РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

21.12.2022Справа № 910/10853/22

Господарський суд міста Києва у складі: головуючого - судді Лиськова М.О.,

при секретарі судового засідання Петрук Б.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Транссервіс 2008"

вул. Залізнична буд.3, с. Молодіжне, Овідіопольський район, Одеська область, 67840

до Акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" вул. Саксаганського 1, м. Київ, 01033

про стягнення 1 767 062,68 грн.

За участі представників учасників справи згідно протоколу судового засідання

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТРАНССЕРВІС 2008» (надалі також - «Позивач») звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства «ДЕРЖАВНА ПРОДОВОЛЬЧО-ЗЕРНОВА КОРПОРАЦІЯ УКРАЇНИ» (надалі також - «Відповідач») про стягнення збитків у розмірі 1 767 062 грн. 68 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем його зобов`язань за Договором про надання послуг з перевалки зернових вантажів навалом №19/04-21 від 19.04.2021 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.10.2022 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНССЕРВІС 2008» до Акціонерного товариства «ДЕРЖАВНА ПРОДОВОЛЬЧО-ЗЕРНОВА КОРПОРАЦІЯ УКРАЇНИ» про стягнення збитків у розмірі 1 767 062 грн. 68 коп. залишено без руху.

01.11.2022 від Позивача надійшла заява про усунення недоліків на виконання ухвали суду від 24.10.2022.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 08.11.2022 відкрито провадження у справі № 910/10853/22, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 07.12.2022.

23.11.2022 через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшла заява про проведення судового засідання у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

30.11.2022 відповідачем подано відзив на позовну заяву, в котрому проти задоволення позовних вимог заперечує повністю із підстав необґрунтованості та недоведеності.

В підготовче судове засідання 07.12.2022 з`явились представники Позивача та Відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.12.2022, яка занесена до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 21.12.2022.

07.12.2022 через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшла заява про проведення судового засідання у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

В судовому засіданні 21.12.2022 представник Позивача підтримав подану позовну заяву, просив суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Представник Відповідача заперечив проти позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, просив суд в задоволенні позовних вимог відмовити.

Відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні 21.12.2022, на підставі статті 240 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини Рішення.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників учасників справи, враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

19.04.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТРАНССЕРВІС 2008» (Виконавець) та Акціонерним товариством «ДЕРЖАВНА ПРОДОВОЛЬЧО-ЗЕРНОВА КОРПОРАЦІЯ УКРАЇНИ» (Замовник) було укладено Договір про надання послуг з перевалки зернових вантажів навалом №19/04-21, відповідно до умов якого Виконавець в порядку та на умовах, визначених Договором приймає на себе зобов`язання надати послуги з перевалки і зберігання зернових, олійних і бобових культур через ТОВ «Транссервіс 2008» (Термінал Виконавця) експортованих з території України через Морський торговельний порт «Чорноморськ» в кількості відповідно до наданих заявок Замовника, в терміни і за цінами, обумовленими даним Договором і Додатками до нього, які є його невід`ємною частиною, а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити вартість наданих послуг.

На виконання умов Договору ТОВ «Транссервіс 2008» були надані послуги з перевалки і зберігання кукурудзи та ячменю згідно Актів здачі-приймання робіт (надання послуг): - № 57 від 17.05.2021 на суму 17 744 580, 00 грн (перевалка кукурудзи 63 000,00 т навантаження судна Elly); - № 58 від 26.05.2021 на суму 8 640 791,02 грн (перевалка кукурудзи 30 855, 56 т навантаження судна True brother);- № 68 від 10.06.2021 на суму 8 446 621,60 грн (перевалка кукурудзи 30 568,26 т навантаження судна Kestrel S);- № 69 від 22.06.2021 на суму 7 488 990, 00 грн (перевалка кукурудзи 27 000,00 т навантаження судна Gozo);- № 80 від 12.07.2021 на суму 14 213 700, 00 грн (перевалка кукурудзи 51 000,00 т навантаження судна Eider S);- № 81 від 19.07.2021 на суму 7 720 772, 29 (перевалка кукурудзи 27 797, 56 т навантаження судна Islander S);- № 87 від 23.07.2021 на суму 7 502 123, 36 (перевалка кукурудзи 27 049, 3т навантаження судна Scrooge);- № 92 від 16.08.2021 на суму 1 397 469,34 грн (перевалка кукурудзи 5132, 66 т, навантаження судна «АК DENISA»);- № 93 від 16.08.2021 на суму 6 380 587, 55 грн (перевалка ячменю 23434,78 т навантаження судна «POCHARD S»);- № 110 від 27.10.2021 на суму 14 820 850, 00 грн (перевалка ячменю 55 000, 00 т навантаження судна Orange Harmony).

