ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2022 року м. ОдесаСправа № 923/1137/21
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: А.І.Ярош,

суддів С.І. Колоколова, Н.М. Принцевської

секретар судового засідання: Кияшко Р.О.

за участю представників сторін:

від прокурора: Волкова Н.М.

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Мускатель ЛТД

на рішення Господарського суду Херсонської області від 01.12.2021 року

у справі №923/1137/21

за позовом першого заступника керівника Херсонської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Милівської сільської ради Бериславського району Херсонської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю Мускатель ЛТД

про витребування земельних ділянок та скасування державної реєстрації права власності

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2021 року Перший заступник керівника Херсонської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Милівської сільської ради Бериславського району Херсонської області звернувся до Господарського суду Херсонської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мускатель ЛТД", в якому просив суд:

- витребувати від ТОВ "Мускатель ЛТД" розташовану на території Качкарівської сільської ради Бериславського району Херсонської області земельну ділянку площею 40,29995 га кадастровий номер :03:001:0252 на користь держави в особі Милівської сільської ради Бериславського району Херсонської області,

- витребувати від ТОВ "Мускатель ЛТД" розташовану на території Качкарівської сільської ради Бериславського району Херсонської області земельну ділянку площею 40,29996 га кадастровий номер :03:001:0253 на користь держави в особі Милівської сільської ради Бериславського району Херсонської області,

- скасувати державну реєстрацію права власності ТОВ "Мускатель ЛТД" на земельну ділянку площею 40,29995 га кадастровий номер :03:001:0252, що розташована на території Качкарівської сільської ради Бериславського району Херсонської області, на підставі рішення державного реєстратора Милівської сілської ради Бериславського району Херсонської області від 30.05.2018 № 41332259 та запис про право власності № 26366066 від 26.05.2018, та припинити в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності ТОВ "Мускатель ЛТД" на розташовану на території Качкарівської сільської ради Бериславського району Херсонської області земельну ділянку площею 40,29995 га кадастровий номер :03:001:0252, реєстраційний номер об"єкта нерухомого майна 206, номер запису про право власності № 26366066 від 26.05.2018,

- скасувати державну реєстрацію права власності ТОВ "Мускатель ЛТД" на земельну ділянку площею 40,29996 га кадастровий номер :03:001:0253, що розташована на території Качкарівської сільської ради Бериславського району Херсонської області, на підставі рішення державного реєстратора Милівської сільської ради Бериславського району Херсонської області від 30.05.2018 № 41332242 та запис про право власності №26366049 від 26.05.2018, та припинити в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності ТОВ "Мускатель ЛТД" на розташовану на території Качкарівської сільської ради Бериславського району Херсонської області земельну ділянку площею 40,29996 га кадастровий номер :03:001:0253, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 206, номер запису про право власності № 26366049 від 26.05.2018.

В обґрунтування пред`явлених вимог заступник керівника Херсонської обласної прокуратури посилався на те, що вибуття у 2016 році у приватну власність земель державної власності відбулося поза волею власника держави, оскільки в судовому порядку визнано недійсним укладений із ОСОБА_1 договір оренди земельної ділянки та наказів ГУ Держгеокадастру про передачу у приватну власність земельних ділянок, які у подальшому за відплатними договорами (договорами міни) вибули на корить інших осіб (ТОВ «Омега 11», ТОВ «Оазис, ЛТД» ТОВ "Мускатель ЛТД"), що не були сторонами оспорюваного договору, та на цей час перебувають у власності ТОВ "Мускатель ЛТД".

При цьому, заступник керівника Херсонської обласної прокуратури зазначав про те, що без скасування рішень про державну реєстрацію права власності ТОВ "Мускатель ЛТД", записів про право власності, припинення права власності ТОВ "Мускатель ЛТД" неможливо здійснити реєстрацію права комунальної власності на земельні ділянки, щодо яких заявлено позовні вимоги про їх витребування.

Також, заступник керівника Херсонської обласної прокуратури вказував, що порушення у сфері земельних відносин спричиняють шкоду державним інтересам та є підставою для втручання органів прокуратури, у тому числі для звернення з позовом до суду в інтересах держави в особі Милівської сільської ради, яка не отримала в комунальну власність ділянку державної власності, що перебувала на умовах оренди та позбавилася внаслідок цього надходжень до бюджету у вигляді орендної плати. А тому, на підставі ст. 388 ЦК України заступник керівника Херсонської обласної прокуратури просив задовольнити позов.

Рішенням Господарського суду Херсонської області від 01.12.2021р. позовні вимоги задоволено в повному обсязі.

Витребувано від ТОВ Мускатель, ЛТД (код 42150176, м. Нова Каховка, вул. Першотравнева, 36) розташовану на території Качкарівської сільської ради Бериславського району Херсонської області земельну ділянку площею 40,2995 га (кадастровий номер, :03:001:0252) на користь держави в особі Милівської сільської ради Бериславського району Херсонській області.

Витребувано від ТОВ Мускатель, ЛТД (код 42150176, м. Нова Каховка, вул. Першотравнева, 36) розташовану на території Качкарівської сільської ради Бериславського району Херсонської області земельну ділянку площею 40,2996 га (кадастровий номер, :03:001:0253) на користь держави в особі Милівської сільської ради Херсонській області.

