ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" листопада 2022 р. м. Київ Справа № 910/6516/22

Господарський суд Київської області у складі судді Сокуренко Л.В., дослідивши в спрощеному позовному провадженні матеріали справи

За позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія «Дорсервіс»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «СПЕЦ КОМПЛЕКТ ПОСТАЧ»

про стягнення 465 927,72 грн.

Без виклику учасників судового процесу;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія «Дорсервіс» звернулося до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «СПЕЦ КОМПЛЕКТ ПОСТАЧ» про стягнення 465 927,72 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язання в частині здійснення оплати за договором № 2012/21-П від 20.12.2021 про надання послуг. Враховуючи наявну заборгованість відповідача, позивачем подано зазначену позовну заяву про стягнення з останнього 366 430,37 грн основного боргу, 58 276,45 грн інфляційних витрат, 4 818,81 грн 3 % річних та 45 979,48 грн пені.

Ухвалою Господарського суду міста Києва по справі № 910/6516/22 від 29.07.2022 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія «Дорсервіс» до Товариства з обмеженою відповідальністю «СПЕЦ КОМПЛЕКТ ПОСТАЧ» про стягнення 465 927,72 грн з доданими до неї документами передано за територіальною підсудністю до Господарського суду Київської області.

09.09.2022 матеріали справи № 910/6516/22 надійшли до Господарського суду Київської області.

Згідно автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.09.2022, справу № 910/6516/22 було передано на розгляд судді Сокуренко Л.В.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 14.09.2022 було прийнято справу до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/6516/22. Приймаючи до уваги малозначність справи в розумінні частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи ціну позову, характер спірних правовідносин та предмет доказування, господарським судом вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у зв`язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу для подання відповіді на відзив.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно з ч. 4 ст. 89 Цивільного кодексу України відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами частини 1 статті 7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб-підприємців з Єдиного державного реєстру.

У зв`язку із відсутністю фінансування на поштову кореспонденцію, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 14.09.2022 не була направлена поштою на адресу місцезнаходження відповідача. Однак, з метою належного повідомлення останнього, судом здійснено направлення зазначеної ухвали суду на електронну адресу відповідача, зазначену позивачем у позовній заяві.

У даному випадку судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалою про відкриття провадження у справі від 14.09.2022 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

03.11.2022 до канцелярії суду від позивача надійшло клопотання про стягнення судових витрат на правничу допомогу та долучення документів.

30.11.2022 через електронний суд від позивача надійшло клопотання/заява вх. № суду 1754/22 про уточнення позовних вимог.

01.12.2022 через електронний суд від позивача надійшла заява вх. № суду 1780/22 (повторно) про уточнення позовних вимог (у зв`язку з допущенням технічної описки), в якій позивач зазначає, що під час складення тексту позовної заяви, в описовій частині та в прохальній частині позовної заяви позивачем помилково вказано невірний загальний розмір заборгованості, який підлягає стягненню з відповідача, а саме вказано суму 475 505,11 грн, замість вірної 465 927,72 грн, а також допущено помилки у зазначені сум штрафних санкцій. У зв`язку із цим позивач, на підставі поданої заяви, просив суд не брати до уваги попереднє клопотання/заяву про уточнення позовних вимог від 30.11.2022 та вважати вірним (не змінюючи при цьому предмет позову та розмір позовних вимог) позовні вимоги в наступній редакції:

« 1. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СПЕЦ КОМПЛЕКТ ПОСТАЧ» (, адреса 08130, Київська області, Києво-Святошинський район, с. Чайки, вул. Валентини Чайки, буд. 16, офіс 501) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дорсервіс» (, адреса 04112, м. Київ, вул. Степана Руданського, 3-А, офіс 600) заборгованість в сумі 465 927,72 (чотириста шістдесят п`ять тисяч дев`ятсот двадцять сім) грн 72 коп., з них 366 430,37 грн сума заборгованості по основному зобов`язанню, 58 276,45 грн інфляційні втрати, 4 276,69 грн 3 % річних, 36 944,21 грн пеня.

