ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" грудня 2022 р. Справа№ 910/16540/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Скрипки І.М.

суддів: Михальської Ю.Б.

Тищенко А.І.

при секретарі судового засідання Колосовській А.Р.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання від 22.12.2022

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової служби України на ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.06.2022

у справі № 910/16540/21 (суддя Маринченко Я.В.)

за заявою Акціонерного товариства "Укртелеком"

про заміну боржника у справі №910/16540/21

за заявою Акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Київської міської філії АТ "Укртелеком"

про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Державної фіскальної служби України

В судовому засіданні 22.12.2022 відповідно до ст.ст. 240, 283 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст заяви

У жовтні 2021 Акціонерне товариство "Укртелеком" в особі Київської міської філії АТ "Укртелеком" звернулось до Господарського суду міста Києва з заявою до Державної фіскальної служби України про стягнення заборгованості за надані телекомунікаційні послуги (в порядку наказного провадження).

19.10.2021 Господарським судом міста Києва видано судовий наказ у справі №910/16540/21 про стягнення з Державної фіскальної служби України заборгованості в розмірі 19 344,00 грн, пені в розмірі 656,62 грн, 3% річних в розмірі 399,83 грн та інфляційні втрати в розмірі 678,65 грн.

26.05.2022 до суду через систему «Електронний суд» надійшла заява Акціонерного товариства "Укртелеком" про заміну боржника у справі №910/16540/21, Державної фіскальної служби України на її правонаступника - Державну податкову службу України, оскільки остання є правонаступником майна, прав та обов`язків реорганізованої ДФС України у відповідних сферах діяльності.

Короткий зміст оскаржуваної ухвали місцевого господарського суду та мотиви її прийняття

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.06.2022 заяву Акціонерного товариства "Укртелеком" про заміну боржника у справі №910/16540/21 задоволено. Змінено боржника по справі №910/16540/21 - Державну фіскальну службу України її правонаступником - Державною податковою службою України.

Зазначена ухвала мотивована тим, що:

- Постановою Кабінету Міністрів України "Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України" від 18.12.2018 №1200 (зі змінами і доповненнями, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 25.09.2019 №846) (далі - Постанова № 1200) утворено Державну податкову службу України та Державну митну службу України, реорганізувавши Державну фіскальну службу шляхом поділу. Державна податкова служба та Державна митна служба є правонаступниками майна, прав та обов`язків реорганізованої Державної фіскальної служби у відповідних сферах діяльності;

- згідно з відомостями, які містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб - підприємців, 17.05.2019 проведена державна реєстрація Державної податкової служби України як юридичної особи (запис №0085321 від 17.05.2019);

- з огляду на положення частини 1 статті 104, статтю 106 Цивільного кодексу України, Державна податкова служба України та Державна митна служба України прийняли на себе все майно, права та обов`язки Державної фіскальної служби України.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись із прийнятою ухвалою, Державна податкова служба України звернулася до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.06.2022 у справі №910/16540/21 та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні заяви АТ "Укртелеком" про заміну сторони виконавчого провадження - відмовити повністю.

Апеляційна скарга обґрунтована порушенням норм матеріального та процесуального права, неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, ухвала прийнята за недоведеністю обставин, що мають значення для справи, без застосування статей 52 та 334 ГПК України з дослідженням всіх обставин справи.

Доводи апеляційної скарги зводяться до наступного:

- ДПС не є правонаступником ДФС, оскільки ДФС на час розгляду справи не є припиненою, а перебуває у стадії припинення з 17.05.2020, про що свідчить запис в Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань;

- порушене право позивача стосується лише ДФС України, а оскільки остання не ліквідована та не припинена, у новоствореної ДПС України відсутні підстави для вчинення будь-яких дій щодо позивача.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу позивач спростовує доводи відповідача, у задоволенні апеляційної скарги просить відмовити.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.07.2022 апеляційну скаргу Державної податкової служби України на ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.06.2022 у справі №910/16540/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Куксова В.В., суддів Шаптали Є.Ю., Яковлєва М.Л.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.07.2022 відкладено вирішення питання щодо апеляційної скарги Державної податкової служби України на ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.06.2022 у справі № 910/16540/21 до надходження матеріалів справи до Північного апеляційного господарського суду. Витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/16540/21.

01.08.2022 до суду надійшли матеріали справи №910/16540/21.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.08.2022 апеляційну скаргу Державної податкової служби України на ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.06.2022 у справі № 910/16540/21 залишено без руху з огляду на неподання належних доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі. Надано скаржнику строк не більше семи днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, зазначених у її мотивувальній частині.

05.09.2022 від апелянта до суду надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги, до якої долучено платіжне доручення №1240 від 05.07.2022 про сплату судового збору в сумі 2481,00 грн.

