного газу в розмірі 354 350,90 грн., утвореної в результаті правомірного споживання природного газу підприємством ТКЕ (ОКП «Донецьктеплокомуенерго») розрахунків вартості послуг балансування та рахунків фактур у спірному періоді.

Також вказував, що:

1) за період з липня і по грудень 2019 року включно АТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» не надала номінацій для ОКП «Донецьктеплокомуенерго». Фактично, у зв`язку з ненаданням НАК «Нафтогаз України» номінацій для ОКП «Донецьктеплокомуенерго» на липень - грудень 2019, позивач встановив несанкціонований відбір природного газу відповідачем;

2) сторони не узгодили всіх істотних умов договору № транспортування природного газу від 01.08.2016, а відтак вказаний договір не є укладеним і не може породжувати у сторін юридичні наслідки і бути підставою для задоволення заявлених позовних вимог;

3) відповідач оспорює факт надання позивачем послуг балансування (вчинення позивачем балансуючих дій фізичного балансування) які він зобов`язаний вчинити по Кодексу ГТС за результатами тих діб, в яких у відповідача нібито виник негативний добовий небаланс. Лише після цього у позивача може виникати право вимагати від відповідача оплати послуг балансування на певні обсяги природного газу, оспорює також їх обсяг і вартість;

4) договір № транспортування природного газу від 01.08.2016 не містить таких послуг, як вчинення позивачем дій щодо врегулювання негативних щодобових небалансів у відповідача. Тому позовні вимоги не ґрунтуються на договорі і фактично мають для відповідача примусовий характер, що суперечить диспозитивному характеру договірних відносин;

5) під час виникнення, нарахованої позивачем заборгованості за добовий небаланс у спірний період: липень - грудень 2019 року у відносинах між позивачем та відповідачем мали місце випадки порушень зі сторони АТ «Укртрансгаз» вимог до складових частин вузлів обліку природного газу, правил експлуатації приладів обліку, порядку вимірювання обсягів, технічних регламентів та норм, правил, які встановлюються і затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики в нафтогазовому комплексі;

6) плата за добовий небаланс є штрафною санкцією, тому, на неї неможливо нараховувати пеню, інфляційні втрати та 3 % відсотки річних;

7) відповідач заперечує також й щодо належності і допустимості документів, долучених позивачем до позовної заяви в якості підтвердження існування у відповідача заборгованості з оплати добового небалансу.

Також, у клопотанні б/н від 21.02.2022 відповідач просив суд застосувати строки позовної давності до вимоги про стягнення пені.

У відповіді на відзив позивач зазначив, що за умовами Договору оператор і Замовник зобов`язані здійснювати звірку розрахунків щокварталу до двадцять п`ятого числа місяця, наступного за кварталом. Звірка розрахунків оформлюється сторонами актом звірки, про що свідчать підписані акти, направлені відповідачу акти звірки у 2019р році не повертались.

Всі заперечення відповідача щодо неправомірності віднесення на нього несанкціонованого відбору обсягів природного газу ОКП «Донецьктеплокомуненерго» є необгрунтованими, водночас є безпідставними в силу того, що не відповідають нормам матеріально-правового регулювання спірних правовідносин щодо вчинення дій з врегулювання добового небалансу у спірний період, зокрема, зміст таких заперечень у відзиві повністю повторює позицію відповідача, яка ним викладалась у справах №905/1140/18, №905/2044/19, №905/762/20, натомість у яких досліджуються місячні небаланси, тоді як у справі №905/1314/21 - добові. У зв`язку з чим, викладаючи повторно такі заперечення, відповідач не врахував, що із запровадженням на ринку природного газу добового балансування змінена матеріально-правова база регулювання взаємовідносин суб`єктів ринку природного газу з Оператором ГТС.

Стверджуючи про неукладеність договору, відповідач одразу веде мову про додаток 1 (розподіл потужності) та додаток 2 (розподіл потужності з обмеженнями), які у відповідній формі визначені згідно з п. 2.3, 2.7 договору з укладанням додаткової угоди №3 від 01.05.2019, натомість відповідач не веде мову про форми додатків, які передбачались договором саме у момент його укладання. Відповідач стверджує про неукладеність договору навіть попри те, що за період з моменту укладання договору відповідачем вчинено чимало дій на його виконання, зокрема, за 2016-2019 роки здійснювалась відповідачем оплата наданих послуг за цим договором.

Визначення обсягу послуг розподілу потужності та транспортування, та підписання між позивачем та відповідачем додатків 1 (Розподіл потужності) та 2 (Транспортування) до договору, укладеного в первісній редакції від 01.08.2016 було неможливим з моменту укладання. відповідно договір у первісній редакції у період з 01.08.2016 но 01.05.2019 не діяв в частині надання послуг з розподілу потужності та транспортування, водночас діяв тільки у випадку виникнення небалансу та надання послуг балансування.

Договір транспортування природного газу № від 01.08.2016 у редакції додаткової угоди №3 від 01.05.2019 так само визначає, що відповідач за цим договором може отримувати послуги з транспортування природного газу як за всіма трьома складовими, так і окремо кожну із складових вказаних послуг. Відповідно, й підписання додатків до цього договору містить альтернативний характер, в залежності від виду надання послуг, визначених умовами договору.

Положеннями Кодексу ГТС на відповідача покладається обов`язок замовити гарантовану потужність для забезпечення транспортування природного газу, необхідного для покриття власних виробничо-технологічних витрат та втрат, а також замовити потужність як постачальник зі спеціальними обов`язками.

На підтвердження реальності вчинення балансуючих дій та понесення пов`язаних з цим витрат позивачем надано копії договорів про закупівлю природного газу у АТ «НАК «Нафтогаз України», ТОВ «ДТЕК ТРЕЙДІНГ», ТОВ «ЕВРОЕНЕРГОТРЕЙД» та копії актів приймання-передачі природного газу з такими постачальниками за липень-грудень 2019 року, крім того реєстри надходження та використання природного газу, в тому числі на балансування, за липень-грудень 2019 року.

Наявність чи відсутність в матеріалах справи актів розмежування балансової належності газопроводів та експлуатаційної відповідальності сторін не має значення для розгляду справи, виходячи з того, предметом дослідження є добові небаланси відповідача, а не питання передачі обсягів природного газу.

