ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"12" грудня 2022 р. Cправа № 902/461/22

за позовом: Вінницької міської ради (вул. Соборна, 59, м. Вінниця, 21050)

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "В.Р.Е.М.Я.І.К" (вул. Ватутіна, 14А, м. Вінниця, 21000)

про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за безоплатне використання земельної ділянки комунальної власності

Суддя Яремчук Ю.О.

Секретар судового засідання Коломієць Т.С.

За участю представників:

позивача: Мичківський І.П.

відповідача: Бондар Л.С.

В С Т А Н О В И В :

16.06.2022 р. Вінницька міська рада звернулась до Господарського суду Вінницької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "В.Р.Е.М.Я.І.К" про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за безоплатне використання земельної ділянки комунальної власності.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали позовної заяви (з присвоєним єдиним унікальним номером судової справи № 902/461/22) передано на розгляд судді Яремчуку Ю.О.

Ухвалою суду від 21.06.2022 р. відкрито провадження у справі № 902/461/22. Визначено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 04.07.2022 р.

На визначену дату судом в судове засідання представники позивача та відповідача не з`явились, про дату, час та місце судового засідання належним чином повідомлені ухвалою суду від 21.06.2022 р.

Ухвалою суду від 04.07.2022 р. підготовче засідання у справі відкладено на 09.08.2022 р.

На визначену дату судом в судове засідання з`явився представник позивача.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання належним чином повідомлений ухвалою суду від 04.07.2022 р.

За наслідками розгляду справи суд дійшов висновку про закриття підготовчого провадження та призначення судового розгляд справи по суті, про що винесено ухвалу яку занесено до протоколу судового засідання.

Ухвалою суду від 09.08.2022 р. повідомлено учасників справи про судовий розгляд справи по суті на 13.09.2022 р.

На визначену дату судом в судове засідання з`явився представник позивача.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, причини неявки суду невідомі.

За наслідками розгляду справи суд дійшов висновку про відкладення судового розгляд справи по суті, про що винесено ухвалу яку занесено до протоколу судового засідання.

Ухвалою суду від 13.09.2022 р. повідомлено учасників справи про судовий розгляд справи по суті на 10.10.2022 р.

Разом з тим, судове засідання з розгляду справи по суті у справі №902/461/22 призначене на 10.10.2022 о 10:00 год. не відбулось у зв`язку з масштабною та тривалою повітряною тривогою, загрозою ракетних ударів по всій території України.

Ухвалою суду від 17.10.2022 р. повідомлено учасників справи про судовий розгляд справи по суті на 08.11.2022 р.

На визначену дату судом в судове засідання з`явилися представник позивача та представник відповідача.

У судовому засіданні представник відповідача заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи з метою ознайомлення із матеріалами даної судової справи.

Представник позивача поклався на розсуд суду щодо даного клопотання.

Суд задовольнив вищезазначене клопотання, про що винесено ухвалу яку занесено до протоколу судового засідання.

За наслідками розгляду справи суд дійшов висновку про відкладення судового розгляд справи по суті на 16.11.2022, про що винесено ухвалу яку занесено до протоколу судового засідання.

Разом з тим суд зазначає, що відповідно до акту щодо знеструмлення електромережі суду № 12/2022 від 16.11.2022 з 08 год. 05 хв. до 12 год. 05 хв. 16 листопада 2022 року в Господарському суді Вінницької області була відсутня електроенергія, внаслідок чого була відсутня можливість працювати в КП "ДСС", здійснити автоматизований розподіл позовних матеріалів між суддями, проводити судові засідання, здійснювати технічну фіксацію судових засідань, підписувати електронним цифровим підписом судові рішення з подальшим надісланням їх до Єдиного державного реєстру судових рішень, здійснювати відправку і прийняття електронної пошти тощо.

З огляду на викладене судове засідання не проводилося.

Ухвалою суду від 16.11.2022 повідомлено учасників справи про розгляд справи по суті, що відбудеться 12.12.2022.

На визначену дату судом в судове засідання з`явився представник позивача та представник відповідача.

Представник позивача в судовому засідання позов підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача позов визнає та просив суд розстрочити його виконання на шість місяців, про що останнім зазначено в заяві (вх. № канц. 01-34/10436/22 від 05.12.2022).