Скасовано державну реєстрацію права власності ТОВ Мускатель, ЛТД ( вул. Першотравнева, 36, м. Нова Каховка Херсонської області, 74900, код 42150176) на земельну ділянку площею 40,2995 га (кадастровий номер :03:001:0252), що розташована на території Качкарівської сільської ради Бериславського району Херсонської області, на підставі рішення державного реєстратора Милівської сільської ради Бериславського району Херсонської області від 30.05.2018 № 41332259 та запис про право власності № 26366066 від 26.05.2018 та припинити в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності ТОВ Мускатель, ЛТД (вул. Першотравнева, 36, м. Нова Каховка Херсонської області, 74900, код 42150176) на розташовану на території Качкарівської сільської ради Бериславського району Херсонської області земельну ділянку площею 40,2995 га (кадастровий номер :03:001:0252), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 206, номер запису про право власності № 26366066 від 26.05.2018.,

Скасовано державну реєстрацію права власності ТОВ Мускатель, ЛТД (вул. Першотравнева, 36, м. Нова Каховка Херсонської області, 74900, код 42150176) на земельну ділянку площею 40,2996 га (кадастровий номер :03:001:0253), що розташована на території Качкарівської сільської ради Бериславського району Херсонської області, на підставі рішення державного реєстратора Милівської сільської ради Бериславського району Херсонської області від 30.05.2018 № 41332242 та запис про право власності № 26366049 від 26.05.2018 та припинити в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності ТОВ Мускатель, ЛТД (вул. Першотравнева, 36, м. Нова Каховка Херсонської області, 74900, код 42150176) на розташовану на території Качкарівської сільської ради Бериславського району Херсонської області земельну ділянку площею 40,2996 га (кадастровий номер :03:001:0253), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 206, номер запису про право власності № 26366049 від 26.05.2018.

Стягнуто з ТОВ Мускатель, ЛТД на користь прокуратури Херсонської області 26404,71 грн. судового збору.

Враховуючи, що вибуття у 2016 році у приватну власність земель державної власності відбулося поза волею власника - держави, оскільки в судовому порядку визнано недійсним укладений із ОСОБА_2 договір оренди земельної ділянки та наказів ГУ Держгеокадастру про передачу у приватну власність земельних ділянок, які у подальшому за відплатними договорами (договорами міни) вибули на користь інших осіб (ТОВ Омега 11, ТОВ Оазис, ЛТД, ТОВ Мускатель, ЛТД), що не були сторонами оспорюваного договору, та на цей час перебувають у власності ТОВ Мускатель, ЛТД, суд дійшов висновку про наявність підстав для витребування ділянок з володіння ТОВ Мускатель ЛТД.

Також, суд погодився з думкою прокурора, що без скасування рішень про державну реєстрацію права власності ТОВ Мускатель, ЛТД, записів про право власності, припинення права власності ТОВ Мускатель, ЛТД неможливо здійснити реєстрацію права комунальної власності на земельні ділянки, щодо яких заявлено позовні вимоги про їх витребування.

При цьому, щодо неналежного захисту Милівською сільською радою державних інтересів суд казував про те, що матеріалами справи підтверджується, що після набрання постановою Херсонського апеляційного суду від 09.02.2021 законної сили обласною прокуратурою з метою встановлення підстав для представництва інтересів держави в суді на адресу Милівської сільської ради 09.07.2021 за № 15/1-6342 вих-21 направлено лист, у якому викладені зазначені у судовому рішенні факти, а також запропоновано сільській раді надати інформацію про вжиті заходи щодо звернення до суду із позовом про витребування від ТОВ Мускатель ділянок.

Проте з відповіді сільської ради (лист від 19.07.2021 № 02-23/1972) вбачається, що сільською радою заходи, направлені на усунення виявлених порушень закону, не вживались, позовна заява не пред`являлась.

Крім того, обласною прокуратурою на адресу Милівської сільської ради 04.08.2021 за № 15/1-389 вих-21 направлено повторний запит про надання інформації про вжиті заходи.

З отриманої із сільської ради інформації вбачається, що відповідні заходи не вжито.

Вказані обставини свідчать про неналежне виконання Милівською сільською радою повноважень щодо захисту державних інтересів, у сфері земельних відносин пов`язаних із раціональним та ефективним використанням земель, наповнення місцевого бюджету коштами від плати за землю (орендної плати). У зв`язку із цим у прокурора є достатні підстави для здійснення представництва інтересів держави у порядку ст. 23 Закону України Про прокуратуру.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ТОВ Мускатель ЛТД звернулося до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить зазначене рішення скасувати та постановити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Скаржник вважає, що справа розглянута без представника апелянта, не зважаючи на те, що через систему електронний суд було подано письмову заяву з клопотанням відкласти розгляд справи, у зв`язку з участю адвоката у іншому судовому засіданні. Європейський суд з прав людини у справі «Бартая проти Грузії» (заява №10978/06) дійшов висновку, що відмова суду перенести засідання за клопотанням адвоката, що брав участь у іншому процесі, та розгляд справи без захисника є порушенням ст. 6 (право на справедливий суд) Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. вирішуючи спір про право власності Відповідача, суд першої інстанції фактично позбавив останнього права на захист, оскільки письмового відзиву справа не містила.

