РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

23.12.2022справа №910/11394/22

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В. розглянув в порядку спрощеного позовного провадження

справу № 910/11394/22

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «ПК Індустрія» (пров. Сімферопольський, буд. 6, літера «Д-1», м. Харків, 61052; ідентифікаційний код 38773958)

до комунального автотранспортного підприємства №273904 КАТП-273904 (вул. Охтирська, буд. 8, м. Київ, 03022; ідентифікаційний код 05433011)

про стягнення 23 301,46 грн,

без виклику представників сторін.

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Стислий виклад позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «ПК Індустрія» (далі Товариство) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з комунального автотранспортного підприємства №273904 КАТП-273904 (далі Підприємство): 15 000 грн заборгованості, що утворилася у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов укладеного сторонами договору від 15.12.2020 №151220 (далі Договір); 6 891,51 грн втрат від інфляції та 1 409,95 грн 3% річних, а всього 23 301,46 грн.

Позов мотивовано тим, що:

- 15.12.2020 Товариство (постачальник) та Підприємство (покупець) укладено Договір, відповідно до якого постачальник зобов`язується поставити (передати) покупцю у порядку та строки, що встановлені Договором, товар, організовувати та забезпечувати передачу (поставку) покупцю товару, ціна якого, кількість, асортимент, характеристики (якість) відповідають Договору, а покупець зобов`язується здійснити оплату на умовах Договору;

- на виконання умов Договору позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 64 374 грн, що підтверджується видатковою накладною від 16.12.2020 №1612006;

- відповідачем була здійснена часткова оплата поставленого за Договором товару у сумі 49 374 грн;

- станом на 25.10.2022 заборгованість Підприємства перед Товариством за поставлений товар становить 15 000 грн; у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов Договору позивачем нараховано 6 891,51 грн втрат від інфляції та 1 409,95 грн 3% річних.

2. Стислий виклад заперечень відповідача

Відповідач 23.11.2022 подав суду відзив на позовну заяву, в якому вказав, що Товариство не виконало умови Договору, не підготувало та не передало уповноваженому представнику Підприємства акт приймання-передачі товару, а тому у відповідача не настало зобов`язання щодо оплати товару.

3. Процесуальні дії у справі

Ухвалою господарського суду міста Києва від 01.11.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Позивачем 15.11.2022 подано суду для огляду оригінали документів, копії яких додано до позовної заяви.

Судом оглянуто такі оригінали документів, встановлено відповідність наявних в матеріалах справи копій поданим оригіналам та листом від 22.11.2022 повернуто оригінали позивачу.

ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ

15.12.2020 Товариством (постачальник) і Підприємством (покупець) було укладено Договір, за умовами якого:

- предмет закупівлі згідно з «ДК 021:2015: 44440000-6 Вальниці (Підшипники до фрези WIRTGEN)» (пункт 1.1 Договору);

- за Договором постачальник зобов`язується поставити (передати) покупцю у порядку та строки, що встановлені Договором, товар, організувати та забезпечити передачу (поставку) покупцю товару, ціна якого, кількість, асортимент, характеристики (якість) відповідають Договору, а покупець зобов`язується здійснити оплату на умовах Договору (пункт 1.2 Договору);

- ціна Договору становить: без ПДВ 62 825 грн, ПДВ 20% 13 165 грн, разом з ПДВ 78 990 грн (пункт 2.4 Договору);

- оплата здійснюється покупцем протягом 30 (тридцяти) банківських днів з дати підписання акта приймання-передачі товару та за наданим постачальником рахунком-фактурою; при цьому, покупець здійснює оплату за поставлений товар в порядку, визначеному Договором, та з урахуванням, що така оплата здійснюється після реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідно до вимог статті 201 Податкового кодексу України (пункт 3.2 Договору);

- приймання-передача товару засвідчується шляхом підписання акта (підготовленого та переданого постачальником уповноваженому представнику покупця під час поставки (передачі) товару); при цьому, акт повинен мати визначені чинним законодавством реквізити первинного документа; один примірник акта після підписання покупцем повертається постачальнику (пункт 4.2 Договору);

- датою поставки (передачі) товару визначається дата підписання акта покупцем; з дати підписання акта покупцем до нього переходить право власності, ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження товару (пункт 4.10 Договору);

- покупець не несе відповідальності за затримку оплати у випадку наявності порушення зобов`язання зі сторони постачальника (пункт 6.6 Договору);

- Договір набирає чинності з дати його підписання обома сторонами та діє до 31.12.2020 включно, за умови виконання сторонами своїх зобов`язань, у частині виконання грошових зобов`язань до повного взаємного розрахунку сторін (пункт 9.1 Договору).