Наявними в матеріалах справи доказами, поданими разом з позовною заявою, зокрема, копіями підписаних з обох сторін актів приймання-передачі природного газу на ГРС за липень-грудень 2019 року повністю підтверджується надходження обсягів природного газу з газотранспортної системи позивача у газорозподільну систему відповідача, які відповідачем підписані без зауважень, а відтак повністю спростовуються доводи відповідача про відображення неіснуючих обсягів внаслідок нібито якихось порушень при обліку природного газу.

Твердження відповідача про можливість позивача вносити буд-які зміни до інформаційної платформи, зокрема, до даних щодо надходження та отримання відповідачем первинних документів в електронній формі, спростовуються поданими до матеріалів справи доказами, зокрема, перевіркою оригіналів первинних документів в електронній формі та співставленням часу їх створення і підписання ЕЦП з часом їх відправлення інформаційною платформою, визначеному у наявному в матеріалах справи реєстрі файлів відправлених з інформаційної платформи філії «Оператор ГТС України» AT «Укртрансгаз».

Третьою особою-1 були надані письмові пояснення, в яких вказано, що у липні -вересні 2019 між ОКП «Донецьктеплокомуненерго» та НАК «Нафтогаз України» були відсутні договірні відносини в частині постачання газу для виробництва теплової енергії.

03.10.2019 між ОКП «Донецьктеплокомуненерго» та НАК «Нафтогаз України» були укладені договори постачання газу для виробництва теплової енергії № 9001/1920-ТЕ-6, № 9002/1920-ТЕ-6/8, № 9003/1920-БО-6, № 9004/1920-БО-6/8, № 9005/1920- КП-6, № 9006/1920-КП-6/8 та № 9007/1920-РО-6.

Таким чином, компанія здійснювала постачання природного газу третій особі-2 у жовтні - грудні 2019, а у липні - вересні 2019 відповідні договірні відносини були відсутні.

Враховуючи, що у липні - вересні 2019 між ОКП «Донецьктеплокомуненерго» та НАК «Нафтогаз України» були відсутні договірні відносини щодо постачання газу для виробництва теплової енергії, то відповідно у відповідача наявні підстави для сплати суми добового небалансу природного газу в розмірі 354 350,90 грн.

Викладена у клопотанні про залучення НАК «Нафтогаз України» до участі у справі №905/1314/21 в якості третьої особи, позиція про те, що НАК «Нафтогаз України» була постачальником обсягів природного газу для покриття власних виробничо-технічних втрат відповідача не відповідає дійсності.

З позовної заяви вбачається, що позивач за результатами співставлення остаточних алокацій подач/відборів відповідачем природного газу до/з газотранспортної системи за липень - грудень 2019 виявив наявність у відповідача негативних небалансів як різниці між вказаними алокаціями подач/відборів природного газу.

Факт виникнення у відповідача добових негативних небалансів у період з липня 2019 року по грудень 2019 підтверджується тим, що відповідач для власних виробничо- технологічних витрат відібрав з газотранспортної системи на точці виходу природний газ, однак, такі обсяги природного газу ним не подавались на точці входу до газотранспортної системи. Крім того, відповідачем допущено здійснення несанкціонованого відбору природного газу споживачами, фізично приєднаними до його газорозподільної системи, яким відповідач не припинив газопостачання, тим самим безперешкодно допустив відбір природного газу такими споживачами поза межами установленого порядку.

Матеріалами справи підтверджується, що на виконання зазначених положень договору позивачем через Інформаційну платформу було направлено відповідачу відповідні акти врегулювання щодобових небалансів.

Викладене підтверджує, наявність у відповідача щодобових негативних небалансів, та відповідно наявність обов`язку з оплати таких щодобових небалансів.

Не підписання додатків 1, 2 до договору призвело до неузгодженості істотних договірних умов щодо надання послуг балансування, і така неузгодженість при вирішенні судом спору про стягнення заборгованості за надання відповідних послуг має тлумачитися проти AT «Укртрансгаз».

Відсутність правової підстави для отримання AT «Донецькоблгаз» послуг транспортування природного газу (неузгодження істотних договірних умов на надання послуг балансування), стягнення AT «Укртрансгаз» коштів може здійснюватися відповідно до положень ст. 1212 ЦК у разі доведення факту набуття AT «Донецькоблгаз» природного газу, який належав AT «Укртрансгаз», без достатньої правової підстави або шляхом стягнення суми збитків, якщо газ був придбаний AT «Укртрансгаз» з метою балансування негативних місячних небалансів, які виникли внаслідок відбирання AT «Донецькоблгаз» природного газу для задоволення власних потреб, і не був компенсований Оператору ГТС через договірні механізми (оплату послуг балансування).

Позивачем були збільшені позовні вимоги, які були прийняті судом та предметом спору є стягнення: 89 234 075,59 грн. заборгованості за послуги балансування, 9 951 028,62 грн. пені, 5 398 533,83 грн. 3% річних, 12 842 502,72 грн. інфляційних втрат.

Третьою особою-2 були надані письмові пояснення що за липень-серпень 2019р. за договором №01/11/17 від 01.11.2017, борг у ОКП «ДТКЕ» перед відповідачем відсутній.

Оплати за договором №01/11/17 від 01.11.2017 здійснювалися ОКП «ДТКЕ» у 2019р. шляхом здійснення передоплати, таким чином оплата за липень 2019р та серпень 2019р. були здійснені ОКП «ДТКЕ» фактично у квітні 2019р. та травні 2019р. Доказом відсутності заборгованості за липень та серпень 2019р. за договором №01/11/17 від 01.11.2017 є Акт звірки розрахунків станом на 31.10.2019р., підписаний відповідачем та ОКП «ДТКЕ». У вказаному акті відповідачем зазначено про наявність переплати по договору станом на 31.10.2019р. у сумі 12408,40грн.

ОКП «ДТКЕ» пояснює, що у вказаному акті звірки також зазначено ОКП «ДТКЕ» про наявність боргу станом на 31.10.2019р. у розмірі 9 578 334,02 грн. Це борг за листопад 2018р. та не стосується спірного періоду по цій справі, (є різниця у бухгалтерському обліку ОКП «ДТКЕ» та відповідача через те, що у листопаді 2018р. ОКП «ДТКЕ» спожило газ на підставі договору 01/11/17 від 01.11.2017р., з чим не згоден відповідач).