Також скаржник зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги, що спірне нерухоме майно було набуте відповідачем на підставі розподільчого балансу в результаті реорганізації ТОВ "ОАЗИС ЛТД" та є його добросовісним набувачем.

Попередній власник отримав майно в свою чергу від ТОВ "ОМЕГА 11", яке у свою чергу отримало дане майно у результаті договору міни з фізичними особами, двоє з яких на сьогодні померли, а ОСОБА_1 набув інвалідності (копії підтверджуючих документів додаються). Крім того, судом першої інстанції не було досліджено, що спірна земельна ділянка знаходиться в оренді і, що оскаржуване рішення суду, вплине на права та інтереси орендатора. Таким чином до участі у справі не були залучені всі зацікавлені особи.

У зв`язку з цим, витребуванням спірного майна за відсутності справедливої компенсації призведе до покладення на відповідача індивідуального та надмірного тягаря та порушення балансу інтересів сторін. Таке непропорційне обтяження відповідача матиме наслідком порушення його прав, які об`єктивно існують на час розгляду спору, а отже призведе і до порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції. Відповідач дотримався усіх процедур, що від нього вимагалися.

Також в прохальній частині апеляційної скарги скаржник просив долучити до матеріалів справи у якості доказів по справі, які не були долучені у суді першої інстанції, у зв`язку з їх відсутністю у підприємства на момент розгляду справи, а саме: копії свідоцтв про смерть, довідка МСЕК, копії розподільчого балансу, витягу з реєстру прав на нерухоме майно, договір оренди земельної ділянки.

Згідно з частиною третьою статті 269 ГПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Отже, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Єдиний винятковий випадок, коли можливим є прийняття судом, у тому числі апеляційної інстанції, доказів з порушеннями встановленого процесуальним законом порядку, - це наявність об`єктивних обставин, які унеможливлюють своєчасне вчинення такої процесуальної дії з причин, що не залежали від особи, яка подає такий доказ, тягар доведення яких покладений на учасника справи.

При цьому за імперативним приписом частини четвертої статті 13 названого Кодексу кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних, зокрема, з невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 26.04.2021 у справі № 910/24991/15, від 11.06.2019 у справі № 906/353/17, від 05.12.2018 у справі № 910/7190/18, від 08.09.2020 у справі № 927/761/19, від 21.06.2018 у справі № 906/612/17.

Вказані положенні закріплені законодавцем з метою забезпечення змагальності процесу в суді першої інстанції, де сторони повинні надати всі наявні в них докази, і недопущення зловживання стороною своїми правами.

Враховуючи, що скаржник не навів жодного мотиву неможливості подачі доказів до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього, колегія суддів відмовляє у задоволенні такого клопотання.

Ухвалами Південно-західного апеляційного господарського суду (колегія суддів у складі: головуючий суддя В.М. Головей, судді С.І. Колоколов, Г.П. Разюк):

- від 12.01.2022р. у Господарського суду Херсонської області витребувано справу;

- від 21.01.2022р. апеляційну скаргу залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків апеляційної скарги;

- від 04.02.2022р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Мускатель ЛТД та призначено справи до розгляду у судовому засіданні 16.03.2022 року з повідомленням учасників справи.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.03.2022 прийнято справу №923/1137/21 до провадження у зміненому складі суду: головуючий суддя А.І. Ярош, судді Колоколов С.І., Принцевська Н.М. Постановлено, що про дату, час та місце судового засідання учасники справи будуть повідомлені додатково.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 08.07.2022 призначено справу № 923/1137/21 до розгляду на 27.09.2022р. о 12:00, про що усіх учасників справи було повідомлено за вказаними ними електронними адресами та розміщено відповідне оголошення на офіційному веб-сайті Південно-західного апеляційного господарського суду на веб-порталі «Судова влада України».

12.12.2022 до апеляційного суду від ТОВ Мускатель ЛТД надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату та час після закінчення воєнного стану або де окупації Херсонської області від російських загарбників.

Розглянувши клопотання відповідача про відкладення розгляду апеляційної скарги та думку прокурора щодо заявленого клопотання, колегія суддів дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення з огляду на таке.

Відповідно до статті 122 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

Статтею 26 вказаного Закону визначено порядок здійснення правосуддя в умовах воєнного стану. Правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється. У разі неможливості здійснювати правосуддя судами, які діють на території, на якій введено воєнний стан, законами України може бути змінена територіальна підсудність судових справ, що розглядаються в цих судах, або в установленому законом порядку змінено місцезнаходження судів. Створення надзвичайних та особливих судів не допускається.

Враховуючи те, що явка учасників справи в судове засідання не визнавалася обов`язковою, суд вважає за можливе провести судовий розгляд без участі сторін. Крім того, скаржник завчасно був повідомлений про дату, час та місце судового засідання, що підтверджується його клопотаннями про відкладення розгляду справи. Водночас до клопотання не додано доказів неможливості участі представника скаржника у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Також Суд у вирішенні клопотання про відкладення розгляду апеляційної скарги зі справи врахував необхідність розумних строків розгляду справи та дотримання балансу інтересів учасників справи, з урахуванням того, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ Мускатель ЛТД відкрито 04.02.2022.

Також 14.02.2022 до суду апеляційної інстанції надійшли від скаржника пояснення, які за своїм змістом фактично є доповненням до апеляційної скарги.