2. Стягнути понесені судові витрати на загальну суму 47 132,58 грн, у тому числі 7 132,58 грн та 40 000,00 грн витрати на правничу допомогу з Товариства Товариства з обмеженою відповідальністю «СПЕЦ КОМПЛЕКТ ПОСТАЧ» (, адреса 08130, Київська області, Києво-Святошинський район, с. Чайки, вул. Валентини Чайки, буд. 16, офіс 501) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дорсервіс» (, адреса 04112, м. Київ, вул. Степана Руданського, 3-А, офіс 600). Докази понесення судових витрат на правничу допомогу будуть надані в порядку ч. 8 ст. 129 ГПК України.».

Дослідивши клопотання позивача про уточнення позовних вимог вх. № суду 1780/22 від 01.12.2022, прохальну частину позовної заяви, зміст тексту позовної заяви та долученого позивачем обґрунтованого розрахунку сум, що стягуються, господарським судом встановлено, що позивачем в прохальній частині позовної заяви допущено технічні описки в зазначені загального розміру заборгованості, який підлягає стягненню з відповідача, а також в частині розміру пені та 3 %, що підлягають стягненню, з огляду на наступне.

Відповідно до вступної частини позовної заяви, ціна позовну становить 465 927,72 грн.

Зі змісту тексту позовної заяви вбачається, що станом на 30.06.2022 року заборгованість ТОВ «СПЕЦ КОМПЛЕКТ ПОСТАЧ» перед ТОВ «Торгова компанія «Дорсервіс» становить 475 505,11 грн, з них 366 430,37 грн сума заборгованості по основному зобов`язанню, 58 276,45 грн інфляційних втрат, 4 276,69 грн 3 % річних, 36 944,21 грн пені (а. с. 3 позовної заяви).

Водночас, в прохальній частині позовної заяви позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість в сумі 475 505,11 грн, з них 366 430,37 грн сума заборгованості по основному зобов`язанню, 58 276,45 грн інфляційних втрат, 4 818,81 грн 3 % річних, 45 979,48 грн пені (а. с. 3 позовної заяви).

Проте, відповідно до обґрунтованого розрахунку сум, що стягуються (а. с. 7 позовної заяви), сума пені, нарахованої відповідно до п. 4.2 договору на суму основного боргу за період з 09.02.2022 до 30.06.2022, становить 36 944,21 грн, а сума 3 % річних, що нарахована за період з 09.02.2022 до 30.06.2022, становить 4 276,69 грн.

Крім того, відповідно до обґрунтованого розрахунку сум, що стягуються, загальна сума позовних вимог становить 465 927,72 грн, з них 366 430,37 грн сума заборгованості по основному зобов`язанню, 58 276,45 грн інфляційних втрат, 36 944,21 грн пені та 4 276,69 грн 3 % річних.

Також суд зазначає, що позивачем сплачено 6 988,93 грн судового збору за подання даної позовної заяви, що становить 1,5 % від загальної суми позовних вимог 465 927,72 грн (465 927,72*1,5 % = 6 988,93 грн).

Отже, позивачем дійсно допущено технічну описку в прохальній частині позовної заяви в частині зазначення загальної суми заборгованості, суми пені та 3 %, що підлягають стягненню.

Таким чином, враховуючи, що заява від 01.12.2022 не збільшує/зменшує позовні вимоги, не змінює підстави чи предмет позову, а лише уточнює числові показники в прохальній частині позовної заяви, заява позивача вх. № суду 1780/22 від 01.12.2022 про уточнення позовних вимог (у зв`язку з допущенням технічної описки) підлягає задоволенню, а клопотання/заява позивача вх. № суду 1754/22 від 30.11.2022 про уточнення позовних вимог залишається без розгляду за клопотанням останнього.

Враховуючи вищенаведене, господарський суд дійшов висновку, що позивачем подано зазначену позовну заяву про стягнення з відповідача 366 430,37 грн основного боргу, 58 276,45 грн інфляційних витрат, 4 276,69 грн 3 % річних та 36 944,21 грн пені.