Тобто, за газ, спожитий у липні та серпні 2019р. в рамках Договору № 01/11/17 від 01.11.2017р. ОКП «ДТКЕ» розрахувалося у повному розмірі.

У судове засідання 06.12.2022 представники сторін не з`явились.

Позивачем було заявлено клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, але судом було відмовлено у його задоволенні через відсутність вільних залів для проведення судового засідання.

Дослідивши документи, наявні в матеріалах справи, судом встановлено.

01.08.2016р між Публічним акціонерним товариством «Укртрансгаз» (далі позивач або оператор) та Публічним акціонерним товариством «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» (далі відповідач або замовник) був укладений договір № транспортування природного газу, за яким Оператор надає Замовнику послуги транспортування природного газу на умовах, визначених в цьому Договорі, а Замовник сплачує оператору встановлену вартість таких послуг.

Договір укладений у формі Типового договору транспортування природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у

сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 № 2497. Розділи ІІ-ХІІ вказаного

Договору викладені в новій редакції додатковою угодою №3 від 01.05.2019 відповідно до

змін умов редакції типового договору.

Відповідно до пунктів 2-3 глави 1 розділу І Кодексу ГТС цей Кодекс є регламентом

функціонування газотранспортної системи України та визначає правові, технічні,

організаційні та економічні засади функціонування газотранспортної системи України. Дія цього Кодексу поширюється на всіх суб`єктів ринку природною газу України: операторів суміжних систем, газовидобувні підприємства, замовників, споживачів та постачальників природного газу незалежно від підпорядкування та форми власності, а також операторів торгових платформ.

Відповідно до пункту 1 глави 1 розділу VIII Кодексу ГТС одержання доступу до

потужності, надання послуг із транспортування, у тому числі вчинення дій з

врегулювання добового небалансу, є складовими послуги транспортування природного газу та здійснюється виключно на підставі договору транспортування.

Відповідно до п. 2.1 договору (в редакції додаткової угоди №3 від 01.05.2019) оператор надає замовнику послугу транспортування природного газу (далі - послуга) на умовах, визначених у цьому договорі, а замовник сплачує оператору встановлені в цьому договорі вартість такої послуги та плат (за їх наявності), які виникають при його виконанні.

Замовник має виконувати вимоги, визначені в Кодексі, подавати газ в точках входу та/або приймати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим договором, протягом погоджених термінів, а також оплачувати послуги на умовах, зазначених у договорі, (п. 2.5 договору).

Послуги надаються на умовах, визначених у Кодексі, з урахуванням особливостей, передбачених цим договором. Замовник погоджується з тим, що обов`язковою умовою надання послуги є доступ Замовника до інформаційної платформи на підставі правил надання доступу до інформаційної платформи, розміщених на веб-сайті оператора. Підписанням цього договору замовник підтверджує, що він ознайомлений із Правилами надання доступу до інформаційної платформи, розміщеними на веб-сайті оператора, та надає згоду на їх застосування та дотримання. Замовник усвідомлює, що порушення ним зазначених правил позбавляє його права пред`являти претензії до оператора з приводу якості послуги та покладає на нього зобов`язання із відшкодування оператору шкоди або збитків, завданих такими діями або бездіяльністю замовника (п. 2.2 договору).

Взаємовідносини між замовником та оператором при забезпеченні (замовленні, наданні, супроводженні) послуг транспортування за цим договором здійснюються сторонами через інформаційну платформу оператора відповідно до вимог Кодексу. Замовник набуває права доступу до інформаційної платформи з моменту підписання цього договору, а його уповноважені особи - з моменту їх авторизації, що оформлюється наданим замовником повідомленням на створення облікового запису уповноважених осіб користувача платформи за формою, визначеною Кодексом. Після набуття права доступу до інформаційної платформи замовник зобов`язується дотримуватися порядку взаємодії з інформаційною платформою, визначеного Кодексом (п. 2.8 Договору).

Згідно з пунктом 2 розділу XIII Кодексу ГТС замовники послуг транспортування зобов`язані своєчасно врегульовувати свої небаланси. Оператор газотранспортної системи вчиняє дії з врегулювання добового небалансу виключно з метою підтримання звичайного рівня функціонування газотранспортної системи в разі недотримання замовниками послуг транспортування своїх підтверджених номінацій.

У пункті 2 глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС передбачається, що у випадку якщо сума подач природного газу замовника послуг транспортування природного газу за газову добу не дорівнює сумі відборів природного газу замовника послуг транспортування природного газу за цю газову добу, вважається, що у замовника послуг транспортування природного газу є добовий небаланс і до нього застосовується плата за добовий небаланс.

У пункті 6 глави 6 розділу XIV У Кодексу ГТС визначено, що плата за добовий небаланс застосовується таким чином, зокрема, якщо добовий небаланс замовника послуг транспортування природного газу за газову добу є негативним, то вважається, що замовник послуг транспортування природного газу на підставі попередньої згоди, наданої на умовах договору на транспортування природного газу, придбав природний газ в оператора газотранспортної системи в обсязі добового небалансу та повинен сплатити оператору газотранспортної системи плату за добовий небаланс.

Сторони дійшли згоди, що у разі виникнення у замовника добового небалансу оператор здійснює купівлю/продаж природного газу замовника в обсягах добового небалансу (п. 9.1 договору).

У разі виникнення у замовника негативного добового небалансу оператор здійснює продаж замовнику, а замовник купівлю в оператора природного газу в обсягах негативного добового небалансу за ціною, яка встановлюється розділом XIV Кодексу (п. 9.2 договору).

На підставі остаточних алокацій подач та відборів замовника послуг транспортування природного газу оператор газотранспортної системи здійснює розрахунок остаточного обсягу добового небалансу замовника послуг транспортування природного газу за кожну газову добу звітного місяця та визначає його остаточну плату за добовий небаланс за кожну газову добу і сумарно за звітний місяць (п. 17 глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС).