Суд, розглянувши матеріали справи, детально дослідивши докази надані сторонами встановив наступні обставини.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що відповідачем використовується земельна ділянка комунальної власності, загальною площею 0,6785 га, (кадастровий номер :01:050:0056). При цьому, Вінницькою міської радою та її виконавчим комітетом встановлено, що ТОВ «В.Р.Е.М.Я.І.К.» не зверталось до міської ради з приводу оформлення правовстановлюючих документів на вищевказані земельні ділянки. ТОВ «В.Р.Е.М.Я.І.К.» не здійснює нарахування і сплату місцевого податку за фактичне використання комунальних ділянок, на якій розташовані належні йому на праві приватної власності об`єкти нерухомості, що і стало підставою позову.

Із наявних документів в матеріалах справи судом встановлено наступне: Рішенням 57 сесії Вінницької міської ради 7 скликання № 2478 від 30.10.2020, затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою: м. Вінниця, вул. Ватутіна, 14/вул. Чехова, 2 розроблений ТОВ «Поділля Інжагробуд» на замовлення Товариства з обмеженою відповідальністю «В.Р.Е.М.Я. І К» (код ЄДРПОУ - 31836576, юридична адреса: м. Вінниця, вул. Ватутіна, 14-А) та передано в оренду земельну ділянку, на якій розташовані належні заявнику об`єкти нерухомого майна, площею 0,6785 га, кадастровий номер :01:050:0056, для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, строком на 10 років, за рахунок земель комунальної власності.

В подальшому на виконання вищевказаного рішення сесії міської ради, 03.11.2020 між Вінницькою міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «В.Р.Е.М.Я. І К» укладено договір оренди земельної ділянки,

Так, у відповідності до п. 1 якого орендодавець (позивач) надає, а орендар (відповідач) приймає у строкове платне користування земельну ділянку площею 0,6785 га, кадастровим номером :01:050:0056, для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, що розташована за адресою: м. Вінниця, вул. Ватутіна, 14/вул. Чехова, 2.

Розділом 2 договору визначено об`єкт договору, а саме в оренду передається земельна ділянка площею 0,6785 га, кадастровий номер :01:050:0056, для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, у якісному стані без техногенної забрудненості; Земельна ділянка виділена в натурі (на місцевості) у встановленому законом порядку. На земельній ділянці розмішено: об`єкт нерухомого майна. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить - 7 461 192,56 грн. (для розміщення ти експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості). Права третіх осіб на земельну ділянку: іпотеки немає. Земельна ділянка передається в оренду по акту прийом у-передачі який оформляється у строк не пізніше семи днів з моменту набрання чинності Договору. Земельна ділянка передається в оренду з метою несільськогосподарського використання, для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості. Земельна ділянка може бути передана у заставу чи внесена до статутного фонду лише за згодою Орендодавця.

Пунктами 3.1.,3.2. договору погоджено, що договір укладено на 10 років терміном дії до 03.11.2030 року. Договір набуває чинності після підписання його сторонами (нотаріального посвідчення) та діє протягом встановленого строку.

Розділом 4 договору між сторонами було погоджено сплату орендної плати в наступному порядку.

Орендна плата вноситься Орендарем у вигляді та у розмірах: грошової оплати в гривнях.

Грошова плата вноситься на поточний рахунок Орендодавця (з врахуванням змін рахунків у поточному році), а саме: Отримувач: УК у м. Вінниці/ОТГ м. Вінниия/18010600 .

Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.) № рахунку (1ВАП): UА0002856; Призначення: * 101; «Орендна плата з юридичних осіб».

Плата за оренду землі обчислюється у наступному порядку: в розмірі 3% від нормативної грошової оцінки 7 461 192,56 грн. = 223 835,78 грн в рік (для розміщення ти експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель ти споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості).

Періодичність внесення орендної плати в строки: щомісячно протягом 30-ти календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового місяця).

Орендна плата нараховується здати укладання договору оренди земельної ділянки.

Після закінчення строку дії цього договору до його поновлення або припинення (з подальшою державною реєстрацією права оренди), орендна плата сплачується Орендарем за всю ділянку в повному обсязі.

