ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" листопада 2022 р. Справа№ 910/3055/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Грека Б.М.

суддів: Отрюха Б.В.

Остапенка О.М.

за участю секретаря судового засідання Кочурової Т.О.

за участю представників:

Міністерства економіки України - Івашковський Д.В.

ТОВ «Агроснаб Дніпро» - Сиромятков Е.О.

ДП «Конярство України» - Вініченко В.В.

розглянувши клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроснаб Дніпро»

про розподіл судових витрат

у справі № 910/3055/20 (суддя Чеберяк П.П.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроснаб Дніпро»

до Державного підприємства «Конярство України»

третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідача Міністерство економіки України

про стягнення заборгованості в розмірі 950 309, 07 грн

за зустрічним позовом Міністерства економіки України

до 1.Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроснаб Дніпро»

2.Державного підприємства "Конярство України"

про визнання недійсними договорів поставки № 29/10/19 від 29.10.2019 та № 27/11/19 від 27.11.2019

в межах справи № 910/21682/15

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Астарта-Київ»

до Державного підприємства «Конярство України»

про банкрутство

В С Т А Н О В И В :

Суть спору.

Позивача звернувся до апеляційного господарського суду з клопотанням про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду в апеляційній інстанції справи №910/3055/20.

Позивач доводить, що на виконання договірних зобов`язань за договором від 18.02.2020 року з АО "Новум" сплатив на надані послуги 25000 грн (платіжне доручення №36 від 07.07.2022), тому такі фактичні витрати підлягають відшкодуванню позивачу.

ДП "Конярство України" у запереченнях на клопотання про відшкодування витрат на професійну допомогу по справі №910/3055/20 проти задоволення клопотання позивача заперечує з тих мотивів, що позивач не надав детального опису робіт (послуг), доказів, на підставі яких можна визначити розмір витрат на професійну правничу допомогу у цій справі. Крім того, апеляційне та касаційне провадження не було ініційоване ДП "Конярство України", тому правова допомога позивачу після прийняття рішення господарським судом першої інстанції не булла спричинена процесуальними діями ДП "Конярство України".

Міністерство економіки України у письмових поясненнях на клопотання позивача про відшкодуваання витрат на професійну правничу допомогу не погоджується з клопотанням, доводячи, що заявником не подано ппереднього (рієнтовного розрахунку) суми судових витрат; не подано детальний опис робіт (послуг); сума заявлених витрат є завищеною, не відповідає кпитерію реальності, розумності та є неспівмірною з виконаною роботою.

Апеляційне провадження (рух справи).

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.10.2022 клопотання передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді: Грек Б.М. - головуючий суддя, судді: Поляков Б.М., Остапенко О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.10.2022 заяву судді Північного апеляційного господарського суду Полякова Б.М. про самовідвід у справі №910/3055/20 задоволено; відведено суддю Північного апеляційного господарського суду Полякова Б.М. від розгляду клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроснаб Дніпро» про розподіл судових витрат у справі № 910/3055/20.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.10.2022 клопотання передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді: Грек Б.М. - головуючий суддя, судді: Отрюх Б.В., Остапенко О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.10.2022 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроснаб Дніпро» про розподіл судових витрат у справі № 910/3055/20 призначено до розгляду на 14.11.2022.

Суд апеляційної інстанції не встановив обставин, що перешкоджають розгляду справи у суді апеляційної інстанції.

Обставини справи, встановлені апеляційним господарським судом.

У провадженні Господарського суду міста Києва перебуває справа №910/21682/15 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Астарта-Київ" (далі - ТОВ фірма "Астарта-Київ") про банкрутство Державного підприємства "Конярство України" (далі - ДП "Конярство України") на стадії процедури розпорядження майном, введеної ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.10.2015.

У лютому 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Агроснаб Дніпро" (далі - ТОВ "Агроснаб Дніпро") звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до ДП "Конярство України" про стягнення заборгованості в розмірі 950309,07 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.01.2021 задоволено позов ТОВ "Агроснаб Дніпро" до ДП "Конярство України" про стягнення заборгованості за договорами поставки; стягнуто з ДП "Конярство України" на користь ТОВ "Агроснаб Дніпро" основний борг у сумі 945056,44 грн, 3% річних в сумі 5252,63 грн, судовий збір в сумі 14254,64 грн; у задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 24.02.2021 стягнуто з ДП "Конярство України" на користь ТОВ "Агроснаб Дніпро" 25000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 16.06.2021 рішення Господарського суду міста Києва від 20.01.2021 скасовано та постановлено нове рішення, яким задоволено зустрічний позов Міністерства економіки України; визнано недійсним договір поставки №29/10/19 від 29.10.2019, укладений між ТОВ "Агроснаб Дніпро" та філією "Запорізький кінний завод №86" ДП "Конярство України"; визнано недійсним договір поставки №27/11/19 від 27.11.2019, укладений між ТОВ "Агроснаб Дніпро" та філією "Запорізький кінний завод №86" ДП "Конярство України"; відмовлено у задоволенні первісного позову.