Позивач за результатами співставлення остаточних алокацій подач/відборів відповідачем природного газу до/з газотранспортної системи за липень-грудень 2019 року (складених, зокрема, на підставі інформації поданої до інформаційної платформи згідно форм 2, 3, 5) виявив наявність у відповідача негативних небалансів як різниці між вказаними алокаціями подач/відборів природного газу, на підставі чого здійснив розрахунок остаточних обсягів добового небалансу відповідача за кожну газову добу звітного місяця та визначив його остаточну плату за такі добові небаланси за кожну газову добу і сумарно за звітний місяць, а саме: за липень 2019 року було виявлено остаточні обсяги негативних добових небалансів в розмірі 1626,14412 тис.куб.м. (16830592 кВтхгод) всього на загальну суму 9193581,43 грн.; за серпень 2019 року було виявлено остаточні обсяги негативних добових небалансів в розмірі 1527,93119 тис.куб.м (15814088 кВтхгод) всього на загальну суму 10210455,15 грн.; за вересень 2019 року було виявлено остаточні обсяги негативних добових небалансів в розмірі 1541,40569 тис.куб.м. (15953549 кВтхгод) всього на загальну суму 7710586,01 грн.; за жовтень 2019 року було виявлено остаточні обсяги негативних добових небалансів в розмірі 2493,61696 тис.куб.м. (25808936 кВтхгод) всього на загальну суму 12056196,50 грн.; за листопад 2019 року було виявлено остаточні обсяги негативних добових небалансів в розмірі 3678,40738 тис.куб.м. (38071516 кВтхгод) всього на загальну суму 23724732,25 грн.; за грудень 2019 року було виявлено остаточні обсяги негативних добових небалансів в розмірі 4267,53718 тис.куб.м. (44169010 кВтхгод) всього на загальну суму 29822693,97 грн.

На думку позивача, вказані негативні добові небаланси відповідача виникли внаслідок:

- безпідставного відбору відповідачем з газотранспортної системи природного газу у зазначені періоди без подання таких обсягів природного газу до газотранспортної системи (відбір газу на власні виробничо-технологічні витрати відповідача);

- несанкціонованих відборів з газорозподільної системи відповідача природного газу споживачами, у яких в зазначені періоди не було жодного постачальника природного газу, обсяги яких віднесені в алокацію відповідача в силу положень абз. 2 п. 7 глави 6 Розділу XII Кодексу ГТС.

Врегулювання щодобових небалансів оформлюються одностороннім актом за підписом оператора на весь обсяг щодобових небалансів. В акті зазначаються щодобові обсяги небалансів, а також ціни, за якими оператор врегулював щодобові небаланси (у розрізі кожної доби) (п. 11.4 договору).

На виконання зазначених положень та у спосіб відповідно до п 2.8 договору позивачем через інформаційну платформу направлено відповідачу акти врегулювання щодобових небалансів - акти врегулювання щодобових небалансів № 07-2019- від 31.07.2019 за газовий місяць липень 2019 року, № 08-2019- від 31.08.2019 за газовий місяць серпень 2019 року, № 09-2019- від 30.09.2019 за газовий місяць вересень 2019 року, № 10-2019- від 31.10.2019 за газовий місяць жовтень 2019, №11-2019- від 30.11.2019 за газовий місяць листопад 2019, №12-2019- від 31.12.2019 за газовий місяць грудень 2019.

Пунктом 9.3 договору встановлено, що у випадку якщо загальна вартість щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця перевищує загальну вартість щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця, оператор до 14 числа газового місяця, наступного за звітним, надсилає замовнику рахунок на оплату за добовий небаланс (розмір визначається як різниця між загальною вартістю щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця та загальною вартістю щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця) замовник має оплатити рахунок на оплату за добовий небаланс у термін до 5 робочих днів, крім вартості послуг, визначених абзацом другим цього пункту.

На виконання зазначених положень та у спосіб відповідно до п. 2.8 договору позивачем через інформаційну платформу направлено відповідачу: рахунок № 07-2019- від 31.07.2019 на оплату за добові небаланси за липень 2019 року на загальну суму 9 193 581,43 грн., рахунок № 08-2019- від 31.08.2019 на оплату за добові небаланси за серпень 2019 року на загальну суму 10 210 455,15 грн., рахунок № 09-2019- від 30.09.2019 на оплату за добові небаланси за вересень 2019 року на загальну суму 7 710 586,01 грн., рахунок № 10-2019- від 31.10.2019 на оплату за добові небаланси за жовтень 2019 року на загальну суму 12 056 196,50 грн., рахунок № 11-2019- від 30.11.2019 на оплату за добові небаланси за листопад 2019 року на загальну суму 23 724 732,25 грн., рахунок № 12-2019- від 31.12.2019 на оплату за добові небаланси за грудень 2019 року на загальну суму 29 822 693,97 грн.

Пунктом 9.3 договору встановлено, що замовник має оплатити рахунок на оплату за добовий небаланс у термін до 5 робочих днів.

Всупереч п. 9.3. договору відповідачем не виконано своїх зобов`язань щодо оплати вказаних рахунків на оплату за негативні добові небаланси за період: липень - грудень 2019 року на загальну суму 92 718 245,31 грн., чим порушено умови п.п. 4.1, 9.3 договору та п. 19 глави 6 розділу XIV Кодексу газотранспортної системи (далі - Кодекс ГТС). З вказаної суми заборгованості сплачено лише 3 484 169,72 грн., таким чином залишок складає 89 234 075,59 грн.

У зв`язку з простроченням відповідачем зобов`язань з оплати добових небалансів за період: липень - грудень 2019 року позивачем на підставах п.п. 13.1, 13.5 договору, ст. 536, ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, ч. 3 ст. 198 Господарського кодексу України нараховано (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог) відповідачу пеню в розмірі 9 951 028,62 грн., 3% річних від простроченої суми в розмірі 5 398 533,83 грн. та інфляційні втрати у розмірі 12 842 502,72 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та відповідачем виникли правовідносини на підставі Договору транспортування природного газу, які регулюються Законом України «Про ринок природного газу» та Кодексом газотранспортної системи».

