ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2022м. ДніпроСправа № 904/2596/22
Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Новікова Р.Г., розглянувши матеріали

за позовом Акціонерного товариства «Укртелеком» м. Київ в особі Дніпропетровської філії Акціонерного товариства «Укртелеком» м. Дніпро

до Виконавчого комітету Софіївської селищної ради Криворізького району Дніпропетровської області смт. Софіївка

про стягнення суми в розмірі 8172грн.95коп.

без представників сторін

СУТЬ СПОРУ: Акціонерне товариство «Укртелеком» в особі Дніпропетровської філії Акціонерного товариства «Укртелеком» звернулось до Виконавчого комітету Софіївської селищної ради Криворізького району Дніпропетровської області з позовом про стягнення суми боргу в розмірі 8172грн.95коп.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на ухилення відповідача від відшкодування витрат, пов`язаних з наданням позивачем протягом січня 2021року - червня 2022року телекомунікаційних послуг пільговим категоріям населення.

За розрахунком позивача витрати за січень грудень 2021року становили 6842грн.13коп., за січень червень 2022року - 1330грн.82коп.

Позивач зазначає, що розпорядником коштів бюджетного фінансування вищевказаних соціальних пільг мешканцям Софіївської селищної територіальної громади є Виконавчий комітет Софіївської селищної ради Криворізького району Дніпропетровської області.

Позивач повідомляє, що протягом квітня 2021року липня 2022 на адресу виконавчого органу Софіївської селищної ради направлялись листи з розрахунками про відшкодування витрат за надані протягом січня 2021року - червень 2022року телекомунікаційні послуги пільговим категоріям громадян. Водночас листи аналогічного змісту також надсилались на адресу Управління соціального захисту населення Криворізької районної державної адміністрації.

Позивач зазначає, що в квітні 2021року направляв на адресу відповідача проект договору про відшкодування витрат за надані телекомунікаційні послуги пільговим категоріям громадян на 2021 рік. Відповідач договір не підписав.

У відповідь на лист відповідача №1822 від 10.08.2021 позивач в листі №08-31-1108 від 22.09.2021 навів перелік осіб, що проживають на території Софіївської селищної територіальної громади та мають пільги за телекомунікаційні послуги.

В жовтні 2021 року позивач направив на адресу відповідача лист №08-31-1218 від 06.10.2021 з проектом договору про відшкодування витрат за надані телекомунікаційні послуги пільговим категоріям громадян на 2021 рік. Цей договір залишився неукладеним.

В листі №2230 від 25.10.2021 відповідач повідомив позивача про підготовку Програми відшкодування витрат за надані пільги з телекомунікаційних послуг пільговим категоріям населення Софіївської селищної територіальної громади на 2022 рік. Відповідач також вказав, що бюджетом на 2021 рік кошти на відшкодування витрат за надані телекомунікаційні послуги пільговим категоріям громадян не передбачені.

В листі №511 від 09.05.2022 відповідач повідомив позивача про прийняття Програми відшкодування витрат за надані пільги з телекомунікаційних послуг пільговим категоріям населення Софіївської селищної територіальної громади на 2022-2025 роки.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 30.08.2022 прийнятий позов до розгляду, відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику(повідомлення) сторін.

Запропоновано відповідачу у строк протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати суду відзив на позов відповідно до вимог статті 165 Господарського процесуального кодексу України, а також всі докази, що підтверджують заперечення проти позову; одночасно надіслати позивачу копію відзиву та доданих до нього документів, докази такого направлення надати суду.

Ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 30.08.2022 доставлена до електронного кабінету відповідача 30.08.2022.

На адресу суду 12.09.2022 надійшов відзив на позов, в якому зазначено про незгоду із заявленими вимогами.

У відзиві відповідач вказав, що між сторонами відсутній договір. Позивача було попереджено про відсутність в бюджеті селищної ради у 2021році коштів на відшкодування витрат, пов`язаних з наданням телекомунікаційних послуг пільговим категоріям населення.

На адресу суду 21.11.2022 надійшла заява позивача про зменшення розміру позовних вимог. Позивач вказав, що платіжним дорученням №843 від 22.10.2022 відповідач перерахував суму в розмірі 1807грн.73коп. для відшкодування витрат за надані телекомунікаційні послуги пільговій категорії громадян за січень - вересень 2022року.