Відповідно до ч. 7 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

У строк, встановлений ч. 7 ст. 252 ГПК України, клопотань від сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не надходило.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд Київської області

ВСТАНОВИВ:

20.12.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «СПЕЦ КОМПЛЕКТ ПОСТАЧ» (далі замовник, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія «Дорсервіс» (далі підрядник, позивач) укладено договір про надання послуг № 2012/21-П (далі договір), пунктом. 1.1. якого сторонами передбачено, що виконавець зобов`язується надати замовнику послуги автотранспортом (надалі по тексту «послуги»), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити такі послуги.

Виконавець зобов`язується розпочати надання послуг за цим договором з моменту підписання цього договору та надавати їх на вимогу замовника. Виконавець зобов`язується припинити надання послуг з моменту отримання повідомлення від замовника про припинення надання послуг (п. 1.2 договору).

Згідно із пп. 3.1.1-3.1.5 договору, виконавець зобов`язаний надавати замовнику послуги на умовах цього договору; надавати послуги автотранспортом, який перебуває в технічно справному стані та має всю необхідну документацію, встановлену законодавством; надавати техніку заправлену паливно-мастильними матеріалами та забезпечену належним обслуговуючим персоналом; вчасно проводити ремонті роботи в разі помилки техніки на об`єкті попередньо узгодивши строки та час їх проведення з замовником; у зв`язку з виробничою необхідністю за свій рахунок залучати до надання послуг третіх осіб (субпідрядників), при цьому несе повну відповідальність за дотримання правил технічної безпеки та пожежної безпеки його робітниками при виконанні передбачених послугою.

Пунктами 2.1 2.3 зазначеного правочину сторонами узгоджено, що вартість послуг визначається на підставі підписаних сторонами актів приймання-передачі наданих послуг виходячи з наступних цін: 3,90 грн. (три гривні 90 копійок) з ПДВ за т/км.

Загальна вартість послуг за цим договором складає сукупну вартість послуг, визначених у всіх підписаних сторонами актів виконаних робіт (наданих послуг).

Розрахунки між сторонами виконуються за угодженою договірною ціною п. 2.1.

Відповідно до п. 2.4 договору, основним документом для визначення кількості часу наданих послуг є акт виконаних робіт (наданих послуг), підписаний представниками виконавця і замовника. Акт виконаних робіт (наданих послуг) готує виконавець і передає на підпис замовнику. Акт наданих послуг розглядається замовником та, у випадку його погодження, підписується уповноваженою особою замовника, скріплюється його печаткою (за наявності), після чого один примірник акту наданих послуг направляється (повертається) виконавцю за реквізитами, зазначеними в цьому договорі, поштовим або кур`єрським зв`язком, або може бути наданий належним чином уповноваженою особою замовника особисто тощо.

Оплата праці персоналу, що обслуговує техніку, витрати на паливно-мастильні матеріали та на транспортування техніки до місця виконання робіт (надання послуг) входить до ціни послуг (п. 2.5 договору).

Судом встановлено, що позивач, протягом дії та на виконання умов договору, надав послуги з перевезення вантажу, а відповідач прийняв послуги на загальну суму 816 430,37 грн, що підтверджується актами наданих послуг № 2287 від 20.12.2021 на суму 35 100,00 грн, № 2288 від 27.12.2021 на суму 53 040,00 грн, № 2289 від 28.12.2021 на суму 68 737,50 грн, № 2290 від 29.12.2021 на суму 75 465,00 грн, № 18 від 05.01.2022 на суму 4 118,40 грн, № 19 від 05.01.2022 на суму 62 010,00 грн, № 20 від 06.01.2022 на суму 31 005,00 грн, № 21 від 10.01.2022 на суму 114 075,00 грн, № 22 від 10.01.2022 на суму 42 900,00 грн, № 23 від 11.01.2022 на суму 88 725,00 грн, № 24 від 12.01.2022 на суму 88 725,00 грн, № 25 від 17.01.2022 на суму 44 362,50 грн, № 30 від 18.01.2022 на суму 50 700,00 грн, № 46 від 26.01.2022 на суму 57 466,97 грн.