Статтею 32 Закону України «Про ринок природного газу» (далі Закон) передбачено, що транспортування природного газу здійснюється на підставі та умовах договору транспортування природного газу в порядку, передбаченому кодексом газотранспортної системи та іншими нормативно-правовими актами. За змістом ч. 1 глави 3 Розділ І Кодексу ГТС (в редакції, чинній на період виникнення спірних відносин) Оператор газотранспортної системи на підставі договору транспортування природного газу та згідно з умовами, визначеними в цьому Кодексі, надає суб`єктам ринку природного газу, зокрема послуги транспортування природного газу газотранспортною системою в межах договірних потужностей та підтверджених номінацій.

Згідно ч.5 ст.19 Закону оператор газотранспортної системи, оператор газорозподільної системи, оператор газосховища, оператор установки LNG зобов`язані надавати один одному інформацію, необхідну для забезпечення безпечного та економного руху природного газу між об`єктами газової інфраструктури, операторами яких вони є, на підставі нормативно-правових актів, визначених цим Законом, або відповідних договорів

За договором транспортування природного газу оператор газотранспортної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги транспортування природного газу на період та умовах, визначених у договорі транспортування природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газотранспортної системи встановлену в договорі вартість послуг транспортування природного газу.

З метою виконання функцій, передбачених частиною першою статті 20 цього Закону, оператор газотранспортної системи зобов`язаний здійснювати зокрема балансування та функції оперативно-диспетчерського управління газотранспортною системою в економний, прозорий та недискримінаційний спосіб; вживати інших заходів, необхідних для безпечної та стабільної роботи газотранспортної системи, що передбачені цим Законом або не суперечать законодавству (пункт.4,10 ч.2 ст.22 Закону).

У Кодексі визначено поняття балансування системи - діяльність, яка здійснюється оператором газотранспортної системи в рамках надання послуг транспортування, що полягає у врівноваженні попиту та пропозиції природного газу у газотранспортній системі, що охоплює фізичне балансування та комерційне балансування, та послуги балансування - послуга, що надається оператору газотранспортної системи іншим суб`єктом господарювання на підставі відповідного договору для врегулювання короткострокових коливань попиту та пропозицій на природний газ, що не є короткостроковим стандартизованим продуктом.

Розмір плати за небаланси замовників визначається виходячи із обґрунтованих та реальних витрат оператора газотранспортної системи, пов`язаних із здійсненням балансування.

Позивач, звертаючи із позовними вимогами зазначив, що він надав відповідачу послуги балансування, в зв`язку із тим, що у останнього виник негативний щомісячний небаланс, який не був врегульований у встановлений строк.

Суб`єкти ринку природного газу, уклавши з оператором газотранспортної системи договір транспортування природного газу та визначивши згідно додатку 1 до Кодексу ГТС, який є невід`ємною частиною такого договору, уповноважених осіб, які будуть мати право доступу до інформаційної платформи від імені такого суб`єкту ринку природного газу (користувача платформи), - вчинили правочин, який є підставою для виникнення відповідних цивільних прав та обов`язків у сфері транспортування природного газу за наслідком вчинення такими уповноваженими особами користувача платформи дій, спрямованих на замовлення, надання та супроводження послуг транспортування природного газу, в тому числі в умовах добового балансування газотранспортної системи, а також інших дій передбачених Кодексом ГТС.

Пунктом 2 глави 3 розділу XII Кодексу ГТС передбачено, що оператор газорозподільної системи, суміжне газовидобувне підприємство, газовидобувне підприємство, підключене безпосередньо до газорозподільної системи, оператор газосховищ, оператор установки LNG та прямий споживач надають оператору газотранспортної системи інформацію про подачі та відбори/споживання, що вимірюються протягом доби, не пізніше ніж за одну годину до закінчення строку надання такої інформації оператором газотранспортної системи замовникам послуг транспортування природного газу згідно з пунктом 1 цієї глави. При цьому інформація про добові обсяги подач та відборів/споживання, що вимірюються протягом доби, надається оператору газотранспортної системи не пізніше ніж о 08:00 UTC (10:00 за київським часом) годині для зимового періоду або о 07:00 UTC (10:00 за київським часом) годині для літнього періоду після закінчення газової доби (D). Така інформація повинна надаватись в електронному вигляді через інформаційну платформу за встановленою оператором газотранспортної системи формою, погодженою Регулятором.

Слід зазначити, що така інформація надається саме оператором газорозподільної системи, на виконання покладеного на нього обов`язку, як наслідок, у такому випадку він є відповідальним за своєчасність, достовірність, повноту, об`єктивність та обсяг таких фактичних даних (п. 4 глави 1 розділу XII Кодексу ГТС).

Розроблені алгоритми, закладені до інформаційної платформи для здійснення алокації та розрахунку небалансу, перевірені та підтверджені Регулятором (підтверджується Актом перевірки від 19.04.2019 №161 розміщеному на сайті НКРЕКП за посиланням https://www.nerc.gov.ua/index.php7icN10280). Відповідно це свідчить про коректність та достовірність розрахунків на інформаційній платформі, на підставі яких оператор ГТС складає односторонній акт врегулювання щодобових небалансів.

Відповідно до п. 3 глави 6 розділу XII Кодексу ГТС якщо обсяг природного газу, переданий до газорозподільної системи (дані актів приймання-передачі природного газу) (з урахуванням обсягів подачі природного газу газовидобувним підприємством, приєднаним до мереж газорозподільної системи (за наявності) (дані за звітами про власний видобуток, транспортування та передачу ЛТ «Укргазвидобування» або дані форми 5), та перетоку природного газу в суміжну газорозподільну систему (за наявності), перевищує сумарний обсяг природного газу, що був відібраний споживачами згідно з інформацією про відбори з газорозподільної системи (дані форм 2,3, завантажені Відповідачем до інформаційної платформи), то вся різниця є відбором відповідного оператора газорозподільної системи.

Вказана різниця складається з обсягів природного газу, які визначаються згідно з п. 4 глави 6 розділу III Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП № 2494 від 30.09.2015, об`єм (обсяг) фактичних втрат та виробничо-технологічних витрат природного газу за підсумками місяця та календарного року визначається Оператором ГРМ відповідно до глави 1 розділу XII цього Кодексу та розраховується як різниця між об`ємом (обсягом) надходження природного газу, до ГРМ у відповідний період і об`ємом (обсягом) природного газу який розподілений між підключеними до/через ГРМ споживачами та переданий в суміжні ГРМ протягом зазначеного періоду.