Позивач зазначив, що до складу сплаченої відповідачем суми увійшла заявлена до стягнення сума в розмірі 1330грн.82коп. за січень червень 2022року. Враховуючи викладене, позивач заявив про зменшення розміру позовних вимог до 6842грн.13коп.

Відповідно до частини 2 статті 46 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження

Згідно з частиною 3 статті 252 Господарського процесуального кодексу України якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Таким чином позивач мав право подати письмову заяву про зміну предмету або підстав позову не пізніше 30днів від дня відкриття провадження у справі. В даному випадку позивач подав заяву до суду 18.11.2022, тобто за межами встановленого процесуального строку.

Згідно зі статтею 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи викладене, суд залишає без розгляду заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог.

Судом враховано, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

З огляду на викладене, з метою дотримання принципів господарського судочинства, суд розглянув справу в межах розумного строку.

Дослідивши матеріали справи, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, господарський суд встановив таке.

Акціонерне товариство "Укртелеком" виступає оператором телекомунікацій, що надає телекомунікаційні послуги на пільгових умовах споживачам, які мають право на пільги.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» №2017-III від 05.10.2000 (далі Закон про державні соціальні стандарти) виключно законами України визначаються пільги щодо оплати житлово-комунальних, транспортних послуг і послуг зв`язку та критерії їх надання. Державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Згідно із частиною 3 статті 63 Закону України «Про телекомунікації» №1280-IV від 18.11.2003 (чинного до 31.12.2021) телекомунікаційні послуги споживачам, які мають установлені законодавством України пільги з їх оплати, надаються операторами, провайдерами телекомунікацій відповідно до законодавства України.

В пункті 63 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №295 від 11.04.2012, вказано, що установлені законами пільги з оплати послуг надаються споживачеві відповідно до законодавства за місцем його проживання з дня пред`явлення ним документа, що підтверджує право на пільги.

Обов`язок надання послуг населенню на пільгових умовах окрім Закону України "Про телекомунікації" передбачено також іншими спеціальними законами, зокрема, Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", Законом України "Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку", Законом України "Про соціальний захист дітей війни", Законом України "Про жертви нацистських переслідувань", Законом України "Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні", Законом України "Про статус ветеранів військової служби і ветеранів органів внутрішніх справ та їх соціальний захист", Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", Законом України "Про охорону дитинства", Законом України "Про прокуратуру", Законом України "Про міліцію", Законом України "Про Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації в Україні", Кодексом Цивільного захисту України, Законом України "Про Службу безпеки України", Основами законодавства України про охорону здоров`я, Законом України "Про освіту", Законом України "Про позашкільну освіту", Законом України "Про бібліотеки і бібліотечну справу", Законом України "Про культуру", Законом України "Про музеї та музейну справу", Законом України "Про захист рослин" та Порядком надання пільг окремим категоріям громадян з урахуванням середньомісячного сукупного доходу сім`ї, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №389 від 04.06.2015.

Вищенаведеними нормами чинного законодавства встановлено право фізичних осіб, які мають визначений вказаними вище законами соціальний статус, на отримання послуг зв`язку на пільгових умовах (з частковою оплатою їх вартості або безкоштовно), та обов`язок позивача надавати такі послуги з урахуванням встановлених чинним законодавством пільг.

Чинне законодавство України не передбачає обов`язковості укладення договору про відшкодування витрат за надані послуги зв`язку пільговим категоріям громадян. Зобов`язання сторін у даній справі виникають безпосередньо із Законів України, зокрема, Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Акціонерне товариство "Укртелеком" в особі Дніпропетровської філії Акціонерного товариства "Укртелеком" надало протягом січня - грудня 2021року телекомунікаційні послуги на пільгових умовах відповідним категоріям громадян, що проживають на території Софіївської селищної територіальної громади Криворізького району Дніпропетровської області на суму 6842грн.13коп.

Факт надання позивачем телекомунікаційних послуг та фактичне споживання їх пільговими категоріями населення, підтверджуються доданими до матеріалів справи розрахунками видатків на відшкодування витрат, пов`язаних з наданням пільг за січень - грудень 2021.

Відповідні розрахунки видатків, акти звіряння розрахунків та зведені розрахунки видатків по категоріях пільг на відшкодування витрат у період з 01.01.2021 по 31.12.2021 щомісячно надавались відповідачу на паперових носіях, що підтверджується доданими копіями листів з доказами їх направлення та вручення відповідачу. Відповідач не мав зауважень до складених позивачем переліків пільгової категорії громадян, яким надані послуги зв`язку.