Розпорядженням Керівника апарату від 07.11.2022 № 09.1-07/462/22 у зв`язку з рішенням зборів суддів Північного апеляційного господарського суду від 21.09.2022 справу №910/16540/21 передано на повторний автоматизований розподіл судових справ.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.11.2022 справу №910/16540/21 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Скрипка І.М., суддів: Михальська Ю.Б.,Тищенко А.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.11.2022 поновлено Державній податковій службі України пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 07.06.2022 у справі №910/16540/21, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державної податкової служби України на ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.06.2022 у справі №910/16540/21, розгляд справи призначено на 01.12.2022.

У зв`язку з оголошенням повітряної тривоги в м.Києві 01.12.2022 судове засідання у справі №910/16540/21 не відбулося.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.12.2022 розгляд справи призначено на 22.12.2022.

Явка представників сторін

Представник апелянта в судовому засіданні апеляційної інстанції 22.12.2022 підтримав доводи апеляційної скарги з підстав, викладених у ній, просив її задовольнити, оскаржувану ухвалу скасувати, у задоволенні заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні відмовити.

Представники позивача та Державної фіскальної служби України в судове засідання апеляційної інстанції 22.12.2022 не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, докази чого містяться в матеріалах справи, причини неявки представника ДФС суду не відомі.

09.12.2022 від представника АТ «Укртелеком» електронною поштою до суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника заявника.

Враховуючи положення ч. 12 ст. 270 ГПК України, відповідно до якого неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, зважаючи на те, що явка представника позивача та Державної фіскальної служби України обов`язковою в судове засідання не визнавалась, задоволення клопотання представника заявника про розгляд справи у його відсутність, судова колегія вважає за можливе розглянути справу у їх відсутність за наявними у справі матеріалами.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції у даній справі та перевірені судом апеляційної інстанції

Постановою Кабінету Міністрів України №1200 від 18.12.2018 "Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України" визначено, що Державна податкова служба України та Державна митна служба України є правонаступниками майна, прав та обов`язків реорганізованої Державної фіскальної служби України у відповідних сферах діяльності.

Постановою Кабінету Міністрів України "Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України" від 18.12.2018 №1200 (зі змінами і доповненнями, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 25.09.2019 №846) (далі - Постанова №1200) утворено Державну податкову службу України та Державну митну службу України, реорганізувавши Державну фіскальну службу шляхом поділу. Державна податкова служба та Державна митна служба є правонаступниками майна, прав та обов`язків реорганізованої Державної фіскальної служби у відповідних сферах діяльності.

Згідно з відомостями, які містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб - підприємців, 17.05.2019 проведена державна реєстрація Державної податкової служби України як юридичної особи (запис №0085321 від 17.05.2019).

З огляду на положення частини 1 статті 104, статтю 106 Цивільного кодексу України, Державна податкова служба України та Державна митна служба України прийняли на себе все майно, права та обов`язки Державної фіскальної служби України, у зв`язку з чим суд визнав за можливе задовольнити заяву АТ «Укртелеком» про заміну сторони у виконавчому провадженні та замінити боржника Державну фіскальну службу України на її правонаступника - Державну податкову службу України.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

При цьому колегія суддів зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін (рішення Суду у справі Трофимчук проти України no.4241/03 від 28.10.2010).

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, позицію учасників апеляційного провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженої ухвали норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвала підлягає залишенню без змін виходячи з наступного.

В обгрунтування поданої заяви позивач просив замінити боржника - Державну фіскальну службу України на її правонаступника - Державну податкову службу України.

Відповідно до частин 1, 2 статті 334 Господарського процесуального кодексу України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Відповідно до статті 52 Господарського процесуального кодексу України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони у матеріальному правовідношенні її правонаступником). У зв`язку з цим для вирішення судом питання про процесуальну заміну сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника.

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Відповідно до частини 1 статті 104 Цивільного кодексу України у разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Статтею 106 Цивільного кодексу України передбачено, що злиття, приєднання, поділ та перетворення юридичної особи здійснюються за рішенням його учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, а у випадках, передбачених законом, - за рішенням суду або відповідних органів державної влади. Законом може бути передбачено одержання згоди відповідних органів державної влади на припинення юридичної особи шляхом злиття або приєднання.

Як правильно встановлено судом, Постановою Кабінету Міністрів України №1200 від 18.12.2018 "Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України" визначено, що Державна податкова служба України та Державна митна служба України є правонаступниками майна, прав та обов`язків реорганізованої Державної фіскальної служби України у відповідних сферах діяльності.

Постановою Кабінету Міністрів України "Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України" від 18.12.2018 №1200 (зі змінами і доповненнями, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 25.09.2019 №846) (далі - Постанова №1200) утворено Державну податкову службу України та Державну митну службу України, реорганізувавши Державну фіскальну службу шляхом поділу. Державна податкова служба та Державна митна служба є правонаступниками майна, прав та обов`язків реорганізованої Державної фіскальної служби у відповідних сферах діяльності.