Інформація про обсяги виробничо-технологічних витрат визначена позивачем як оператором газотранспортної системи в порядку п. З глави 6 розділу XII Кодексу ГТС на підставі фактичних даних, завантажених Відповідачем як оператором газорозподільної системи до інформаційної платформи, що містяться в формах 2, 3, 5, даних актів приймання-передачі природного газу, та узагальнена в обгрунтованих розрахунках таких виробничо-технологічних витрат (довідки 1, 3). Крім того, інформація про обсяги відібраного Відповідачем у період з липня по грудень 2019 року природного газу на власні виробничо-технологічні витрати з урахуванням п. 4 глави 6 розділу III Кодексу газорозподільних систем наявна у ПАТ «Донецькоблгаз».

Згідно з п. 2 глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС у випадку якщо сума подач природного газу замовника послуг транспортування природного газу за газову добу не дорівнює сумі відборів природного газу замовника послуг транспортування природного газу за цю газову добу, вважається, що у замовника послуг транспортування природного газу є добовий небаланс і до нього застосовується плата за добовий небаланс.

Небаланс - різниця між обсягами природного газу, поданими замовником послуг транспортування для транспортування на точці входу, та відібраними замовником послуг транспортування з газотранспортної системи на точці виходу, що визначається відповідно до алокації (п. 5 глави 1 розділу І Кодексу ГТС).

Перевищення обсягів відібраного природного газу з газотранспортної системи над

обсягами переданого природного газу є негативним небалансом.

Обсяги небалансу визначаються за процедурою алокації, чим є обсяг природного газу, віднесений оператором газотранспортної системи в точках входу/виходу до/з газотранспортної системи по замовниках послуг транспортування (у тому числі в розрізі їх контрагентів (споживачів)) з метою визначення за певний період обсягів небалансу таких замовників (п. 5 глави 1 розділу І Кодексу ГТС).

Позивач за результатами співставлення остаточних алокацій подач/відборів відповідачем природного газу до/з газотранспортної системи за липень-грудень 2019 року (складених, зокрема, на підставі інформації поданої до інформаційної платформи згідно форм 2, 3, 5) виявив наявність у відповідача негативних небалансів як різниці між вказаними алокаціями подач/відборів природного газу.

Факт виникнення у відповідача добових негативних небалансів у період з липня 2019 року по грудень 2019 року підтверджується тим, що відповідач для власних виробничо-технологічних витрат відібрав з газотранспортної системи на точці виходу природний газ, однак, такі обсяги природного газу ним не подавались на точці входу до газотранспортної системи. Крім того, відповідачем допущено здійснення несанкціонованого відбору природного газу споживачами, фізично приєднаними до його газорозподільної системи, яким відповідач не припинив газопостачання, тим самим безперешкодно допустив відбір природного газу такими споживачами поза межами установленого порядку. Несанкціоновані відбори обсягів природного газу споживачів, які не включені до реєстрів постачальників, покладаються у площину відповідальності відповідача, зокрема, вносяться в його алокацію та включаються до складу небалансів відповідача.

Несанкціонований відбір природного газу - відбір природного газу за відсутності споживача в Реєстрі споживачів постачальника будь-якого постачальника протягом розрахункового періоду; без укладення відповідного договору з постачальником; шляхом самовільного під`єднання та/або з навмисно пошкодженими приладами обліку природного газу або поза охопленням приладами обліку; шляхом самовільного відновлення споживання природного газу (п. 5 глави 1 розділу І Кодексу ГТС).

Таким чином в алокацію відповідача також віднесені обсяги природного газу, несанкціоновано відібрані споживачами, яким відповідач надає послуги з розподілу природного газу, що відповідно, також складають негативні небаланси відповідача (абз. 2 п. 7 глави 6 Розділу XII Кодексу ГТС). Оскільки в силу положень абз. 5 п. 2 глави 5 розділу IV Кодексу ГТС Оператори газорозподільних систем (оператор газотранспортної системи по прямих споживачах) виходячи з інформації про споживачів, які не включені до Реєстрів постачальників при їх первинній реєстрації, зобов`язані протягом двох робочих днів з дати отримання відповідної інформації від оператора газотранспортної системи проінформувати таких споживачів про відсутність у них постачальника з певної дати та можливі для них наслідки і за необхідності розпочати заходи з припинення (обмеження) в установленому порядку газопостачання на об`єкти таких споживачів.

Відповідно до абз. 2 п. 7 глави 6 Розділу XII Кодексу ГТС у разі несанкціонованого відбору природного газу споживачем весь відповідний обсяг вноситься в алокацію відповідного оператора газорозподільної системи.

Плата за добовий небаланс - це сума коштів, яку замовник послуг транспортування сплачує або отримує відповідно до розміру добового небалансу (п. 5 глави 1 розділу І Кодексу ГТС).

Таким чином, факт наявності небалансу є правовою підставою для застосування до Оператора газорозподільної системи плати за добовий небаланс.

Згідно з п. 1 глави 1 розділу XIV Кодексу ГТС замовники послуг транспортування відповідають за збалансованість своїх портфоліо балансування протягом періоду балансування для мінімізації потреб оператора газотранспортної системи у вчиненні дій із врегулювання небалансів, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 6 глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС передбачено, що якщо добовий небаланс замовника послуг транспортування природного газу за газову добу є негативним, то вважається, що замовник послуг транспортування природного газу на підставі попередньої згоди, наданої на умовах договору на транспортування природного газу, придбав природний газ в оператора газотранспортної системи в обсязі добового небалансу та повинен сплатити оператору газотранспортної системи плату за добовий небаланс.

Отже, у випадку наявності у Оператора газорозподільної системи щодобових негативних небалансів, до нього застосовується плата за добовий небаланс та у нього виникає цивільний обов`язок з оплати таких щодобових небалансів.

Відповідно до п. 11.4 Договору врегулювання щодобових небалансів оформлюються одностороннім актом за підписом Оператора на весь обсяг щодобових небалансів.