28.10.2021 між Позивачем і Відповідачем укладено договір поставки № 159, згідно з яким ТОВ «ТРАНССЕРВІС 2008» викупило у AT «ДПЗКУ» залишок зерна кукурудзи в кількості 6170,752 мт, що належало AT «ДПЗКУ» та зберігалося на терміналі ТОВ «ТРАНССЕРВІС 2008» за Договором.

В подальшому на підставі заяви Позивача від 04.11.2021 № 194 між ТОВ «ТРАНССЕРВІС 2008» та AT «ДПЗКУ» було проведено зарахування зустрічних однорідних (грошових) вимог.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Позивач зазначає, що в результаті неналежного виконання Відповідачем зобов`язань у останнього утворилась непогашена заборгованість перед ТОВ «ТРАНССЕРВІС 2008» за зберігання кукурудзи на терміналі понад 60-ти денний термін, що є збитками у загальному розмірі 1 767 062, 68 грн., оскільки Договором не передбачено зберігання (після спливу 60-ти днів) на безоплатній основі, а ТОВ «ТРАНССЕРВІС 2008» були понесені відповідні додаткові витрати, пов`язані зі зберіганням зерна у тому числі витрати на електроенергію, паливно-мастильні матеріали, заробітну плату, амортизацію, фумігацію, інші витрати та Позивачем недоотримало дохід за перевалку зернових у зв`язку з блокуванням силосу зерном замовника понад термін зберігання, що входить у комплексний договірний тариф.

В обґрунтування заперечень на позовну заяву Відповідач зазначає, що Договір не передбачає надання та оплату послуги складського зберігання (як окремої послуги), не містить визначення ціни (тарифу) за зберігання зерна, вказує на неправильне застосування Позивачем норм матеріального права, відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог про відшкодування збитків, недоведеність наявності усіх елементів кладу господарського правопорушення.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, внаслідок укладення Договору про надання послуг з перевалки зернових вантажів навалом №19/04-21 від 19.04.2021 року між сторонами виникли цивільні права та обов`язки.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч.2 статті 628 Цивільного кодексу України сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Згідно з приписами ст. 936 Цивільного кодексу України за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов`язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

Плата за зберігання та строки її внесення встановлюються договором зберігання. (стаття 946 Цивільного кодексу України).

Згідно з п. 4.3. Договору та п. 1.5 Додатку № 1 до Договору Замовник проводить оплату за надані Послуги Виконавцем на умовах 100 % післяплати кожної окремої судової партії, протягом 5 (п`яти) банківських днів після двостороннього підписання Акту приймання-передачі наданих Послуг, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Виконавця.

Пунктом 2.1.8. Договору встановлено, що замовник зобов`язується підписувати наданий Виконавцем акт приймання-передачі наданих Послуг протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту його отримання.

Пунктом 9.7. Договору визначено, що y випадках, не передбачених Договором, сторони керуються чинним законодавством України.

Виходячи із положень частини 1 статті 3 ГКУ України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

В той же час, положеннями частин 1 та 2 статті 14 ЦКУ передбачено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї.

Згідно зі ст. 957 Цивільного кодексу України за договором складського зберігання товарний склад зобов`язується за плату зберігати товар, переданий йому поклажодавцем, і повернути цей товар у схоронності.