Орендна плата справляється також і у випадках, якщо Орендар з поважних причин тимчасово не використовує земельну ділянку за умовами договору.

У разі визнання договору оренди недійсним, одержана Орендодавцем орендна плата за фактичний строк оренди земельної ділянки не повертається.

Розмір орендної плати переглядається у випадках і з моменту: зміни умов господарювання, передбачених Договором; у разі зміни індексів інфляції обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку здійснюється відповідно до ст.289 Податкового кодексу України органом державної податкової інспекції; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини Орендаря: у разі невиконанням Орендодавцем обов`язку повідомити Орендарю про права третіх осіб на орендовану земельну ділянку; збільшення розмірів ставки земельного податку, ставки орендної плати, а також нормативної грошової оцінки земель; в інших випадках передбачених законодавчими актами України.

Як слідує з матеріалів справи, 03.11.2020 між сторонами договору підписано акт прийому-передачі земельної ділянки, у відповідності до якого Орендодавець: Вінницька міська рада в особі секретаря Вінницької міської ради Яблонського Павла Васильовича, який діє па підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Дунаєвською С.М. від 18.12.2019 зареєстрованої в реєстрі за №1258, передає, а Орендар: Товариство з обмеженою відповідальністю «В.Р.Е.М.Я. І К» (, місцезнаходження зареєстровано за адресою: 21000, м. Вінниця, вул. Ватутіна. буд. 14 А), в особі директора Бондаря Леоніда Сергійовича, який діє на підставі Статуту приймає, відповідно до договору оренди земельної ділянки в оренду земельну ділянку площею 0,6785 га, кадастровий номер :01:050:0056, розташовану за адресою: м. Вінниця, вул. Ватутіна, 14/вул. Чехова, 2. Земельна ділянка виділена в натурі, її межі чітко позначені на місцевості та закріплені відповідними межовими знаками. Категорія земель: землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення. Цільове призначення земельних ділянок: для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості.

Водночас, між Вінницькою міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «В.Р.Е.М.Я. І К» було обопільно погоджено та підписано розрахунок орендної плати за земельні ділянки комунальної власності, грошова оцінка яких проведена, станом на 03.11.2022, що становила 223 835,78 грн.

Згідно з витягом з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель м. Вінниці, наданим відділом № 1 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :01:050:0056 площею 0,6785 га станом за 2020, 2021 роки становить 7 461 192,56 грн.

Судом встановлено, що відповідачем за період з 03.11.2020 по 30.12.2021, не здійснено державну реєстрацію права оренди у встановленому законодавством порядку.

Розмір збитків заподіяних Вінницькій міській територіальній громаді в особі Вінницької міської ради нарахований у вигляді недоотриманої орендної плати у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки за 422 дня (період з 03.11.2020 по 30.12.2021), цільове призначення - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості та згідно з розрахунками департаменту земельних ресурсів Вінницької міської ради від 02.02.2022 - становить 258 692,10 грн.

Тому, сума збитків, яка підлягає сплаті за безоплатне використання відповідачем земельної ділянки кадастровим номером :01:050:0056, зафіксована в акті про визначення розміру збитків від 02.02.2022, який затверджений рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради № 396 від 10.02.2022 «Про затвердження Актів про визначення розміру збитків, заподіяних Вінницькій міській територіальній громаді, та внесення змін до рішення виконавчого комітету міської ради від 30.09.2021 р. № 2339» і складає 258 692,10 грн.

Як слідує з матеріалів справи, з метою досудового врегулювання, 12.03.2022 відповідачу було направлено лист - повідомлення № 37/00/010/12978 з пропозицією добровільної сплати збитків (безпідставно збережених коштів) разом з актом про визначення розміру збитків від 02.02.2022 та витягом з рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради № 396 від 10.02.2022, який залишено без задоволення.

Несплата коштів визначених позивачем стало підставою звернення з позовом.

З огляду на встановлене суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Суб`єктами права на землі комунальної власності згідно статті 80 ЗК України, є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, незалежно від того, зареєстрована земельна ділянка за територіальною громадою, чи ні.

