УХВАЛА

м. Київ

23.12.2022Справа № 910/14117/22

Господарський суд міста Києва у складі судді Ковтуна С.А., розглянувши матеріали заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Софт логістика» про забезпечення позову

особа, яка може отримати статус учасника справи, товариство з обмеженою відповідальністю «Еверест лімітед»,

Представники:

від заявника Мицик О.Ю.

від боржника не прибули

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва звернулося товариство з обмеженою відповідальністю «Софт логістика» з заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти в межах суми стягнення 27093186,80 грн (13090173,82 грн боргу, 1977483,36 грн пені, 2491047,37 грн 24% річних, 2922168,57 грн інфляційних втрат, 6612313,72 грн курсові витрати (збитки), що належать товариству з обмеженою відповідальністю «Еверест лімітед» і знаходяться (обліковуються) на всіх банківських рахунках в усіх банківських або інших кредитно-фінансових установах на території України.

Заявник зазначив, що має намір звернутися до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Еверест лімітед» про стягнення 27093186,80 грн по договору поставки обладнання № MUK-SL-EV-2019 від 15.07.2019.

Обґрунтовуючи мотиви заяви заявник послався на таке.

В рамках виконання договору поставки № MUK-SL-EV-2019 від 15.07.2019 товариство з обмеженою відповідальністю «Софт логістика» поставило товариству з обмеженою відповідальністю «Еверест лімітед» обладнання на суму 43041721,08 грн. Поставка обладнання мала місце з 15.12.2021 по 26.07.2022, за яке товариство з обмеженою відповідальністю «Еверест лімітед» повинно було розрахуватись протягом 45-ти календарних днів після одержання продукції. Водночас, останнє частково виконало свої зобов`язання, сплативши 29951547,26 грн, борг у розмірі 13090173,82 грн не погашено.

Заявник вважає, що станом на дату подачі заяви про забезпечення позову існує реальна загроза утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду. Зокрема, відповідач не відповідає на претензії та дзвінки позивача.

З метою досудового врегулювання господарського спору позивач 12.10.2022 надіслав на адресу відповідача претензію №СЛ15 від 05.10.2022. Відповідач не відповів на претензію, що, на думку позивача, свідчить про ігнорування та небажання відповідача мирно врегулювати ситуацію.

07 червня 2022 року відповідач змінив адресу місцезнаходження та кінцевого бенефіціарного власника, та всупереч вимогам договору не повідомив позивача про таку зміну (інформація з бази даних CONTR AGENT).

Крім того згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, статутний капітал відповідача складає 400000,00 грн, що порівняно із сумою позову є незначним.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо відповідача від 15 грудня 2022 року №431 нерухоме майно у відповідача відсутнє.

Також в судах різної юрисдикції є справи, в яких товариство з обмеженою відповідальністю «Еверест лімітед» є відповідачем.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Еверест лімітед» заперечило проти задоволення заяви у поданих суду поясненнях.

Боржник зазначив, що неодноразово звертався до стягувача щодо погодження графіку погашення заборгованості за умови узгодження суми заборгованості, оскільки зазначена стягувачем сума значно завищена.

Також товариство з обмеженою відповідальністю «Еверест лімітед» зазначило, що є виконавцем дослідно-конструкторської роботи, шифр «Дзвін-АС», за державним оборонним замовленням (створення для Збройних Сил України автоматизованої системи управління військами) відповідно до державних контрактів № 308/16/9 від 30.12.2016 та № 364/21/1 від 24.12.2021.

У разі забезпечення позову шляхом накладення арештів на всі рахунки товариства з обмеженою відповідальністю «Еверест лімітед» на заявлену та фактично належно не встановлену та не визначену суму це призведе до зриву передачі результатів роботи за вказаними контрактами.

Також боржник зазначив, що погоджується сплачувати заборгованість по мірі надходження коштів на його рахунки.