Відповідно до ст.ст. 28, 30 ЗУ «Про зерно та ринок зерна в Україні» Договором складського зберігання зерна може бути передбачено безоплатне зберігання зерна; витрати, які сторони не могли передбачити при укладенні договору складського зберігання зерна (надзвичайні витрати), відшкодовуються понад плату, яка належить зерновому складу, якщо інше не передбачено договором складського зберігання зерна. При безоплатному зберіганні власник зерна зобов`язаний відшкодувати зерновому складу здійснені ним витрати на зберігання зерна, якщо інше не встановлено договором.

Зі змісту пункту 4.5. Договору та п. 1.14. Додатку № 1 до Договору слідує що оплата за зберігання Вантажу протягом перших 60-ти календарних днів входить в комплексну ставку перевалки, ставка включає - 60 (шістдесят діб пільгового зберігання).

Позивач за умовами Договору не був зобов`язаний здійснювати подальше зберігання (після спливу 60-ти днів) на безоплатній основі.

Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору про надання послуг з перевалки зернових вантажів навалом №19/04-21 від 19.04.2021 року Позивач надав послуги з перевалки зернових, олійних і бобових культур, що підтверджується Актами здачі - приймання робіт (надання послуг).

Матеріалами справи підтверджено, що ТОВ «ТРАНССЕРВІС 2008» неодноразово звертався до Відповідача зі зверненнями про сплив строку безоплатного зберігання вантажу, направляв на підписання додаток № 2 від 27.09.2021 до Договору щодо погодження сторонами вартості за зберігання вантажу понад 60 (шістдесят діб пільгового зберігання), рахунки та акти здачі приймання робіт (надання послуг) (листи від 22.09.2021 № 152,153, 27.09.2021 № 156, від 05.10.2021 № 162, від 01.11.2021 № 189, від 15.11.2021 № 200), проте листами від 05.10.2021 № 130-2-19/3747 та від 18.11.2021 № 130-2-4807/2-19/4453 AT «ДПЗКУ» повідомляло ТОВ «ТРАНССЕРВІС 2008» про свою відмову від оплати послуг зі зберігання зерна на терміналі понад 60-ти денний термін.

До листа ТОВ «ТРАНССЕРВІС 2008» від 15.11.2021 № 200 були додані акти здачі-приймання робіт (надання послуг) № 133 від 31.10.2021 та рахунок на оплату № 28 від 31.10.2021 на суму 1 305 584, 97 грн з ПДВ (відкориговані) за зберігання кукурудзи понад 60-ти денний термін (компенсація понесених Виконавцем додаткових витрат); до листа ТОВ «ТРАНССЕРВІС 2008» від 05.10.2021 № 162 додані акти № 113 від 30.09.2021 на суму 461 477, 71 грн та рахунок № 26 від 30.09.2021 за надання послуг зі зберігання кукурудзи Замовника понад безоплатний період (компенсація понесених Виконавцем додаткових витрат).

Судом встановлено, що за період з 04.09.2021 по 31.10.2021 Позивачем здійснювалося зберігання вантажу Відповідача кукурудзи на терміналі згідно умов Договору на небезоплатній основі, були понесені відповідні додаткові витрати, пов`язані зі зберіганням зерна- згідно розрахунку тарифу на послугу зберігання зерна: витрати на електроенергію, паливно-мастильні матеріали, заробітну плату, амортизацію, прямі виробничі витрати на придбання робіт, послуг, витрати на обслуговування виробничого процесу, витрати на охорону праці, техніку безпеки, понесені відповідно до законодавства, інші витрати та Позивачем недоотримало дохід за перевалку зернових у зв`язку з блокуванням силосу зерном замовника понад термін зберігання, що входить у комплексний договірний тариф.

За твердженням Позивача, зазначені вище рахунки до цього часу не оплачені AT «ДПЗКУ», тому Суд дійшов висновку про обґрунтованість стягнення з AT «ДПЗКУ» оплати послуг зі зберігання зерна на терміналі понад 60-ти денний термін (компенсації понесених Виконавцем додаткових витрат на зберігання вантажу на терміналі), що є збитками у загальному розмірі 1 767 062, 68 грн.