Згідно зі статтею 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (підпункт 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Земельним податком є обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів, а орендною платою за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (підпункти 14.1.72, 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України у вказаній редакції).

Отже, чинним законодавством розмежовано поняття "земельний податок" і "орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності".

Оскільки, відповідач не є власником або постійним землекористувачем спірної земельної ділянки, а тому не є суб`єктом плати за землю у формі земельного податку, при цьому, єдино можливою формою здійснення плати за землю для нього як землекористувача є орендна плата (підпункт 14.1.72 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

Відповідно до частини 2 статті 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. При цьому згідно з пунктом "д" частини першої 156 Земельного кодексу України власникам землі відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

Як слідує зі змісту вказаних положень Цивільного та Земельного кодексів України, відшкодування шкоди (збитків) є заходом відповідальності, зокрема, за завдану шкоду майну чи за порушення прав власника земельної ділянки.

В силу приписів частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Підставою для відшкодування є наявність таких елементів складу цивільного правопорушення, як: шкода; протиправна поведінка її заподіювача; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від обов`язку її відшкодовувати, якщо доведе, що шкоди заподіяно не з її вини (частина 2 статті 1166 Цивільного кодексу України).

Натомість предметом регулювання глави 83 Цивільного кодексу України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Відповідно до частин 1, 2 статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 ЦК України.

За змістом положень глав 82 і 83 Цивільного кодексу України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна в набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності в деліктних зобов`язаннях. Натомість для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої. Таким чином, обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна.

Частиною 1 статті 93 та статтею 125 Земельного кодексу України передбачено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт "в" частини 1 статті 96 цього Кодексу).

Таким чином, за змістом вказаних положень виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені. Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права. Проте з огляду на приписи частини 2 статті 120 Земельного кодексу України не вважається правопорушенням відсутність у власника будинку, будівлі, споруди зареєстрованого права оренди на земельну ділянку, яка має іншого власника і на якій розташоване це нерухоме майно.

У постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц, від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17 та постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 28.02.2020 у справі № 913/169/18 викладено правовий висновок про те, що до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав сплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини 1 статті 1212 ЦК України.

Матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів оформлення ним права користування спірною земельною ділянкою за період нарахування з 03.11.2020 до 30.12.2021.

Товариство з обмеженою відповідальністю «В.Р.Е.М.Я. І К», як фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки (Вінницької міської ради) зберіг у себе кошти, що мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини 1 статті 1212 ЦК України.

Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі 629/4628/16-ц (провадження № 14-77цс18), від 20.11.2017 у справі № 922/3412/17).

За змістом визначення, наведеного у частині 1 статті 79 ЗК України, земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Відповідно до частин 1, 3, 4, 9 статті 79-1 цього Кодексу формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру; сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі; земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера; земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Матеріалами справи підтверджується, що земельна ділянка Вінницької міської територіальної громади загальною площею 0,06785 га, яка розташована за адресою:вул. Ватутіна. 14/вул. Чехова, 2, м. Вінниця, за відсутності зареєстрованого у встановленому законодавством порядку відповідного речового права на неї і без сплати місцевого податку, що підтверджено актом.

У відповідності до пунктів 7, 8 Акту про визначення розміру збитків, затвердженого рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради № 2714 від 10.12.2020, сума збитків становить 258 692,10 грн.

Такий розмір нарахувань є обґрунтованим, враховуючи наявну у матеріалах справи копію витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку спірної земельної ділянки з визначенням річної нормативно-грошової оцінки.

Відповідно до статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується.

Статтею 14 ГПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно з положеннями статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Судом кожній стороні була надана розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони, в т.ч. подати докази на підтвердження своїх вимог та заперечень, обґрунтувати перед судом переконливість поданих доказів та позицій по справі, скористатись іншими процесуальними правами.

Разом з тим відповідачем не подано до суду жодних доказів в підтвердження або спростування заявлених позовних вимог.

За приписами ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Дослідивши усі обставини та надавши оцінку наявним у справі доказам в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з мотивів наведених вище.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав - покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, у зв`язку із задоволенням позову повністю, витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви покладаються на відповідача в сумі 3 880,38 грн відповідно до ціни позову.