В статті 5 Бюджетного кодексу України №2456-VI від 08.07.2010 (в редакції, чинній протягом спірних відносин) вказано, що бюджетна система України складається з державного бюджету та місцевих бюджетів: бюджету Автономної Республіки Крим; обласних бюджетів; районних бюджетів; бюджетів місцевого самоврядування.

Відповідно до наведеного в пункті 7 частини 1 статті 7 Бюджетного кодексу України принципу субсидіарності бюджетної системи України, розподіл видів видатків між державним бюджетом та місцевими бюджетами, а також між місцевими бюджетами ґрунтується на необхідності максимально можливого наближення надання публічних послуг до їх безпосереднього споживача.

В частинах 1, 2 статті 20 Закону про державні соціальні стандарти вказано, що надання державних соціальних гарантій здійснюється за рахунок бюджетів усіх рівнів, коштів підприємств, установ і організацій та соціальних фондів на засадах адресності та цільового використання. Державні соціальні гарантії та державні соціальні стандарти і нормативи є основою для розрахунку видатків на соціальні цілі та формування на їх основі бюджетів усіх рівнів та соціальних фондів, міжбюджетних відносин, розробки загальнодержавних і місцевих програм економічного і соціального розвитку.

Стаття 82 Бюджетного кодексу України визначає, що видатки бюджетів поділяються на:

1) видатки на забезпечення конституційного ладу, державної цілісності та суверенітету, незалежного судочинства, а також інші передбачені цим Кодексом видатки, які не можуть бути передані на виконання Автономній Республіці Крим та місцевому самоврядуванню;

2) видатки, які визначаються функціями держави і можуть бути передані на виконання Автономній Республіці Крим та місцевому самоврядуванню з метою забезпечення найбільш ефективного їх виконання на основі принципу субсидіарності;

3) видатки на реалізацію прав та обов`язків Автономної Республіки Крим та місцевого самоврядування, які мають місцевий характер і визначені законами України.

Згідно зі статтею 83 Бюджетного кодексу України видатки, визначені пунктом 1 частини першої статті 82 цього Кодексу, здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України. Видатки, визначені пунктами 2 і 3 частини першої статті 82 цього Кодексу, здійснюються за рахунок коштів місцевих бюджетів, у тому числі трансфертів з Державного бюджету України.

Так, пунктами 3, 4 частини 1 статті 97 Бюджетного кодексу України визначено, що у Державному бюджеті України можуть передбачатися трансферти місцевим бюджетам, зокрема, у вигляді - субвенції на здійснення державних програм соціального захисту; додаткової дотації на компенсацію втрат доходів місцевих бюджетів внаслідок надання пільг, встановлених державою.

Частиною 2 статті 85 Бюджетного кодексу України передбачено, зокрема, що виконавчі органи відповідних місцевих рад зобов`язані забезпечити здійснення видатків, визначених пунктами 2 і 3 частини першої статті 82 цього Кодексу, з відповідних місцевих бюджетів з додержанням розподілу цих видатків між бюджетами, визначеного статтями 89-91 цього Кодексу та законом про Державний бюджет України.

Відповідно до пункту 20-4 частини 1 статті 91 Бюджетного кодексу України №2456-VI від 08.07.2010 (в редакції, чинній протягом спірних відносин) до видатків місцевих бюджетів, що можуть здійснюватися з усіх місцевих бюджетів, належать видатки на пільги з послуг зв`язку, інші передбачені законодавством пільги, що надаються ветеранам війни; особам, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"; особам, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною; вдовам (вдівцям) та батькам померлих (загиблих) осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною; постраждалим учасникам Революції Гідності; особам, які мають особливі трудові заслуги перед Батьківщиною; вдовам (вдівцям) та батькам померлих (загиблих) осіб, які мають особливі трудові заслуги перед Батьківщиною; ветеранам праці; жертвам нацистських переслідувань; ветеранам військової служби; ветеранам органів внутрішніх справ; ветеранам Національної поліції; ветеранам податкової міліції; ветеранам державної пожежної охорони; ветеранам Державної кримінально-виконавчої служби; ветеранам служби цивільного захисту; ветеранам Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України; вдовам (вдівцям) померлих (загиблих) ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції, ветеранів податкової міліції, ветеранів державної пожежної охорони, ветеранів Державної кримінально-виконавчої служби, ветеранів служби цивільного захисту та ветеранів Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України; особам, звільненим з військової служби, які стали особами з інвалідністю під час проходження військової служби; особам з інвалідністю, дітям з інвалідністю та особам, які супроводжують осіб з інвалідністю I групи або дітей з інвалідністю (не більше одного супроводжуючого); реабілітованим громадянам, які стали особами з інвалідністю внаслідок репресій або є пенсіонерами; громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи; дружинам (чоловікам) та опікунам (на час опікунства) дітей померлих громадян, смерть яких пов`язана з Чорнобильською катастрофою; багатодітним сім`ям, дитячим будинкам сімейного типу та прийомним сім`ям, в яких не менше року проживають відповідно троє або більше дітей, а також сім`ям (крім багатодітних сімей), в яких не менше року проживають троє і більше дітей, враховуючи тих, над якими встановлено опіку чи піклування.