Колегією суддів не приймаються вказані пояснення до уваги, оскільки на підставі п. 1 ст. 266 ГПК України вони подані з пропуском строку на апеляційне оскарження та без відповідного клопотання про поновлення такого строку.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, вислухавши пояснення прокурора, дослідивши наявні у справі матеріали, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, за інформацією, яка міститься в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, земельна ділянка, площею 40,2995 га, кадастровий номер :03:001:0252, що розташована на території Качкарівської сільської ради Бериславського району Херсонської області, цільове призначення для ведення фермерського господарства, належить на праві приватної власності ТОВ "Мускатель ЛТД" на підставі рішення державного реєстратора Милівської сілської ради Бериславського району Херсонської області від 30.05.2018 № 41332259, запис про право власності № 26366066 від 26.05.2018.

Також, за інформацією, яка міститься в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, земельна ділянка, площею 40,2996 га, кадастровий номер :03:001:0253, що розташована на території Качкарівської сільської ради Бериславського району Херсонської області, цільове призначення для ведення фермерського господарства, належить на праві приватної власності ТОВ "Мускатель ЛТД" на підставі рішення державного реєстратора Милівської сілської ради Бериславського району Херсонської області від 30.05.2018 № 41332242 та запис про право власності №26366049 від 26.05.2018.

Підставами для державної реєстрації права власності за ТОВ "Мускатель ЛТД" був розподільчий баланс від 21.05.2018 в результаті реорганізації ТОВ «ОАЗИС».

Вказані обставини підтверджуються також листом від 19.04.2021 ГУ Держгеокадастру у Херсонській області на запит від 05.04.2021 № 15/1-2126-18, в якому останнє повідомило Херсонської обласної прокурату про те, що земельна ділянка :03:001:0161 перенесена до архівного шару Державного земелбьного кадастру в результаті поділу на підставі «Технічної докусентації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки наданої у власність ТОВ «ОАЗИС» для ведення фермерського господарства, яка розроблена ФОП Столярчук О.Я.». В результаті поділу утворилося дві земельні ділянки :03:001:0252 - 40,2995 га, і :03:001:0253 40,2996 га.

Разом з тим, постановою Херсонського апеляційного суду від 09.02.2021р. у справі №766/13819/19, що набрала законної сили, апеляційну скаргу заступника прокурора Херсонської області, який діє в інтересах держави в особі: Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру задоволено частково. Рішення Бериславського районного суду Херсонської області від 30 липня 2020 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання недійсним договору оренди, визнання недійсними (незаконними) наказів скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

Визнано недійсним договір оренди розташованої на території Качкарівської сільської ради Бериславського району Херсонської області земельної ділянки площею 80,599 га (кадастровий номер :03:053:0001), укладений 20.07.2016 Головним управлінням Держгеокадастру в Херсонській області із ОСОБА_1 , зареєстрований 22.07.2016 року за № 15523816.

Визнано недійсним (незаконним) наказ ГУ Держгеокадастру в Херсонській області від 26.10.2016 № 21-6024/18-16-СГ, яким затверджено проект землеустрою та надано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 14,8360 га (кадастровий номер :03:001:0136) для ведення фермерського господарства на території Качкарівської сільської ради Бериславського району Херсонської області.

Визнано недійсним (незаконним) наказ ГУ Держгеокадастру в Херсонській області від 26.10.2016 № 21-6032/18-16-СГ, яким затверджено проект землеустрою та надано у власність ОСОБА_3 земельну ділянку площею 11,9867 га (кадастровий номер :03:001:0137) для ведення фермерського господарства на території Качкарівської сільської ради Бериславського району Херсонської області.

Визнано недійсним (незаконним) наказ ГУ Держгеокадастру в Херсонській області від 26.10.2016 № 21-6028/18-16-СГ, яким затверджено проект землеустрою та надано у власність ОСОБА_4 земельну ділянку площею 8,8313 га (кадастровий номер :03:001:0138) для ведення фермерського господарства на території Качкарівської сільської ради Бериславського району Херсонської області.

Визнано недійсним (незаконним) наказ ГУ Держгеокадастру в Херсонській області від 26.10.2016 № 21-6033/18-16-СГ, яким затверджено проект землеустрою та надано у власність ОСОБА_5 земельну ділянку площею 8,3089 га (кадастровий номер :03:001:0139) для ведення фермерського господарства на території Качкарівської сільської ради Бериславського району Херсонської області.

Визнано недійсним (незаконним) наказ ГУ Держгеокадастру в Херсонській області від 26.10.2016 № 21-6026/18-16-СГ, яким затверджено проект землеустрою та надано у власність ОСОБА_6 земельну ділянку площею 8,3040 га (кадастровий номер :03:001:0140) для ведення фермерського господарства на території Качкарівської сільської ради Бериславського району Херсонської області.

Визнано недійсним (незаконним) наказ ГУ Держгеокадастру в Херсонській області від 26.10.2016 № 21-6030/18-16-СГ, яким затверджено проект землеустрою та надано у власність ОСОБА_7 земельну ділянку площею 9,1030 га (кадастровий номер :03:001:0141) для ведення фермерського господарства на території Качкарівської сільської ради Бериславського району Херсонської області.