Односторонній акт врегулювання щодобових небалансів, в свою чергу, з урахуванням норм Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995, постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2497 від 30.09.2015 «Про затвердження типового договору транспортування природного газу», засвідчує факт здійснення господарської операції з врегулювання щодобових небалансів, що також підтверджується Податковою консультацією Державної фіскальної служби України № 2637-/6/99-99-15-03-02-15/ІПК від 10.06.2019.

Отже, з моменту отримання відповідачем актів про надання послуг балансування, рахунків на їх оплату у останнього відповідно до п.9.3 договору виникло зобов`язання здійснити оплату таких послуг у строк, що не перевищує п`яти робочих днів з дня отримання зазначених документів.

Суд задовольняє позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за послуги балансування у розмірі за липень 2019 року на загальну суму 9 193 581,43 грн.; за серпень 2019 року на загальну суму 10 210 455,15 грн.; за вересень 2019 року на загальну суму 7 710 586,01 грн.; за жовтень 2019 року на загальну суму 12 056 196,50 грн.; за листопад 2019 року на загальну суму 23 724 732,25 грн.; за грудень 2019 року на загальну суму 29 822 693,97 грн.

Згідно із ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Таке імперативне врегулювання договірних відносин усуває будь-які сумніви щодо юридичного значення умов договору: вони є юридично обов`язковими, гарантують право учасникам договірних відносин бути впевненими в тому, що кожна зі сторін має виконувати умови договору належним чином, а цивільні права, що ґрунтуються на його умовах, підлягають захисту в тій же мірі і в той же спосіб, що і права, які прямо передбачені актами цивільного законодавства або випливають із них.

Відповідно до ст.ст. 611, 612 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав у строк, встановлений договором або законом.

Особливості регулювання відповідальності за порушення грошових зобов`язань у відносинах суб`єктів господарювання визначаються приписами статей 534, 549-552 ЦК України, статей 229-234 ГК України та статей Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань».

Відповідно до ст. ст. 1,3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Судом встановлено, що відповідач у встановлений договором строк свого обов`язку з оплати вартості отриманих послуг у сумі 89 234 075,59 грн. не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов`язання.

Сторони Договору, зокрема п.13.5 Договору, узгодили відповідальність Замовника. Так, у разі порушення замовником строків оплати, передбачених цим договором, замовник сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Враховуючи строки встановлені п.9.3 Договору, суд зазначає, що право нарахування пені виникло у позивача за липень 2019 з 22.08.2019, за серпень 2019 з 23.09.2019, за вересень 2019 з 22.10.2019, за жовтень 2019 з 22.11.2018, за листопад 2019 з 21.12.2019, за грудень 2019 з 21.01.2020.

У відповідності до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Як вбачається із наданого позивачем розрахунку пеня була нарахована у наступних періодах:

за липень 2019 за період з 22.08.2019 по 23.12.2019 на суму 9193 581,43 грн., за липень 2019 за період з 24.12.2019 по 23.02.2020 на суму 9 157 234,39 грн.;

за серпень 2019 за період з 23.09.2019 по 23.12.2019 на суму 10 210 455,15 грн., за серпень 2019 за період з 24.12.2019 по 22.03.2020 на суму 10 165 225,54 грн.;

за вересень 2019 за період з 22.10.2019 по 23.12.2019 на суму 7 710 586,01 грн., за вересень 2019 за період з 24.12.2019 по 21.04.2020 на суму 7 660 024,93 грн.;

за жовтень 2019 за період з 22.11.2019 по 02.12.2019 на суму 12 056 196,50 грн., за жовтень 2019 за період з 03.12.2019 по 21.05.2020 на суму 11 882 022,58 грн.;

за листопад 2019 за період з 21.12.2019 по 23.12.2019 на суму 23 724 732,25 грн., за листопад 2019 за період з 24.12.2019 по 20.06.2020 на суму 22 451 217,70 грн.;

за грудень 2019 за період з 21.01.2020 по 20.07.2020 на суму 27 918 350,45 грн.

21.02.2022 від відповідача надійшла заява, згідно якої він просить застосувати строки позовної давності при нарахуванні пені, посилаючись на те, що до вимог про стягнення неустойки застосовується позовна давність в один рік та оскільки позов подано у липні 2020 року, то позовна давність за вказаною вимогою вже минула.

Розглянувши подану заяву, суд зазначає про часткове її задоволення. Так, відповідно до ст.256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 258 Цивільного кодексу України встановлено, що до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік.

Згідно із ст.259 Цивільного кодексу України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін.

Враховуючи, що сторонами справи не надано доказів досягнення домовленості про збільшення позовної давності за такою вимогою, суд дійшов висновку, що для вимоги позивача встановлена спеціальна позовна давність тривалістю в один рік.

Згідно із ст.260 Цивільного кодексу України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими ст.ст.253-255 цього Кодексу.

За змістом ст.253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до ч.1 ст.261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відтак, за змістом норм чинного законодавства початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на звернення до суду із позовною заявою, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку.

Позовна давність до вимог про стягнення пені обчислюється окремо за кожен день прострочення і право на позов про стягнення пені виникає щодня на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення права.

У п.12 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України в редакції закону №540-IX перелічені всі статті цього кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину.

Постановую Кабінету Міністрів України № 211 від 11 березня 2020 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» установлено з 12 березня 2020 на усій території України карантин.

Тобто, відбулось переривання строків позовної давності, у зв`язку з чим, клопотання відповідача про застосування строків позовної давності до вимоги про стягнення пені не підлягає задоволенню.

Беручи до уваги положення Цивільного кодексу України, Господарського Кодексу України та умови договору щодо порядку нарахування пені, суд перевірив розрахунок пені, та встановив, що він є арифметично вірним та підлягає задоволенню в загальному розмірі 9 951 028,62 грн.