Постановою Верховного Суду від 27.10.2021 постанову Північного апеляційного господарського суду від 16.06.2021 скасовано, справу №910/3055/20 передано на новий розгляд до Північного апеляційного господарського суду.

За результатами нового розгляду справи постановою Північного апеляційного господарського суду від 06.07.2021 рішення Господарського суду міста Києва від 20.01.2021 у справі №910/3055/20 в частині відмови у задоволенні зустрічного позову Міністерства економіки України залишено без змін.

ТОВ "Агроснаб Дніпро" звернулося до апеляційного господарського суду з клопотанням про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених ТОВ "Агроснаб Дніпро" у зв`язку з новим розглядом справи №910/3055/20 у Північному апеляційному господарському суді, та вирішення питання щодо розподілу судового збору, сплаченого ТОВ "Агроснаб Дніпро" при поданні касаційної скарги у цій справі.

Відповідно до договору про надання правової допомоги від 18.02.2020 (далі - договір) з урахуванням додатку від 25.11.2021 до договору про надання правової допомоги предметом договору є надання адвокатським об`єднанням "НОВУМ" правничої допомоги клієнту у формі, в обсязі та на умовах, передбачених цим договором; правова допомога надається в порядку та обсязі, запропонованому обєднанням та узгодженої сторонами з конкретної проблем из урахуванням положень п.1.2. цього договору, про яку клієнт при необхідності повідомляє обєднання письмово та може обговорити порядок та обсяги її надання з урахуванням вимог чинного законодавства України щодо здійснення діяльності обєднання (п.п. 1.2, 1.3. договору).

Відповідно до п.4.1. за послуги, що виконуються та надаються обєднанням. Обсяг яких, передбачений додатком до договору, клієнт перераховує обєднанню гонорар, погоджений сторонами в додатку до договору.

Відповідно до п. 4.3 договору до суми гонорару не включаються витрати на сплату судового збору та інших обовязкових платежів. Танспортні витрати, можливі представницькі витрати. Необхідні для представництва інтересів клієнта, а включається лише вартість роботи обєднання. Сторонами у додатку до договору може бути передбачено інше.

Згідно розділу 1 додатку від 25.11.2021 до договору представницво інтересів клієнта по справі №910/3055/20 під час нового розгляду в Північному апеляційному господарському суді призначеного на підставі Постанови Касаційного господрського суду у складі Верховного Суду від 27.10.2021.

Згідно розділу 2 додатку від 25.11.2021 до договору за надання послуг, передбачених п. 1 цього додатку клієнт сплачує об`єднанню гонорар у сумі 25000 грн 00 коп.

Відповідно до акту виконаних (наданих) послуг згідно до Договору від 18.02.2020 року б.н. про надання правової допомоги та додатку від 25.11.2021 року по господарській справі №910/3055/20 під час нового розгляду справи в Північному апеляційному господарському суді призначеного на підставі Постанови Касаційного господрського суду у складі Верховного Суду від 27.10.2021 (далі - акт виконаних (наданих) послуг) загальна вартість наданих послуг відповідає фіксованій вартості за весь обсяг наданих послуг визначений у додатку від 25.11.2021 до договору про надання правової допомоги від 18.02.2020 за представництво інтересів клієнта під час нового розгляду справи в Північному апеляційному господарському суді призначеного на підставі Постанови Касаційного господрського суду у складі Верховного Суду від 27.10.2021 (п.2.).

Відповідно до платіжного доручення №36 від 07.07.2022 позивач сплатив на користь АО "НОВУМ" 25000 грн.

Мотиви постанови та висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Згідно зі статтею 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Частинами 1- 5 статті 126 зазначеного Кодексу визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частин 5 та 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду;

У постанові Верховного Суду від 12.07.2021 у справі № 903/317/20 зазначено, що аналіз наведених норм частини 4 статті 126 та статті 129 Господарського процесуального кодексу України дає підстави для висновку, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість витрат та їх пропорційність предмету спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

У постановах від 31.03.2021у справі №910/9916/17, від 28.01.2021 у справі №910/11309/18, від 17.12.2020 у справі №911/3086/17, від 17.12.2020 у справі №922/3708/19, від 15.09.2020 у справі №904/2756/19, від 21.05.2019 у справі №903/390/18, Верховний Суд вказав, що у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат.

Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц звернула увагу не те, що: 1) при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін; 2) розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

У постановах об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі №910/906/18 зазначено, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 ГПК України. Разом із тим, у частині п`ятій наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 129 ГПК України, визначені також положеннями частин шостої, сьомої, дев`ятої статті 129 цього Кодексу.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 126 ГПК України).

Отже, зміст вказаної норми свідчить, що для статті 126 і статті 129 ГПК України щодо зменшення судових витрат, які підлягають компенсації, визначено різні критерії щодо можливості такого зменшення.