15.12.2020 відповідач звернувся до позивача з заявкою про поставку товару.

16.12.2020 Товариством було поставлено Підприємству товар на загальну суму 64 374 грн, що підтверджується видатковою накладною від 16.12.2020 №1612006, підписаною уповноваженими представниками сторін та скріпленою печатками юридичних осіб.

Відповідно до наявної в матеріалах справи квитанції 13.01.2021 в Єдиному державному реєстрі податкових накладних позивачем зареєстровано податкову накладну від 16.12.2020.

Підприємством поставлений Товариством товар було оплачено частково у сумі 49 374 грн, що підтверджується платіжними дорученнями від 26.03.2021 №7207 на суму 4 374 грн, від 12.05.2021 №7501 на суму 5 000 грн, від 01.06.2021 №7577 на суму 5 000 грн, від 11.06.2021 №7636 на суму 2 000 грн, від 15.06.2021 №7636 на суму 2 000 грн, від 16.06.2021 №7636 на суму 3 000 грн, від 29.06.2021 №7844 на суму 2 000 грн, від 09.07.2021 №7894 на суму 2 000 грн, від 15.07.2021 №7999 на суму 3 000 грн, від 27.07.2021 №8035 на суму 3 000 грн, від 04.08.2021 №8129 на суму 3 000 грн, від 10.08.2021 №8186 на суму 5 000 грн, від 31.08.2021 №8343 на суму 5 000 грн, від 16.09.2021 №8348 на суму 2 000 грн, від 22.10.2021 №8391 на суму 1 000 грн, від 12.11.2021 №8424 на суму 2 000 грн.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ. ПОЗИЦІЯ СУДУ

Частинами першою і другою статті 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов?язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов?язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі статтею 689 ЦК України покупець зобов`язаний прийняти товар, крім випадків, коли він має право вимагати заміни товару або має право відмовитися від договору купівлі-продажу.

Покупець зобов`язаний вчинити дії, які відповідно до вимог, що звичайно ставляться, необхідні з його боку для забезпечення передання та одержання товару, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства.

Частиною першою статті 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов?язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписами статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних в порядку статті 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

ВИСНОВКИ

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач зазначив, що в порушення вимог пункту 4.2 Договору позивачем не склав та не надав Підприємству акт приймання-передачі, а тому, за доводами відповідача, у останнього не виникло зобов`язання з оплати поставленого позивачем товару, у зв`язку з чим на підставі пункту 6.6 Договору відповідач не несе відповідальності за затримку оплати у випадку наявності порушення зобов`язання зі сторони постачальника.

Так, пунктом 4.2 Договору передбачено, що приймання-передача товару засвідчується шляхом підписання акта (підготовленого та переданого постачальником уповноваженому представнику покупця під час поставки (передачі) товару).

Відповідно до пункту 4.10 Договору датою поставки (передачі) товару визначається дата підписання акта покупцем.

Проте матеріали справи не містять підписаного сторонами акта приймання-передачі.

Разом з тим, згідно з умовами Договору та нормами чинного законодавства України позивач зобов`язаний передати товар у власність покупця, а відповідач прийняти та оплатити його.

Відповідно до наявної в матеріалах справи видаткової накладної від 16.12.2020 №1612006 відповідач прийняв поставлений позивачем товар на суму 64 374 грн.

Вказана видаткова накладна підписана уповноваженими представниками сторін та скріплена печатками юридичних осіб, а відтак факт поставки позивачем товару та отримання його відповідачем є встановленим.

В той же час, не підписання сторонами Договору акта приймання-передачі товару не звільняє покупця від обов`язку оплатити поставлений йому товар.

Отже, оскільки товар отримано відповідачем 16.12.2020, то останнім днем оплати є 01.02.2021.

Що ж до доводів позивача стосовно того, що сума заборгованості також підтверджується актом звірки взаєморозрахунків, то такий акт не підписаний відповідачем, а тому не може підтверджувати наявність боргу.

Підприємством було частково оплачено поставлений позивачем товар на суму 49 374 грн, а інша частина у сумі 15 000 грн станом на момент прийняття рішення у даній справі відповідачем не оплачена, у зв`язку з чим позовні вимоги Товариства в частині стягнення з Підприємства наведеної суми заборгованості є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Крім суми заборгованості позивач просить стягнути з відповідача 6 891,51 грн втрат від інфляції та 1 409,95 грн 3% річних.