Судом розглянуті та відхилені заперечення Відповідача, що Договір не передбачає надання та оплату послуги складського зберігання (як окремої послуги), не містить визначення ціни (тарифу) за зберігання зерна, оскільки згідно з п. 1.1. Договору про надання послуг з перевалки зернових вантажів навалом №19/04-21 від 19.04.2021 року Виконавець в порядку та на умовах, визначених Договором приймає на себе зобов`язання надати послуги, як з перевалки, так і з зберігання зернових, олійних і бобових культур через ТОВ «Транссервіс 2008» (Термінал Виконавця), а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити вартість наданих послуг. Пунктом 1.3. Додатку № 1 до Договору визначено комплексну ставку за перевалку вантажу, згідно з п. 1.4. Додатку № 1 до Договору ставка включає лише 60 (шістдесят діб пільгового зберігання), п. 4.5. Договору визначено, що оплата за зберігання Вантажу лише протягом перших 60-ти календарних днів входить комплексну ставку перевалки, тобто за умовами Договору Позивач не зобов`язаний здійснювати подальше зберігання (після спливу 60-ти днів) на безоплатній основі.

Відповідач погодив вищезазначені умови Договору щодо включення у комплексну ставку перевалки лише 60 пільгового зберігання зерна на Терміналі, знав дати надходження Вантажу на Термінал, тому мав усвідомлювати, що після шістдесят діб пільгового зберігання зерна на Терміналі буде нарахована плата за його зберігання.

При цьому, матеріали справи містять обґрунтований розрахунок послуг зберігання з 01.09.2021 по 30.09.2021 та з 01.10.2021 по 31.10.2021, що не спростований Відповідачем жодними належними, достатніми та допустимими доказами. Судом встановлено, що Позивачем надано належний розрахунок тарифу на послугу зберігання зерна, що підтверджується відповідними звітами з проводок (електрична енергія, ПММ, заробітна плата, амортизація, прямі виробничі витрати, витрати на обслуговування виробничого процесу, витрати на охорону праці, інші витрати). При цьому матеріали справи не містять жодних заперечень Відповідача щодо наданих Позивачем розрахунків згідно звітів з проводок.

Щодо доводів Відповідача про те, що Позивачем здійснено хибний та безпідставний розрахунок послуг зберігання зерна в кількості 6 663, 868 т, Суд дійшов висновку, що Позивачем вірно зазначено, що розрахунок послуг зберігання зерна здійснюється шляхом нарахування зберігання на вагу зерна, що надійшло на зерносховище, в кожному окремому транспортному засобі (автомобілі або вагоні) з урахуванням дати надходження. Зберігання згідно з договором №19/04-21 від 19.04.2021 року нараховується з 61 доби. Тому, поділ Відповідачем загальної кількості тонно-діб, вказаний в акті, містить лише середньодобову вагу. З Розрахунку послуг зберігання з 01.09.2021 по 30.09.2021 та з 01.10.2021 по 31.10.2021, що міститься у матеріалах справи, вбачається нарахування в розрізі ваги та дати надходження зерна. Також Суд приймає до уваги, що нарахування плати за зберігання зерна здійснюється на залишок фізичної ваги, з урахуванням аспираційних втрат Вантажу 0,2 % (п. 3.5 Договору).

