ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

20.12.22 Справа № 917/1654/22

Господарський суд Полтавської області у складі судді Безрук Т. М., розглянувши матеріали

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (б. Лесі Українки, буд. 26, офіс 411, м. Київ, 01133; адреса для листування представника стягувача - адвоката Мартиненко В.В.: пр. Юрія Гагаріна, буд. 23, а/с 57, м. Київ, 02094)

до фізичної особи-підприємця Пирогової Марини Вікторівни (село Черняківка, Чутівський район, Полтавська обл. 38820)

про видачу судового наказу про стягнення 76976,22 грн

встановив:

До Господарського суду Полтавської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» про видачу судового наказу про стягнення з фізичної особи-підприємця Пирогової Марини Вікторівни 76 976,22 грн за договором про надання кредиту № 272179-КС-001 від 08.04.2021, у тому числі: 39582,56 грн сума прострочених платежів по тілу кредиту, 37393,66 грн сума прострочених платежів по процентах.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.12.2022 заяву про видачу судового наказу передано для розгляду судді Безрук Т. М.

Дослідивши заяву та додані до неї матеріали, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу виходячи з наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про наявність його заявнику невідомо.

Судовий наказ, відповідно до положень статті 232 ГПК України, є судовим рішенням.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст.147 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 148 цього Кодексу. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими законом для виконання судових рішень.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, зокрема, якщо: заяву подано з порушенням вимог статті 150 цього Кодексу.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, зокрема, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

За змістом статті 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним в письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Згідно з вимогами ч.ч. 2, 3 ст. 150 ГПК України у заяві повинно бути зазначено: вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються. До заяви про видачу судового наказу, зокрема, додаються: копія договору, укладеного в письмовій формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Таким чином, для задоволення заяви про видачу судового наказу, суд повинен перевірити виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, на підставі викладених у ній обставин та доданих до заяви доказів.

Відповідно до ст.ст. 76-78 ГПК України належними, допустимими та достовірними доказами є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно зі ст. 86 цього Кодексу суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, в також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

В обґрунтування поданої заяви про видачу судового наказу заявник зазначив, що вимоги виникли за договором про надання кредиту № 272179-КС-001 від 08.04.2021, укладеного між ТОВ «Бізнес Позика» (Кредитодавець) та фізичною особою-підприємцем Пироговою Мариною Вікторівною (Позичальник, боржник) в електронній формі шляхом обміну електронними повідомленнями на сайті Кредитодавця (bizpozyka.com).

На підтвердження наявності господарських правовідносин між сторонами позивач до заяви про видачу судового наказу додав в належним чином засвідчених копіях: пропозицію укласти договір (оферта) №272179-КС-001 про надання кредиту від 08.04.2021, прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) щодо укладання договору № 272179-КС-001 від 08.04.2021 про надання кредиту, анкети-згоди клієнта, договір про надання кредиту № 272179-КС-001 від 08.04.2021, Правила про надання грошових коштів у кредит фізичним особам-підприємцям Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» 2020 року, платіжне доручення від 08.04.2021 № 26627 на суму 40000,00 грн; оригінал довідки позивача вих. 272179-КС-001 від 17.12.2021 про укладення договору, розрахунок заборгованості за кредитним договором станом на 17.12.2021.

Суд зазначає, що у п.1 договору № 272179-КС-001 від 08.04.2021 про надання кредиту вказано, що правовідносини сторін регулюються у порядку та на умовах, визначених цим договором та Правилами надання грошових коштів у кредит фізичним особам-підприємцям.

В п.9 договору № 272179-КС-001 від 08.04.2021 зазначено, що вказані Правила є невід`ємною частиною договору.

Суд зазначає, що у п. 12.1 наданих заявником Правил надання грошових коштів у кредит фізичним особам-підприємцям товариством з обмеженою відповідальністю Бізнес Позика 2020 року (надалі - Правила) вказано, що ці Правила затверджуються наказом директора Кредитодавця. Правила набирають чинності з дати, вказаної в наказі про їх затвердження.

Проте, до заяви стягувач не додав доказів, що підтверджують затвердження вказаних Правил. Отже, відсутні докази набрання чинності цими Правилами, які є невід`ємною частиною договору.

За змістом статті 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним в письмовій (в тому числі електронній) формі.

Неподання доказів набрання чинності вказаними Правилами, які є невід`ємною частиною договору, не дають можливості однозначно встановити суду, що вказаний договір є укладеним.

Також, на підтвердження укладення кредитного договору з боку боржника заявник посилається на довідку вих. 272179-КС-001 від 17.12.2021 про укладення договору шляхом введення позичальником ідентифікатора у системі 1С:Предприятие.

Проте з наданих заявником доказів не вбачається за можливе встановити наявність волевиявлення боржника на укладення кредитного договору, оскільки всі додані до заяви документи складені заявником одноособово.

Додана до заяви анкета-згода клієнта від 08.04.2021 у рядку «Підпис» не містить відмітки про підписання цієї заяви боржником, зокрема не містить відомостей щодо одноразового ідентифікатора, яким має бути підписана ця заява, тобто рядок «Підпис» не заповнений.

Таким чином, відсутні докази, які б вірогідно підтверджували укладення вказаного договору боржником.

Враховуючи викладене, вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються, належним чином не підтверджуються доданими до неї документами.

Таким чином, заявлена вимога не відповідає вимогам статті 148 ГПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу.

При цьому суд роз`яснює, що з вказаними вимогами стягувач має право звернутися у порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 ГПК України у разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу (за платіжним дорученням № 354 від 16.02.2022 на суму 248,10 грн), зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись статтями 152, 153, 154, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Відмовити у видачі судового наказу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Ухвала може бути оскаржена протягом десяти днів шляхом подання апеляційної скарги до Східного апеляційного господарського суду.

Дата підписання ухвали: 20.12.2022.

Суддя Т. М. Безрук