Водночас судом враховано при винесенні рішення клопотання представника відповідача про розстрочення рішення суду, з огляду на наступне.

У п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 № 14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження", при вирішенні заяви сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що відповідно до їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.

Тобто, можливість розстрочення виконання судового рішення у судовому порядку у будь-якому випадку пов`язується з об`єктивними, непереборними, винятковими обставинами, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення. При цьому рішення про розстрочку виконання рішення суду має ґрунтуватись на додержанні балансу інтересів стягувача та боржника, позаяк остання не може надаватися виключно в інтересах боржника, із посиланням на необхідність поліпшення його фінансового стану. Відстрочка, надана за відсутності виняткових обставин, негативно впливає на охоронюваний законом інтерес стягувача.

У рішенні Конституційного Суду України від 26.06.2013 у справі № 5-рп/2013 зазначено, що розстрочка виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувачів і боржників.

Відповідно п. 1, 3 ч. ч. 4 ст. 331 ГПК України вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Водночас, суд вважає загальновідомим та нормативно врегульованим питання відносно існування на території України надзвичайних обставин, а саме введення воєнного стану, що неодмінно впливає на спроможність своєчасного ведення розрахунків, обмежує безперешкодне провадження господарської діяльності.

Приймаючи до уваги характер спору, ступінь вини відповідача у виникненні заборгованості, враховуючи дійсне існування виняткових надзвичайних обставин в Україні внаслідок введення воєнного стану, та враховуючи матеріальний стан відповідача та добровільне виконання зобобов"язань, що підтверджується платіжною інструкцією № 167 від 07.11.2022 з урахуванням засад законності, розумності, добросовісності, справедливості та пропорційності дотримання балансу інтересів сторін, суд вважає за можливе задовольнити заяву відповідача та розстрочити виконання судового рішення строком на 6 (шість) місяців.

Згідно ч. 5 ст. 331 ГПК України, розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Отже, суд задовольняє заяву відповідача та розстрочує виконання рішення Господарського суду Вінницької області від 12.12.2022 у справі № 902/461/22 на 6 місяців рівними частинами, а саме: суму 43115,35 грн сплатити до 30.12.2022, суму 43115,35 грн сплатити до 31.01.2023, суму 43115,35 грн сплатити до 28.02.2023, суму 43115,35 грн сплатити до 31.03.2023, суму 43115,35 грн сплатити до 30.04.2023, суму 43115,35 грн сплатити до 21.05.2023.

Суд також роз`яснює, що розстрочення виконання стосується лише рішення по суті спору та обмежує строк розрахунку в частині задоволених вимог позивача про стягнення судового збору.

На підставі викладеного та керуючи ст. ст. 2, 3, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 80, 86, 91, 113, 118, 123, 129, 226, 231, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "В.Р.Е.М.Я. І К" (вул. Ватутіна, 14А, м. Вінниця, 21000, ) на користь Вінницької міської ради (21050, м. Вінниця, вул. Соборна, 59, ) 258 692,10 грн безпідставно збережені кошти та 3 880,38 грн відшкодування витрат зі сплати судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Розстрочити виконання рішення Господарського суду Вінницької області від 12.12.2022 у справі № 902/461/22 на 6 місяців, а саме: відповідачу Товариству з обмеженою відповідальністю "В.Р.Е.М.Я. І К" (вул. Ватутіна, 14А, м. Вінниця, 21000, ): суму 43115,35 грн сплатити до 30.12.2022, суму 43115,35 грн сплатити до 31.01.2023, суму 43115,35 грн сплатити до 28.02.2023, суму 43115,35 грн сплатити до 31.03.2023, суму 43115,35 грн сплатити до 30.04.2023, суму 43115,35 грн сплатити до 21.05.2023.

5. Згідно з приписами ч.1 ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

6. Згідно з положеннями ч.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

7. Примірник повного судового рішення надіслати учасникам справи рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення та на електронну адресу позивача - vinrada@vmr,gov.ua.

Повне рішення складено 20 грудня 2022 р.

Суддя Яремчук Ю.О.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (вул. Соборна, 59, м. Вінниця, 21050)

3 - відповідачу (вул. Ватутіна, 14А, м. Вінниця, 21000)