Додатково слід зазначити, що в пункті 9 частини 1 статті 87 Бюджетного кодексу України видатки на пільги з послуг зв`язку відсутні серед видатків державного бюджету. В Законі України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» №1082-IX від 15.12.2020 такі видатки також не віднесені до складу видатків державного бюджету.

Таким чином видатки на пільги з послуг зв`язку віднесені до витрат місцевих бюджетів.

Відповідно до частини 4 статті 20 Закону про державні соціальні стандарти розробка та виконання Державного бюджету України, бюджету Автономної Республіки Крим та місцевих бюджетів здійснюються на підставі пріоритетності фінансування видатків для забезпечення надання державних соціальних гарантій.

Пунктом 6 статті 48 Бюджетного кодексу України передбачено, що бюджетні зобов`язання щодо виплати субсидій, допомоги, пільг з оплати спожитих житлово-комунальних послуг та послуг зв`язку (в частині абонентної плати за користування квартирним телефоном), компенсацій громадянам з бюджету, на що згідно із законами України мають право відповідні категорії громадян, обліковуються Казначейством України незалежно від визначених на цю мету бюджетних призначень.

Пунктом 2.11 Порядку реєстрації та обліку бюджетних зобов`язань розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів в органах Державної казначейської служби України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №309 від 02.03.2012, також встановлено, що бюджетні фінансові зобов`язання щодо виплати субсидій, допомоги, пільг з оплати спожитих житлово-комунальних послуг та послуг зв`язку (в частині абонентної плати за користування квартирним телефоном), компенсацій громадянам з бюджету, на що згідно із законами України мають право відповідні категорії громадян, обліковуються органами Казначейства незалежно від визначених на цю мету бюджетних призначень.

Згідно із статтею 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» №280/97-ВР від 21.05.1997 (із змінами та доповненнями) (далі Закон про місцеве самоврядування) сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

В пункті 3 частини другої статті 22 Бюджетного кодексу України визначено, що за бюджетними призначеннями, визначеними іншими рішеннями про місцеві бюджети, головними розпорядниками бюджетних коштів можуть бути виключно, зокрема, виконавчі органи та апарати місцевих рад.

Згідно з підпунктом 1 пункту «а» статті 27 Закону про місцеве самоврядування до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у сфері соціально-економічного і культурного розвитку, планування та обліку належать, зокрема, власні (самоврядні) повноваження щодо підготовки програм соціально-економічного та культурного розвитку сіл, селищ, міст, цільових програм з інших питань самоврядування, подання їх на затвердження ради, організація їх виконання; подання раді звітів про хід і результати виконання цих програм.

Відповідно до підпунктів 1, 4 пункту «а» статті 28 Закону про місцеве самоврядування до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад в галузі бюджету, фінансів і цін належать, зокрема, власні (самоврядні) повноваження щодо складання, схвалення та подання на розгляд відповідної ради прогнозу місцевого бюджету, складання проекту місцевого бюджету, подання його на затвердження відповідної ради, забезпечення виконання бюджету; щоквартальне подання раді письмових звітів про хід і результати виконання бюджету; підготовка і подання відповідно до районних, обласних рад необхідних фінансових показників і пропозицій щодо складання проектів районних і обласних бюджетів; здійснення в установленому порядку фінансування видатків з місцевого бюджету.

Заперечуючи проти задоволення вимог щодо відшкодування витрат позивача, пов`язаних з наданням протягом січня грудня 2021року телекомунікаційних послуг пільговим категоріям населення в розмірі 6842грн.13коп., відповідач посилався на відсутність в бюджеті селищної ради у 2021році коштів на відшкодування таких витрат.