Згідно з відомостями, які містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб - підприємців, 17.05.2019 проведена державна реєстрація Державної податкової служби України як юридичної особи (запис №0085321 від 17.05.2019).

Основні завдання та повноваження Державної податкової служби визначені в Положенні про Державну податкову службу, затвердженому постановою КМУ від 06.03.2019 №227.

Розпорядженням КМУ від 21.08.2019 №682-р «Питання Державної податкової служби» вирішено погодитися з пропозицією Міністерства фінансів щодо можливості забезпечення здійснення Державною податковою службою покладених на неї постановою КМУ від 06.03.2019 №227 «Про затвердження положень про Державну податкову службу України та Державну митну службу України» функцій і повноважень Державної фіскальної служби України, що припиняється.

Правонаступництво юридичної особи, так само як і спадкове правонаступництво, завжди є універсальним, тобто передбачає одночасний перехід до правонаступника за передавальним актом або розподільчим балансом (ч.1 ст.104, ст..ст.106-109 ЦК України) і прав, і обов`язків юридичної особи, яка припиняється шляхом реорганізації.

Під час розгляду справи №910/17377/19 для огляду були надані розподільчі баланси (проміжні), як свідчать, що до Державної податкової служби України перейшли як активи Державної фіскальної служби України, так і її пасиви, про що зазначено в ухвалі Господарського суду міста Києва від 30.09.2021 у справі №910/17377/19.

З огляду на наявність розподільчих балансів (проміжних) Державної фіскальної служби, у даному випадку має місце факт універсального правонаступництва, коли до правонаступника - Державної податкової служби України разом з правами Державної фіскальної служби України перейшли обов`язки останньої.

Така позиція узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в постанові від 16.06.2020 у справі №910/5953/17, згідно з якою при універсальному правонаступництві все майно особи як сукупність прав та обов`язків, які їй належать, переходить до правонаступника чи правонаступників, при цьому в цій сукупності переходять усі окремі права та обов`язки, які належали на момент правонаступництва правопопереднику незалежно від їх виявлення на той момент. Ухвалюючи рішення про реорганізацію, уповноважений орган юридичної особи спрямовує свою волю на передачу не окремого майна, прав або обов`язків, а усієї їх сукупності. Отже, лише при припиненні суб`єкта господарювання шляхом поділу в розподільчому балансі визначається правонаступництво. Внаслідок же злиття, приєднання або перетворення правонаступником є лише одна особа і будь-який розподіл прав та обов`язків при таких видах реорганізації неможливий. Якщо припустити, що правонаступництво настає лише з моменту державної реєстрації припинення юридичної особи, то це призведе до можливостей порушення прав кредиторів, які протягом значного періоду часу не зможуть звернутися з вимогами до новоствореної юридичної особи, яка отримає все майно право попередника, але не буде нести відповідальність за його зобов`язаннями.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частиною 1 ст.8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

З огляду на встановлені обставини, відсутні підстави для скасування оскаржуваної ухвали.

Доводи апелянта не спростовують вірної ухвали суду, при ухваленні якої судом надано оцінку як кожному доказу окремо, так і в їх сукупності, вірно встановлено характер спірних правовідносин та в цілому правильно застосовані норми матеріального права, які їх регулюють.

Наведені в апеляційній скарзі доводи фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди апелянта з висновками суду першої інстанції про заміну боржника у справі №910/16540/21, а тому не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Враховуючи вище викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що у апеляційній скарзі не наведено достатніх та переконливих доводів, на підставі яких колегія суддів могла б прийти до висновку про помилковість висновків суду першої інстанції.

Виходячи з правил ч. 4 ст. 11 ГПК України, апеляційний суд застосовує практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України №4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що скаржником зроблено не було.

Відповідно до п.58 рішення ЄСПЛ Справа «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04) від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994, серія А, №303-А, п.29).

За таких обставин решту аргументів апелянта суд визнає такими, що не мають суттєвого впливу на прийняття ухвали у даній справі та не спростовують правильних висновків суду про заміну боржника у справі №910/16540/21.

Таким чином, застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права відповідає встановленим обставинам справи, що свідчить про відсутність підстав для скасування або зміни оскаржуваної ухвали.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів не вбачає правових підстав для задоволення апеляційної скарги Державної податкової служби України на ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.06.2022 у справі №910/16540/21.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги у зв`язку з відмовою в її задоволенні на підставі ст.129 ГПК України покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, ст.ст. 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державної податкової служби України на ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.06.2022 у справі №910/16540/21 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.06.2022 у справі №910/16540/21 залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Державну податкову службу України.

4. Матеріали справи №910/16540/21 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст постанови складено 22.12.2022.

Головуючий суддя І.М. Скрипка

Судді Ю.Б. Михальська

А.І. Тищенко