ТОВ «Транссервіс 2008» повідомляв Відповідача листом від 21.09.2021 № 153, про те що через відсутність розпоряджень щодо подальшого планування прийомки, зберігання та відвантаження вантажу AT «ДПЗКУ», Термінал несе фінансові збитки, пов`язані із відмовами у зберіганні вантажів іншими контрагентами підприємства з огляду на відсутність вільного місця та на підставі 2.2.4 Договору зобов`язання Позивача із забезпечення мінімального обсягу одноразового зберігання. В підтвердження зазначеного матеріали справи містять листи ТОВ «Транссервіс 2008» від 05.05.2021, 21.09.2021, 27.04.2021, 30.08.2021, що направлені у відповідь на листи компаній Viking Traiding OU від 03.05.2021 та від 20.09.2021, APMARIN DENIZCILIK VE ULUSLARARASI DIS.TIC.LTD.STI від 26.04.2021 та від 27.08.2021 щодо підтвердження можливості накопичення та перевалки зернових вантажів на Терміналі. При цьому, з урахуванням того, що Відповідач погодив умови Договору щодо включення у комплексну ставку перевалки лише 60 пільгового зберігання зерна на Терміналі, мав усвідомлювати, що після шістдесят діб пільгового зберігання зерна на Терміналі буде нарахована плата за його зберігання, взагалі відмовився від оплати послуг зі зберігання Вантажу з 61-го дня, та з урахуванням наявних у матеріалах справи розрахунків Позивача, Суд критично ставиться до доводів Відповідача про те, що встановлена Позивачем ціна (тариф) є необґрунтованою, оскільки доводи Відповідача не підтверджені жодними доказами.

Також Суд дійшов висновку про безпідставність доводів Відповідача щодо порушення Позивачем умов Договору у частині ненадання графіку відвантаження залишку зерна кукурудзи з терміналу Позивача, а також про створення ним штучних перешкод у вивезенні залишку зерна кукурудзи з терміналу Позивача, оскільки матеріали справи спростовують протиправність поведінки Позивача, вчасність та добросовісність вчинення Відповідачем необхідних дій для вивезення зерна після спливу 60 днів пільгового зберігання зерна.

З матеріалів справи вбачається, що зберігання зерна кукурудзи на Терміналі з 04.09.2021 по 31.10.2021 (після 60 діб пільгового зберігання) відбулося через відсутність відповідних нових номінацій Відповідача щодо подальшого навантаження суден, розпоряджень останнього щодо подальшого планування прийомки, зберігання та відвантаження вантажу AT «ДПЗКУ».

Відповідач мав усвідомлювати, що згідно з п. 4.5. Договору та п. 1.14. Додатку № 1 до Договору після шістдесяти діб пільгового зберігання зерна кукурудзи на Терміналі буде нарахована плата за його зберігання, проте до 04.09.2021 Відповідачем не було направлено жодного звернення Позивачу щодо вивезення залишку зерна кукурудзи.

Враховуючи, що першочергово саме через недобросовісну поведінку Відповідача зерно кукурудзи залишилося на зберіганні на терміналі Позивача, Суд приходить до висновку, що у діях Позивача щодо узгодження графіку відвантаження залишку зерна кукурудзи з терміналу та проведення фумігації зерна відсутня протиправна поведінка.

Судом встановлено, що Позивачем з метою збереження якісних характеристик вантажу та знешкодження шкідників, незважаючи на наявну дебіторську заборгованість AT «ДПЗКУ» перед ТОВ «ТРАНССЕРВІС 2008», 07.10.2021 була проведена фумігація вантажу, що відповідає умовам Договору.

Згідно з п. 3.2.1. Договору на Виконавця покладено відповідальність за збереження кількості і якості Вантажу, прийнятого від Замовника та відповідно до п. 3.6. Договору Виконавець здійснює організацію контролю якості і стану зберігаємого Вантажу. При цьому, Суд зазначає, що умовами Договору сторонами не передбачено необхідність та обов`язковість отримання Виконавцем погодження чи дозволу від Замовника на здійснення будь-яких дій, у тому числі фумігації вантажу.

За таких підстав, Суд приходить до висновку, що Відповідач протиправною поведінкою заподіяв Позивачу шкоду, що призвело до негативних наслідків у вигляді збитків у розмірі 1767 062,68 грн.

Відповідно до частини першої статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно зі статтею 22 ЦК України збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

За змістом статей 610, 611 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків.