Як зазначалось раніше, видатки на пільги з послуг зв`язку віднесені до видатків місцевих бюджетів.

З огляду на принцип субсидіарності, закладений в пункті 7 частини 1 статті 7 Бюджетного кодексу України, зобов`язання з оплати пільг на послуги зв`язку, наданих позивачем мешканцям Софіївської селищної територіальної громади Криворізького району Дніпропетровської області, належать до видатків місцевого бюджету Софіївської селищної територіальної громади Криворізького району Дніпропетровської області.

Відповідно до статей 11, 509 Цивільного кодексу України цивільні права й обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права й обов`язки. Цивільні права й обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку; зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу; цивільні права й обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права й обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

Надання телекомунікаційних послуг пільговій категорії громадян є обов`язком позивача. Чинне законодавство України передбачає відшкодування витрат за надані послуги зв`язку пільговим категоріям громадян. Зобов`язання сторін в даній справі виникають безпосередньо із законів України і не залежать від їх бажання.

З огляду на вищевказані норми законодавства у позивача виникло цивільне право на відшкодування фактичних витрат, що виникли у зв`язку з наданням послуг зв`язку особам, які згідно з чинним законодавством мають право на соціальні пільги, а у відповідача - цивільний обов`язок здійснити з позивачем розрахунок за надані цим особам послуги.

Відповідач зобов`язаний здійснити розрахунки з позивачем щодо послуг, наданих протягом січня - грудня 2021 року в розмірі 6842грн.13коп. мешканцям Софіївської селищної територіальної громади Криворізького району Дніпропетровської області, які згідно з чинним законодавством мають право на соціальні пільги.

Докази відшкодування вартості телекомунікаційних послуг, які надавались позивачем на пільгових умовах за період з 01.01.2021 по 31.12.2021 на загальну суму 6842грн.13коп. в матеріалах справи відсутні.

Відсутність бюджетних коштів не є підставою для звільнення відповідача від виконання зобов`язань, що виникли з законодавчих актів.

Враховуючи викладене, суд задовольняє позовні вимоги про стягнення витрат, пов`язаних з наданням протягом січня - грудня 2021року телекомунікаційних послуг пільговим категоріям населення в розмірі 6842грн.13коп.

З огляду на матеріали справи суд закриває провадження у справі в частині стягнення витрат, пов`язаних з наданням протягом січня - червня 2022року телекомунікаційних послуг пільговим категоріям населення в розмірі 1330грн.82коп., у зв`язку з відсутністю предмету спору на підставі статті 231 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати позивача зі сплати судового збору в розмірі 2481грн покладаються на відповідача.

Керуючись нормами Бюджетного кодексу України, Цивільного кодексу України, Закону України «Про телекомунікації» №1280-IV від 18.11.2003, Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» №2017-III від 05.10.2000, Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» №280/97-ВР від 21.05.1997 (із змінами та доповненнями), статтями 3, 4, 13, 20, 41, 42, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 129, 231, 237, 238, 240, 241, 250-252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Закрити провадження у справі в частині стягнення витрат, пов`язаних з наданням протягом січня - червня 2022року телекомунікаційних послуг пільговим категоріям населення в розмірі 1330грн.82коп., у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Задовольнити позовні вимоги Акціонерного товариства «Укртелеком» м. Київ в особі Дніпропетровської філії Акціонерного товариства «Укртелеком» м. Дніпро до Виконавчого комітету Софіївської селищної ради Криворізького району Дніпропетровської області смт. Софіївка про стягнення 6842грн.13коп.

Стягнути з Виконавчого комітету Софіївської селищної ради Криворізького району Дніпропетровської області (Ідентифікаційний код 41053148; місцезнаходження: 53100, Криворізький район, смт. Софіївка, бульвар Шевченка, буд.19) на користь Акціонерного товариства «Укртелеком» (Ідентифікаційний код: 21560766; місцезнаходження: 01601, м. Київ, бульвар Шевченка, буд.18) в особі Дніпропетровської філії Акціонерного товариства «Укртелеком» (Ідентифікаційний код 25543196; місцезнаходження: 49101, м. Дніпро, вул. Херсонська, буд.26) суму в розмірі 6842грн.13коп., витрати зі сплати судового збору в розмірі 2481грн.

Видати наказ після набрання чинності рішенням.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду в строки, передбачені статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Р.Г. Новікова