Визнано недійсним (незаконним) наказ ГУ Держгеокадастру в Херсонській області від 26.10.2016 № 21-6031/18-16-СГ, яким затверджено проект землеустрою та надано у власність ОСОБА_8 земельну ділянку площею 9,3780 га (кадастровий номер :03:001:0142) для ведення фермерського господарства на території Качкарівської сільської ради Бериславського району Херсонської області.

Визнано недійсним (незаконним) наказ ГУ Держгеокадастру в Херсонській області від 26.10.2016 № 21-6029/18- 16-СГ, яким затверджено проект землеустрою та надано у власність ОСОБА_9 земельну ділянку площею 9,8512 га (кадастровий номер :03:001:0143) для ведення фермерського господарства на території Качкарівської сільської ради Бериславського району Херсонської області.

Апеляційним судом було встановлено, що Головним управлінням Держгеокадастру у Херсонській області (далі - ГУ Держгеокадастру) прийнято наказ від 13.06.2016 № 148/0/7-16 Про проведення земельних торгів у формі аукціону, за яким передбачено продати на земельних торгах у формі аукціону право оренди на земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної власності площею 80,5991 га, для ведення фермерського господарства, розташовану за межами населених пунктів на території Качкарівської сільської ради Бериславського району Херсонської області. Вищезазначеним наказом встановлено за результатами земельних торгів передати переможцю торгів за лотом вказану земельну ділянку у користування на умовах, визначеними договором оренди землі. 20.07.2016 протоколом земельних торгів № 16/07/16 з продажу права оренди на земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної власності, проведених ГУ Держгеокадастру, площею 80,5991 га, кадастровий номер :03:053:0001, для ведення фермерського господарства на території Качкарівської сільської ради Бериславського району Херсонської області, ОСОБА_1 визнано переможцем.

Між ГУ Держгеокадастру, з однієї сторони та переможцем земельних торгів за лотом № 72, визначеним на підставі протоколу земельних торгів від 20.07.2016 № 16/07/16, ОСОБА_1 , з другої сторони було укладено договір оренди землі. 27.07.2016 ОСОБА_1 засновано та зареєстровано фермерське господарство АХТУБА, до складу якого увійшли громадяни ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 . Вказані особи звернулися з заявами до ГУ Держгеокадастру про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність, як члену фермерського господарства земельної ділянки в розмірі земельної частки (паю), із земель раніше наданих в оренду громадянину ОСОБА_1 для ведення фермерського господарства, згідно договору оренди землі від 20.07.2016. Наказами ГУ Держгеокадастру від 14.09.2016 їм надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок у розмірі, що не перевищує розмір земельної частки (паю) із земельної ділянки кадастровий номер :03:053:0001, яка перебувала у користуванні ОСОБА_1 згідно договору оренди від 22.07.2016.

На виконання наказів було розроблено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність в розмірі, що не перевищує розмір земельної частки (паю) членам ФГ АХТУБА загальною площею 80,5991 га для ведення фермерського господарства із земель державної власності на території Качкарівської сільської ради Бериславського району Херсонської області та надані погоджувальні висновки.

Після розроблення проекту землеустрою, його погодження та присвоєння ділянкам кадастрових номерів наказами ГУ Держгеокадастру від 26.10.2016 №21 -6029/18-16-СГ, №21-6028/18-16-СГ, №21-6032/18-16-СГ, №21-6033/18-16-СГ, №21-6026/18-16-СГ, №21-6031/18-16-СГ, № 21-6030/18- 16-СГ, №21-6024/18-16-СГ вищевказаний проект затверджено та передано у власність для ведення фермерського господарства наступні ділянки:

- площею 9,8512 га, кадастровий номер :03:001:0143, передано ОСОБА_9 ;

- площею 8,8313 га, кадастровий номер :03:001:0138, передано ОСОБА_4 ;

- площею 11,9867 га, кадастровий номер :03:001:0137, передано ОСОБА_11 ;

- площею 8,3089 га, кадастровий номер :03:001:0139, передано ОСОБА_5 ;

- площею 8,3040 га, кадастровий номер :03:001:0140, передано ОСОБА_12 ;

- площею 9,3780 га, кадастровий номер :03:001:0142, передано ОСОБА_13 ;

- площею 9,1030 га, кадастровий номер :03:001:0141, передано ОСОБА_7 ;

- площею 14,8360 га, кадастровий номер :03:001:0136, передано ОСОБА_1

Державним реєстратором Милівської сільської ради Бериславського району 04.11.2016 зареєстровано право власності вказаних осіб на ділянки.

У подальшому, 16.11.2016 ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , укладено договори міни належних їм земельних ділянок з ТОВ Омега 11 та відповідно зареєстровано припинення їх права власності.

Внаслідок міни земельних ділянок зазначеними особами отримано у спільну часткову власність (по 1/8 частини) ділянку площею 0,0143 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Шляхівської сільської ради Бериславського району.

16.11.2016 приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу вчинено державну реєстрацію права власності ТОВ Омега 11 на ділянки площею 14,8360 га, площею 11,9867 га, площею 8,8313 га, площею 8,3089 га, площею 8,3040 га, площею 9,1030 га, площею 9,3780 га, площею 9,8512 га.

За даними Публічної кадастрової карти України після набуття ТОВ Омега 11 права власності на вказані ділянки їх об`єднано, внаслідок чого утворено єдину земельну ділянку площею 80,5991 га, якій присвоєно кадастровий номер :03:053:0001 та 14.12.2016 здійснено її державну реєстрацію.