Законодавством передбачено надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконання робіт та їх вартості, яка сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Із встановлених апеляційним господарським судом обставин справи вбачається, що витрати на професійну правничу допомогу, заявлені до стягнення позивачем, підтверджені доказами, а саме, актом виконаних (наданих) послуг та платіжним дорученням №36 від 07.07.2022.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 висловлено таку правову позицію": "Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату "гонорару успіху", у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність."

Апеляційна інстанція враховує, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, та ті обставини, що спірні послуги адвоката було реально надані позивачу, що підтверджено наданими доказами.

При цьому, колегія суддів враховує необхідність оцінки понесених позивачем витрат, виходячи з критерію їх реальності (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Оцінюючи понесені позивачем витрати на предмет відповідності вищезазначеним критеріям апеляційний господарський суд враховує, зокрема, що обсяг наданих посдлуг відносно їх ціни не є очевидно неспівмірним, ураховуючи складність справи (правовідносини з договору поставки з усіма специфікаціями та накладними) та неналежне виконання контрантами позивача своїх договірних зобов`язань, що зумовило виникнення спору та доводення його до судового втручання, предмет спору (заборгованість на суму 945056, 44 грн), що є значною сумою для позивача.

При цьому, у суду відсутні відомості, що заявлена вартість оплати відповідних послуг адвоката позивача є значно завищеною у порівнянні із тою, яка склалася в країні або в регіоні, беручи до уваги зміст спірних правовідносин та значення справи для позивача.

Враховуючи викладене, з огляду на принципи пропорційності та розумності, колегія суддів вважає таким, що відповідає обставинам цієї справи витрати на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції у розмірі 25000 грн.

Апеляційна інстанція відхиляє заперечення щодо необґрунтованості та завищення понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, оскільки такі зводяться лише до констатації незгоди з сумою, без наведення доводів та доказів нерозумності цих витрат, їх неспівмірності з ціною позову, складністю справи та її значенням для позивача.

Відповідно до частини 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

У цій справі суд надає оцінку, як детальному опису виконаної роботи, так і вчинення комплексу правничих дій, які у сукупності спрямовані на забезпечення належної реалізації прав та обов`язків клієнта для представництва його інтересів.

Зокрема, суд враховує, що аналіз матеріалів справи, судової практики. Формування правової позиції та участь у судових засіданнях не є лише окремими формальними діями, та не може оцінюватися лиш на предмет затраченого часу чи змісту конкретного документу, а має значення в комплексі з іншими видами правничої допомоги для сприяння забезпеченню захисту прав та інтересів клієнта та досягнення бажаного для нього результату.

Таким чином, дослідивши опис наданих послуг, наведений в акті виконаних (наданих) послуг, керуючись наведеними мотивами, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що витрати позивача, пов`язані із наданням професійної правничої допомоги у суді апеляційної інстанції, визначеної як фіксований гонорар підлягають задоволенню в розмірі 25000,00 грн.

Інші заперечення щодо неподання позивачем попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат апеляційною інстанцією відхиляються, оскільки це не порушило принципу змагальності та рівності та не завадило іншим учасникам спору належним чином висловити свої міркування щодо їх обґрунтованості (необґрунтованості) та співмірності заявлених до стягнення витрат (висновок Верховного Суду у постанові від 29.09.2022 у справі № 910/3055/20).

Відповідно до пункту 12 частини третьої статті 2 ГПК України основною засадою (принципом) господарського судочинства є зокрема відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Також апеляційна інстанція звертає увагу на правову позицію Верховного Суду, який зазначив, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених збитків, але й спонукання боржника утримуватися від вчинення дій, що в подальшому спричиняють необхідність поновлення порушених прав та інтересів позивача (подібний висновок викладений в постановах Верховного Суду від 04.10.2021 від №640/8316/20, від 21.10.2021 у справі №420/4820/19 тощо).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Керуючись оцінкою критеріїв розумності, необхідності та співмірності витрат на професійну правничу допомогу зі складністю справи, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для висновку про очевидне завищення розміру таких витрат, тому вимоги заяви вважає такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 267, 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281-284 ГПК України апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроснаб Дніпро» про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу задовольнити.

2. Стягнути з Державного підприємства «Конярство України» (01001, м. Київ, вул Б.Грінченка, буд.1, код 37404165) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроснаб Дніпро» (49130, м. Дніпро, проспект Миру, буд. 6, кв. 145, код 39176655) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 25 000 (двадцять п`ять тисяч) грн.

3. Стягнути з Державного підприємства «Конярство України» (01001, м. Київ, вул Б.Грінченка, буд.1, код 37404165) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроснаб Дніпро» (49130, м. Дніпро, проспект Миру, буд. 6, кв. 145, код 39176655) витрати за подання касаційної скарги в сумі 8408 (вісім тисяч чотириста вісім) грн.

4. Господарському суту м. Києва видати накази.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, встановлені ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Б.М. Грек

Судді Б.В. Отрюх

О.М. Остапенко

Повний текст постанови складено 13.12.2022.