Окрім того, позивач просить стягнути з відповідача інфляційні втрати у розмірі та 3% річних.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних не мають характеру штрафних санкцій і є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Таким чином, кредитор вправі вимагати, в тому числі в судовому порядку, сплати боржником сум інфляційних та процентів річних за весь час прострочення, навіть, якщо умовами договору не передбачено стягнення інфляційних та 3% річних

При перевірці розрахунку інфляційних витрат, суд враховує правовий висновок, зроблений Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у справі № 910/13071/19, за яким суд роз`яснив, що сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Судом перевірено арифметичний розрахунок заявленої суми та встановлено, що він є арифметично вірним і сума інфляційних втрат складає 12 492 940,26 грн., з яких:

за липень 2019 за період з 01.09.2019 по 01.12.2019 на суму 9 193 581,43 грн., за липень 2019 за період з 01.01.2020 по 01.11.2021 на суму 9 157 234,39 грн.;

за серпень 2019 за період з 01.10.2019 по 01.12.2019 на суму 10 210 455,15 грн., за серпень 2019 за період з 01.01.2020 по 01.11.2021 на суму 10 165 225,54 грн.;

за вересень 2019 за період з 01.11.2019 по 01.12.2019 на суму 7 710 586,01 грн., за вересень 2019 за період з 01.01.2020 по 01.11.2021 на суму 7 660 024,93 грн.;

за жовтень 2019 за період з 01.12.2019 по 01.11.2021 на суму 11 882 022,58 грн.;

за листопад 2019 за період з 01.01.2020 по 01.11.2021 на суму 22 451 217,70 грн.;

за грудень 2019 за період з 01.02.2020 по 01.11.2021 на суму 27 918 350,45 грн.

Щодо визначення розміру 3% річних, перевіривши розрахунок встановив, що він є арифметично вірним та сума, яка підлягає стягненню з відповідача складає 5 398 533,83 грн., які нараховані:

за липень 2019 за період з 22.08.2019 по 23.12.2019 на суму 9 193 581,43 грн., за липень 2019 за період з 24.12.2019 по 03.12.2021 на суму 9 157 234,39;

за серпень 2019 за період з 23.09.2019 по 23.12.2019 на суму 10 210 455,15 грн., за серпень 2019 за період з 24.12.2019 по 03.12.2021 на суму 10 165 225,54 грн.;

за вересень 2019 за період з 22.10.2019 по 23.12.2019 на суму 7 710 586,01 грн., за вересень 2019 за період з 24.12.2019 по 03.12.2021 на суму 7 660 024,93 грн.;

за жовтень 2019 за період з 22.11.2019 по 02.12.2019 на суму 12 056 196,50 грн., за жовтень 2019 за період з 03.12.2019 по 03.12.2021 на суму 11 882 022,58 грн.;

за листопад 2019 за період з 21.12.2019 по 23.12.2019 на суму 23 724 732,25 грн., за листопад 2019 за період з 24.12.2019 по 03.12.2021 на суму 22 451 217,70 грн.;

за грудень 2019 за період з 21.01.2020 по 03.12.2021 на суму 27 918 350,45 грн.

Судові витрати у відповідності до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України стягуються з відповідача на користь позивача у зв`язку з задоволенням позовних вимог у повному обсязі.

При прийняті рішення позивач просить застосувати ч.10 ст.238 Господарського процесуального кодексу України, згідно якої суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування.

Остаточна сума 3% річних у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VI цього Кодексу.

Оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, суд вважає за можливе визначити у резолютивній частині судового рішення про нарахування та стягнення на користь позивача 3% річних з визначенням граничного строку її нарахування до моменту виконання судового рішення в частині погашення/сплати суми основного боргу.

Разом з тим, суд звертає увагу, що Орган/Особа, які будуть здійснювати примусове виконання рішення і нараховувати відповідні відсотки зобов`язаний враховувати, що сума заборгованості стягнена за рішенням суду у справі №905/1314/21 може змінюватись в залежності від її часткового погашення.

Відповідно до ч. ч. 11, 12 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження", якщо у виконавчому документі про стягнення боргу зазначено про нарахування відсотків або пені до моменту виконання рішення, виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження розраховує остаточну суму відсотків (пені) за правилами, визначеними у виконавчому документі. До закінчення виконавчого провадження виконавець за заявою стягувача перераховує розмір остаточної суми відсотків (пені), які підлягають стягненню з боржника, не пізніше наступного дня з дня надходження заяви стягувача про такий перерахунок, про що повідомляє боржника не пізніше наступного дня після здійснення перерахунку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства Укртрансгаз до Публічного акціонерного товариства По газопостачанню та газифікації Донецькоблгаз за участю третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Акціонерне товариство Національна акціонерна компанія Нафтогаз України; за участю третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Обласне комунальне підприємство Донецьктеплокомуненерго про стягнення: 89 234 075,59 грн. заборгованості за послуги балансування - задовольнити, 9 951 028,62 грн. пені - задовольнити, 5 398 533,83 грн. 3% річних - задовольнити, 12 842 502,72 грн. інфляційних втрат - задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства По газопостачанню та газифікації Донецькоблгаз на користь Акціонерного товариства Укртрансгаз 89 234 075,59 грн. заборгованості за послуги балансування, 9 951 028,62 грн. пені, 5 398 533,83 грн. 3% річних, 12 842 502,72 грн. інфляційних втрат, витрати на оплату судового збору в сумі 794 500,00 грн.

Керуючись ч.10. ст.238 ГПК України, зобов`язати орган (особу), що здійснюватиме примусове виконання рішення в цій частині нараховувати, починаючи з 04.12.2021 року і до моменту виконання цього рішення 3% річних за такою формулою: (СОБ*РП*КДП):360:100=сума процентів, де: СОБ сума основного боргу; РП розмір процентів (3% річних); КДП кількість днів прострочення сплати суми основного боргу; 360 кількість днів у році;

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

У судовому засіданні 06.12.2022 складено та підписано вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 16.12.2022.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду.

Позивач: Акціонерне товариство Укртрансгаз (01021, м. Київ, вул. Кловський узвіз, 9/1, ).

Відповідач: Публічного акціонерного товариства По газопостачанню та газифікації Донецькоблгаз (84313, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Південна, буд. 1, ).

Третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Акціонерне товариство Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (01601, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 6, ).

Третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Обласне комунальне підприємство Донецьктеплокомуненерго (84307, Донецька обл., місто Краматорськ, провулок Земляний, будинок 2; ).

Головуючий суддя О.М. Сковородіна

Суддя Ю.С. Зельман

Суддя Т. О. Лобода