Право власності ТОВ Омега 11 на ділянку зареєстровано 14.12.2016 за№ 18137428.

Після відчуження членами ФГ Ахтуба належних їм ділянок 06.02.2017 припинено фермерське господарство як юридичну особу, що підтверджується даними офіційного веб-сайту Міністерства юстиції України.

Між ГУ Держгеокадастру, з однієї сторони та переможцем земельних торгів за лотом № 72, визначений на підставі протоколу земельних торгів від 20.07.2016 № 16/07/16, ОСОБА_1 , з другої сторони було укладено договір оренди землі строком на 7 (сім) років.

27.07.2016 ОСОБА_2 засновано та зареєстровано юридичну особу - Фермерське господарство АХТУБА, до складу якого увійшли громадяни ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які у подальшому звернулися із заявами до ГУ Держгеокадастру про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність, як члену фермерського господарства земельної ділянки в розмірі земельної частки (паю), із земель раніше наданих в оренду громадянину ОСОБА_2 для ведення фермерського господарства, згідно договору оренди землі від 20.07.2016.

Наказами ГУ Держгеокадастру від 14.09.2016 вказаним особам надано дозвіл на розроблення, проекту землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок у розмірі, що не перевищує розмір земельної частки (паю) із земельної ділянки кадастровий номер :03:053:0001, яка перебувала у користуванні ОСОБА_2 згідно договору оренди від 22.07.2016.

На виконання Наказів про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок у розмірі, що не перевищує розмір земельної частки (паю) із земельної ділянки кадастровий номер :03:053:0001, яка перебувала у користуванні ОСОБА_2 згідно договору оренди від 22.07.2016 було розроблено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність в розмірі, що не перевищує розмір земельної частки (паю) членам ФГ АХТУБА загальною площею 80,5991 га для ведення фермерського господарства із земель державної власності на території Качкарівської сільської ради Бериславського району Херсонської області та надані погоджувальні висновки.

ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_14 реалізували право на приватизацію земельної ділянки фермерського господарства.

З листа Головного управління Держпродспоживслужби в Херсонській області від 05.01.2018 вбачається, що за ФГ Ахтуба, членами цього господарства у період з 01.01.2016 сільськогосподарської та іншої техніки по автоматизованій електронно-обліковій системі АгроТех в Херсонській області не реєструвалося. Члени ФГ Ахтуба - ОСОБА_15 і ОСОБА_16 , як державні службовці, в силу вимог закону щодо обмеження у здійсненні підприємницької діяльності, до якої відноситься і фермерське господарство, не мали бути членами фермерського господарства, а отже і не мали набувати тих прав, які мають члени фермерського господарства.

Херсонським апеляційним судом встановлено, що відповідачами не доведено, що їх діяльність ведення фермерського господарства фактично ними здійснювалася на території знаходження земельної ділянки у Херсонської області за наявності їх проживання у Київській та Чернігівській області, а також за обставин виконання трудових обов`язків державних службовців двох його членів. Належні з 04.11.2016 ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_14 земельні ділянки загальною площею 80,5991 га, через 12 днів, а саме, 16.11.2016 обміняні ними з ТОВ Омега 11 на земельну ділянку 0,0143 га (по 1/8 частині кожному), яка розташована на території Шляхівської сільської ради Бериславського району Херсонської області та відповідно зареєстровано припинення їх права власності.

З часу заснування та реєстрації ФГ Ахтуба 27.07.2016 та до часу відчуження земельних ділянок, отриманих у власність відповідачами як членами фермерського господарства, 16.11.2016, діяльність, яка визначена ст. 1 Закону Про фермерське господарство не здійснювалася фермерським господарством фактично, реально та у розрізі використання земельної ділянки, отриманої в оренду, а потім у власність.

Аналіз обставини міни від 16.11.2016 земельних ділянок загальною площі 80,5991 га - ріллі, отриманих у власність 04.11.2016, на земельну ділянку площею 0,0143 га, з урахуванням наведеної норми права, у сукупності з вищенаведеними обставинами відсутності фактичного здійснення підприємницької діяльності фермерським господарством, відсутності реального настання правових наслідків за договором оренди - надає підстави для висновку що договір оренди, як правочин не був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

З огляду на наведене, Херсонський апеляційний суд дійшов висновку, що наявні підстави для визнання укладеного із ОСОБА_1 договору оренди земельної ділянки недійсним.

Відповідно до приписів ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини.

За змістом наведеної процесуальної норми, неодмінною умовою її застосування є участь тих самих осіб або особи, щодо якої встановлено ці обставини, як у справі, що розглядається господарським судом, так і у справі зі спору, що вирішувався раніше, і в якій встановлено певні обставини, що мають значення для справи, що розглядається.

Вищевказані обставини встановлені рішенням суду, що набрало законної сили, у справі де брали участь ті ж самі особи, що і у даній справі, а тому вони не повинні доводитися знову у даній справі.

Преюдиціальні факти є обов`язковими при вирішенні інших справ та не підлягають доказуванню, оскільки їх істинність встановлено у рішенні, у зв`язку з чим немає необхідності встановлювати їх знову, піддаючи сумніву істинність та стабільність судового акту, який набрав законної сили.