Відповідно до частини 1 статті 623 Цивільного кодексу України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Згідно з частиною першою статті 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Відшкодування збитків є одним із видів господарсько-правової / цивільно-правової відповідальності і для застосування такої міри відповідальності необхідна наявність усіх елементів складу правопорушення, а саме:

- протиправної поведінки;

- шкідливого результату такої поведінки - збитків (шкоди);

- причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками (шкодою);

- вини особи, яка заподіяла шкоду.

У разі відсутності хоча б одного з елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не настає.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Протиправною поведінкою у договірних правовідносинах є поведінка (дія чи бездіяльність) сторони договору, яка не відповідає вимогам закону, полягає у порушенні договірного зобов`язання, тягне за собою порушення (зменшення, обмеження) майнових прав (благ) і законних інтересів іншої особи.

Судом встановлено, що Відповідач ігноруючи положення пункту 4.5. Договору та п. 1.14. Додатку № 1 до Договору, протиправно відмовився від сплати послуг зі зберігання зерна на терміналі понад 60-ти денний термін, не зважаючи на неодноразові письмові звернення Позивача. З врахуванням вищевказаних приписів чинного законодавства, заявлена до стягнення сума у загальному розмірі 1 767 062, 68 грн за період який розглядається, є збитками, які понесені Позивачем внаслідок відмови Відповідача від сплати послуг зі зберігання зерна кукурудзи на терміналі понад 60-ти денний термін. Суд дійшов висновку, що саме через не оплату послуг зі зберігання зерна на терміналі понад 60-ти денний термін у Позивача виникли збитки у розмірі 1 767 062, 68 грн. Матеріали справи місятять підтвердження того, що саме протиправною поведінкою Відповідача Позивачу заподіяно шкоди, що призвело до негативних наслідків у вигляді збитків у розмірі 1 767 062, 68 грн.

Суд зазначає, що матеріали справи не містять жодних належних, допустимих та достовірних доказів відповідно до статей 76, 77, 78, 79, 91 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження сплати Відповідачем грошових коштів Товариству з обмеженою відповідальністю «ТРАНССЕРВІС 2008» в розмірі 1 767 062, 68 грн.

Отже, Суд встановлено, що Відповідач, в порушення вищезазначених норм Цивільного кодексу України, ЗУ «Про зерно та ринок зерна в Україні» та умов Договору, не здійснив оплату наданих в повному обсязі, чим спричинив збитки Позивачу, а тому позовні вимоги щодо стягнення 1 767 062, 68 грн. суми збитків є обґрунтованими.

Заперечення відповідача проти задоволення позовних вимог суд розглянув і відхилив, як такі, що не спростовують заявлених позовних вимог.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами частин 1, 3 статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з частиною 1 статті 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами, за визначенням частини 1 статті 73 ГПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Надаючи оцінку доводам всіх учасників судового процесу судом враховано, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч.5 ст.236 ГПК України).

Відповідно до п.3 ч.4 ст.238 ГПК України у мотивувальній частині рішення зазначається, зокрема, мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

При цьому, оцінюючи доводи учасників справи під час розгляду справи, суд як джерелом права керується також практикою Європейського суду з прав людини. Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Приймаючи рішення, суд зобов`язаний керуватись наданими сторонами доказами.

Позивач належним чином довів порушення його прав зі сторони відповідача.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНССЕРВІС 2008» - задовольнити.

2. Стягнути з Акціонерного товариства «ДЕРЖАВНА ПРОДОВОЛЬЧО-ЗЕРНОВА КОРПОРАЦІЯ УКРАЇНИ» (01033, місто Київ, вулиця Саксаганського, будинок 1, Ідентифікаційний код юридичної особи 37243279) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНССЕРВІС 2008» (67840, Одеська обл., Овідіопольський р-н, село Молодіжне, вулиця Залізнична, будинок №3, Ідентифікаційний код юридичної особи 35818770) 1 767 062 грн. 68 коп. та судовий збір у розмірі 26 505 грн. 94 коп.

3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені ст. 254, 256, 257 ГПК України.

Дата складання та підписання повного тексту рішення 23.12.2022

Суддя М.О. Лиськов