Судом перевірено розрахунок сум втрат від інфляції та 3% річних і періодів їх нарахування та встановлено, що він правильний.

Таким чином, стягненню з відповідача підлягає 6 891,51 грн втрат від інфляції та 1 409,95 грн 3% річних.

Також у позовній заяві позивач просив стягнути з відповідача судові витрати, пов`язані з оплатою професійної правничої допомоги.

Відповідно до частин першої і третьої статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 126 ГПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з пунктом 3 частини четвертої і частини п`ятої статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

24.10.2022 Товариством (клієнт) і адвокатським бюро «Антона Потерайла» (Бюро) укладено договір №54 про надання правничої (правової) допомоги, за умовами якого:

клієнт доручає, а Бюро зобов`язується надати клієнту правничу (правову) допомогу в обсязі і на умовах, встановлених договором, відповідно до Конституції України та Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (пункт 1.1);

Бюро зобов`язується надати, зокрема, таку правову (правничу) допомогу: надання усних та письмових консультацій з господарського права та процесу; підготовка, складання, підпис та подача позовної заяви до господарського суду міста Києва у справі Товариства до Підприємства про стягнення заборгованості, втрат від інфляції та 3% річних за Договором (пункт 1.2);

Бюро (уповноважений представник Бюро) має право складати, підписувати від імені та в інтересах клієнта позовні заяви, скарги, клопотання, інші правові документи та подавати їх у встановленому законом порядку (підпункт 2.4.3 пункту 2.4);

вартість послуг Бюро з представництва інтересів клієнта у суді першої інстанції складає фіксовану суму 2 500 грн (без ПДВ) (пункт 3.1);

в разі, якщо буде досягнуто мету представництва (ухвалено судове рішення про стягнення з Підприємства заборгованості за Договором) або добровільно перераховано кошти відповідачем на поточний рахунок клієнта, клієнт додатково сплачує Бюро гонорар у сумі 2 500 грн (без ПДВ) протягом 60 днів з дня ухвалення рішення судом першої інстанції (пункт 3.2);

клієнт зобов`язаний оплатити послуги, передбачені пунктом 3.1, в безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Бюро протягом 5 (п`яти) банківських днів з дати отримання рахунку від Бюро (пункт 3.4).

Відповідно до акта приймання-передачі від 25.10.2022 загальна вартість наданої професійної допомоги склала 2 500 грн.

Наведену суму позивач сплатив платіжним дорученням від 25.10.2022 №1052.

Враховуючи обставини даної справи, її складність, предмет та підстави позовних вимог, а також задоволення позову, з урахуванням пунктів 3.1 і 3.2, укладеного позивачем і Бюро договору, суд дійшов висновку, що витрати на професійну правничу допомогу у сумі 5 000 грн є співрозмірними заявленим позовним вимогам, а тому вбачає за можливе у вказаній сумі витрати покласти на відповідача.

За приписами статті 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 13, 73, 74, 76 79, 86, 129, 232, 233, 236 238, 240, 247-252 ГПК України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «ПК Індустрія» (пров. Сімферопольський, буд. 6, літера «Д-1», м. Харків, 61052; ідентифікаційний код 38773958) до комунального автотранспортного підприємства №273904 КАТП-273904 (вул. Охтирська, буд. 8, м. Київ, 03022; ідентифікаційний код 05433011) про стягнення 23 301,46 грн задовольнити повністю.

2. Стягнути з комунального автотранспортного підприємства №273904 КАТП-273904 (вул. Охтирська, буд. 8, м. Київ, 03022; ідентифікаційний код 05433011) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «ПК Індустрія» (пров. Сімферопольський, буд. 6, літера «Д-1», м. Харків, 61052; ідентифікаційний код 38773958): 15 000 (п`ятнадцять тисяч) грн основної заборгованості; 6 891 (шість тисяч вісімсот дев`яносто одну) грн 51 коп. втрат від інфляції; 1 409 (одну тисячу чотириста дев`ять грн 95 коп. 3% річних; 2 481 (дві тисяч чотириста вісімдесят одну) грн судового збору і 5 000 (п`ять тисяч) грн витрат на професійну правничу допомогу.

Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 23.12.2022.

Суддя Оксана Марченко