У преамбулі та статті 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав та свобод людини, рішенні Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 у справі за заявою № 48553/99 Совтрансавто-Холдінг проти України, а також рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.1999 у справі за заявою № 28342/95 Брумареску проти Румунії встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення одним з основоположних аспектів верховенства права принципу юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів.

В силу статті 11 ГПК України, статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини згадані судові рішення та зміст самої Конвенції про захист прав та свобод людини є пріоритетним джерелом права для національного суду.

Отже, на час розгляду даної справи власником спірних земельних ділянок є ТОВ «Мускатель, ЛТД».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14 міститься висновок про те, що серед способів захисту речових прав цивільне законодавство відокремлює, зокрема, витребування майна з чужого незаконного володіння (стаття 387 ЦК України) й усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном (стаття 391 ЦК України, частина друга статті 152 ЗК України). Вказані способи захисту можна реалізувати шляхом подання віндикаційного та негаторного позовів відповідно.

Власник земельної ділянки може вимагати, зокрема, усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою (частина друга статті 152 ЗК України).

Згідно зі статтею 387 ЦК власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 388 ЦК якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Якщо є підстави, передбачені статтею 388 ЦК, які дають право витребувати майно у добросовісного набувача, захист прав особи, яка вважає себе власником майна, можливий шляхом задоволення віндикаційного позову.

Віндикація - це витребування своєї речі неволодіючим власником від володіючого не власника. Віндикація - це передбачений законом основний речово-правовий спосіб захисту цивільних прав та інтересів власника майна чи особи, що має речове право на майно (титульного володільця), який полягає у відновленні становища, що існувало до порушення, шляхом повернення об`єкта права власності у володіння власника (титульного володільця) з метою відновлення права використання власником усього комплексу його правомочностей.

Витребування майна шляхом віндикації застосовується, зокрема, якщо між власником (законним володільцем) і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору.

Наведене вище відповідає висновкам Верховного Суду щодо застосування норм права, сформульованих у постановах від 17.02.2016 у справі № 6-2407цс15, від 28.11.2018 у справі № 504/2864/13-ц.

Рішення суду про витребування майна є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за відповідачем (постанова Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 183/1617/16).

У спорах про витребування майна суд має встановити обставини незаконного вибуття майна у власника на підставі наданих сторонами належних, допустимих і достатніх доказів (постанова Верховного Суду від 15.02.2022 у справі № 911/3034/15 (911/3692/20).

Тобто можливість витребування майна з володіння іншої особи законодавець ставить у залежність насамперед від змісту правового зв`язку між позивачем та спірним майном, його волевиявлення щодо вибуття майна, а також від того, чи є володілець майна добросовісним чи недобросовісним набувачем та від характеру набуття майна (оплатно чи безоплатно) (постанова Великої Палати Верховного Суду від 02.11.2021 у справі № 925/1351/19).

Таким чином, факт неправомірності набуття права власності, якщо це не випливає із закону, підлягає доказуванню, а правомірність набуття права власності включає законність і добросовісність такого набуття.

Добросовісним набувачем є особа, яка не знала і не могла знати про те, що майно придбане в особи, яка не мала права його відчужувати.

Недобросовісний набувач навпаки на момент здійснення угоди про відчуження спірного майна знав або міг знати, що річ відчужується особою, якій вона не належить і яка на її відчуження не має права.

Від недобросовісного набувача майно може бути витребувано в будь-якому випадку. Від добросовісного - лише в передбачених законом випадках, а саме відповідно до статті 388 Цивільного кодексу України.

Наявність у діях власника волі на передачу майна іншій особі унеможливлює витребування майна від добросовісного набувача.

З огляду на наведене, колегією суддів відхиляються безпредметні посилання скаржника нате, що судом першої інстанції не взято до уваги, що спірне нерухоме майно було набуте відповідачем на підставі розподільчого балансу в результаті реорганізації ТОВ "ОАЗИС ЛТД" та є його добросовісним набувачем.

Таким чином, у спорі між особою, яка вважає себе власником спірного майна, та особою, яка вважає себе законним володільцем (користувачем) спірного майна, сторонами спору є особи, які претендують на спірне майно, а суду для правильного вирішення спору слід з`ясувати та перевірити передусім правові підстави, відповідно до яких виникло та існує речове право на майно (правовий висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 23.05.2018 у справі № 910/73/17).

За висновками, наведеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 183/1617/16, власник з дотриманням вимог статті 388 ЦК може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, ланцюгу договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника.

За приписами статей 387, 388 Цивільного кодексу України особою, яка може звернутися з віндикаційним позовом, є також і власник майна.

Право на витребування майна з чужого незаконного володіння має зокрема особа (власник, який не володіє), яка має відповідні правовстановлюючі документи, що беззаперечно підтверджують належність їй конкретно визначеного майна, яке було незаконно привласнено іншою особою (не власник, який володіє).

Зазначене узгоджується з висновками Верховного Суду у постановах від 27.03.2018 у справі № 916/723/15-г, від 27.03.2018 у справі № 916/1979/15).