В судовому засіданні, призначеному судом для розгляду заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Софт логістика» про забезпечення позову, представник товариства з обмеженою відповідальністю «Еверест лімітед» (керівник) факт існування заборгованості не заперечив, визнавши, що не погашення боргу має місце внаслідок небажання товариства з обмеженою відповідальністю «Софт логістика» погодити графіки погашення.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Частиною 1 статті 137 ГПК України визначено, що позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд може застосовувати кілька заходів забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Оцінюючи встановлені судом обставини суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Виконання зобов`язання - це вчинення боржником або іншою особою на користь кредитора або третьої особи певної дії або утримання від дії, яка становить предмет виконання зобов`язання. Виконання договірного зобов`язання має відбуватись відповідно до умов укладеного договору, що узгоджені його сторонами.

Зобов`язання базується на принципах, загальних засадах, згідно з якими здійснюється його виконання. Такими є: належне виконання зобов`язання, реальне виконання зобов`язання, справедливість, добросовісність та розумність. Належність виконання полягає, у тому числі, у виконанні обов`язку у належний (погоджений) строк. Зміна строку виконання є правом, а не обов`язком сторони зобов`язання, а тому не реалізація такого права не є порушенням зобов`язання, яке надає іншій стороні право невиконання обов`язку. З огляду на це доводи товариства з обмеженою відповідальністю «Еверест лімітед» про те, що не погашення боргу має місце внаслідок небажання товариства з обмеженою відповідальністю «Софт логістика» погодити нові графіки погашення не є такими, що можуть свідчити про його добросовісність як учасника правовідносин.

Суд вважає, що сам лише по собі факт визнання існування заборгованості товариством з обмеженою відповідальністю «Еверест лімітед» і наявність зв`язку (контакту) з ним не є тими обставинами, які нівелюють утруднення або унеможливлення виконання рішення суду. З огляду на матеріали, надані самим же товариством з обмеженою відповідальністю «Еверест лімітед», у останнього існує можливість проведення розрахунків, про що свідчать платіжні доручення від 10.11.2022 та від 10.10.2022 про сплату коштів третім особам. Отже, несплата коштів не є наслідком неможливості розрахунків, а виключно небажанням такого. А тому суд дійшов висновку про наявність суб`єктивних мотивів існування заборгованості, які в майбутньому можуть бути причинами утруднення або унеможливлення виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Враховуючи пов`язаність предмету спору з заходами забезпечення позову, суд вважає доведеною можливість утруднення або унеможливлення виконання рішення суду у разі задоволення позову та невжиття заходів забезпечення. Тому суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Софт логістика» в частині накладення арешту на 13090173,82 грн боргу.

На підставі викладеного, керуючись статтями 136, 137, 140, 234 ГПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити частково заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Софт логістика».

Накласти арешт на грошові кошти в межах суми стягнення 13090173 (тринадцять мільйонів дев`яносто тисяч сто сімдесят три) грн 82 коп., що належать товариству з обмеженою відповідальністю «Еверест лімітед» (проспект Палладіна Академіка, 44, м. Київ, 03142, код 38980356) і знаходяться (обліковуються) на всіх банківських рахунках в усіх банківських або інших кредитно-фінансових установах на території України.

Відмовити в іншій частині заяви.

Стягувач - товариство з обмеженою відповідальністю «Софт логістика» (вул. Народного ополчення, 18-Б. офіс 1, м. Київ, 03151, код 41151797)

Боржник - товариство з обмеженою відповідальністю «Еверест лімітед» (проспект Палладіна Академіка, 44, м. Київ, 03142, код 38980356)

Ухвала набрала законної сили 23.12.2022 та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження відповідно до ч. 1 ст. 114 ГПК України.

Ухвала може бути пред`явлення до виконання в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження» протягом 3 (трьох) років з наступного дня після набрання ухвалою законної сили.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Північного апеляційного господарського суду.

Суддя С. А. Ковтун