З огляду на наведене, місцевий господарський суд врахувавши, що власником спірних земельних ділянок є держава і вони вибули з її володіння поза її волею, оскільки в судовому порядку визнано недійсним укладений із ОСОБА_2 договір оренди земельної ділянки та наказів ГУ Держгеокадастру про передачу у приватну власність земельних ділянок, які у наступному за відплатними договорами (договорами міни) вибули на користь інших осіб (ТОВ «Омега 11», ТОВ «Оазис, ЛТД», ТОВ «Мускатель, ЛТД»), що не були сторонами оспорюваного договору, та на цей час перебувають у власності ТОВ «Мускатель, ЛТД» дійшов обґрунтованих висновків про наявність підстав для задоволення позову в частині витребування цих ділянок у ТОВ «Мускатель, ЛТД».

У розумінні положень статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у чинній редакції способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; судове рішення про скасування державної реєстрації прав. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 23.06.2020 у справі № 906/516/19, від 30.06.2020 у справі № 922/3130/19, від 03.03.2021 року по справі № 914/285/19.

При цьому, відповідно до абзацу 3 частини третьої статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Тому, судом першої інстанції вірно встановлено, що обраний позивачем спосіб захисту в частині скасування державної реєстрації права власності за відповідачем та припиненням права власності відповідача узгоджується з приписами статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Колегія суддів наголошує, що потреба у задоволенні вимоги позивача про скасування державної реєстрації права власності одночасно з вимогою про витребування цього майна зумовлена особливістю саме спірних правовідносин.

З огляду на наведене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Твердження скаржника про те, що справа розглянута без його представника спростовуються наявними в матеріалах справи заявою про зупинення провадження у справі, з якої вбачається, що відповідач був обізнаний про перебування даної справив провадження господарського суду (т. 1, а.с.75), рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (т.1, а.с. 101, 103), а також заявою про вступ у справу як представника та про відлкладення розгляду (т. 1, а.с. 115).

Крім того, колегія суддів зазначає, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 28.10.2021 у справі № 11-250сап21 акцентувала увагу на тому, що ЄСПЛ неодноразово висловлював позицію, згідно з якою відкладення розгляду справи має бути з об`єктивних причин і не суперечити дотриманню розгляду справи у розумні строки. Так, у рішенні у справі «Цихановський проти України» (Tsykhanovsky v. Ukraine) ЄСПЛ зазначив, що саме національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні. Суд нагадує, що він зазвичай визнає порушення пункту 1 статті 6 Конвенції у справах, які порушують питання, подібні до тих, що порушуються у цій справі. Аналогічну позицію висловлено у рішеннях ЄСПЛ «Смірнова проти України» (Smirnov v. Ukraine, Application N 36655/02), «Карнаушенко проти України» (Karnaushenko v. Ukraine, Application N 23853/02).

Як відзначив Верховний Суд у постанові від 12.03.2019 у справі № 910/12842/17 відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

В свою чергу, Верховний Суд у постанові від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18 зробив правовий висновок, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.07.2022 у справі № 918/539/16.

Таким чином, згідно усталеної судової практики та позиції ЄСПЛ відкладення розгляду справи можливе з об`єктивних причин, як-то неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні чи недостатність матеріалів для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення.

Пунктом 2 ч. 3 ст. 202 ГПК України визначено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Частиною 12 ст. 270 ГПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Отже, порушення судом першої інстанції норм процесуального права при вирішенні даного спору по суті, судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому доводи скаржника в цій частині не приймаються до уваги.

Принцип змагальності (ст. 13 ГПК України) та принцип рівності сторін (ст. 7 ГПК України), які тісно пов`язані між собою, є основоположними компонентами концепції "справедливого судового розгляду" у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції. Вони вимагають "справедливого балансу" між сторонами: кожній стороні має бути надана розумна можливість представити свою справу за таких умов, що не ставлять її чи його у явно гірше становище порівняно з протилежною стороною.

Місцевим господарським судом при прийнятті рішення було дотримано вказаних принципів та забезпечено сторонам справедливий судовий розгляд, взято до уваги інтереси учасників справи та почуто їх, що відповідає вимогам ГПК України та п. 1 ст. 6 Конвенції.

Згідно зі статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Колегія суддів зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент (рішення у справі "Серявін та інші проти України", пункт 58).

Тому інші доводи скаржника, що викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів не бере до уваги, оскільки вони висновків суду не спростовують та з урахуванням всіх обставин даної справи, встановлених судом, не впливають на правильність вирішення спору по суті та остаточний висновок.

З урахуванням наведених правових положень та встановлених обставин даної справи, колегія суддів вважає доводи викладені скаржником в апеляційній скарзі необґрунтованими, оскільки вони спростовуються зібраними по справі доказами та не відповідають вимогам закону, що регулює спірні правовідносини. За таких обставин колегія суддів не знаходить законних підстав для повного чи часткового задоволення вимог апеляційної скарги.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції було повно та всебічно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, надано їм належну правову оцінку та винесено рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, що дає підстави для залишення його без змін.

З огляду на те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає то в порядку ст. 129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору за подання та розгляд апеляційної скарги в сумі 3405 грн. покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 129, 253, 269, 270, 275, 276, 281-284 ГПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Мускатель ЛТД залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Херсонської області від 01 грудня 2021 року у справі № 923/1137/21 залишити без змін.

Постанова відповідно до вимог ст. 284 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені ст.ст.287-288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 20.12.2022.

Головуючий суддя А.І. Ярош

Судді С.І. Колоколов

Н.М. Принцевська