Крім того, між сторонами укладені та підписані довідки перевізника до акту № 2287 від 20.12.2021, до акту № 2288 від 27.12.2021, до акту № 2289 від 28.12.2021, до акту № 2290 від 29.12.2021, до акту № 18 від 05.01.2022, до акту № 19 від 05.01.2022, до акту № 20 від 06.01.2022, до акту № 21 від 10.01.2022, до акту № 22 від 10.01.2022, до акту № 23 від 11.01.2022, до акту № 24 від 12.01.2022, до акту № 25 від 17.01.2022, до акту № 30 від 18.01.2022 та до акту № 46 від 26.01.2022.

Усі акти наданих послуг та довідки перевізника до актів підписані сторонами та скріплені печатками підприємств без будь-яких зауважень та заперечень, а копії долучені до матеріалів справи.

Відповідно до п. 2.6 договору, розрахунок за послуги виконується протягом 5 (п`яти) банківських днів після підписання сторонами актів виконаних робіт (наданих послуг) та виставлення рахунку виконавцем, у відповідності до цього договору шляхом перерахування замовником грошових коштів на поточний рахунок виконавця, зазначений в цьому договорі.

Згідно із п. 3.2.1 договору, замовник зобов`язаний виконувати оплату послуг на умовах цього договору.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач виконав зобов`язання за договором в частині оплати за надані послуги лише частково, перерахувавши позивачу грошові кошти за надані послуги в загальній сумі 450 000,00 грн, що підтверджується платіжними дорученнями № 5387 від 10.01.2022 на суму 100 000,00 грн, № 5565 від 28.01.2022 на суму 300 000,00 грн та № 5781 від 09.02.2022 на суму 50 000,00 грн, копії яких долучені до матеріалів справи.

Одночасно, станом на день звернення позивачем до суду, відповідачем не здійснено оплату за надані позивачем послуги на загальну суму 366 430,37 грн. У зв`язку із цим, у відповідача перед позивачем утворилася заборгованість в загальній сумі 366 430,37 грн. Протилежного суду не доведено, доказів повної та своєчасної оплати за надані послуги до суду не надано.

Відповідно до п. 8.1 та 8.2 договору, даний договір вступає в силу з моменту його підписання та діє до 31.12.2021 року, а в частині здійснення розрахунків до повного їх виконання. Якщо за 10 (десять) днів до закінчення строку дії договору жодна зі сторін не вимагатиме припинення або перегляду його умов, договір вважається продовженим на наступний рік з можливістю внесення змін чи доповнень до нього.

Припинення дії договору не звільняє сторони від виконання тих зобов`язань, які виникли під час його дії та залишилися невиконаними.

Оскільки матеріали справи не містять доказів звернення сторін з намірами розірвати або змінити договір у прядку, передбаченому п. 8.1 договору, господарський суд дійшов висновку, що договір був продовжений на наступний календарний рік. Отже, як станом на дату звернення позивачем до суду, так і станом на дату розгляду даної справи, договір є чинним та діє до 31.12.2022.

З огляду на встановлений ст. 204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, суд приймає до уваги договір про надання послуг № 2012/21-П від 20.12.2021, як належну підставу, у розумінні норм ст. 11 названого Кодексу України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов`язків.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Дослідивши зміст укладеного між сторонами договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором перевезення.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно статті 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Статтею 527 Цивільного кодексу України визначено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Відповідно до статті 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Судом було встановлено та передбачено сторонами в п. 2.1 та 2.2 договору, вартість послуг визначається на підставі підписаних сторонами актів приймання-передачі наданих послуг виходячи з наступних цін: 3,90 грн. (три гривні 90 копійок) з ПДВ за т/км. Загальна вартість послуг за цим договором складає сукупну вартість послуг, визначених у всіх підписаних сторонами актів виконаних робіт (наданих послуг).

Відповідно до п. 2.4 договору, основним документом для визначення кількості часу наданих послуг є акт виконаних робіт (наданих послуг), підписаний представниками виконавця і замовника. Акт виконаних робіт (наданих послуг) готує виконавець і передає на підпис замовнику. Акт наданих послуг розглядається замовником та, у випадку його погодження, підписується уповноваженою особою замовника, скріплюється його печаткою (за наявності), після чого один примірник акту наданих послуг направляється (повертається) виконавцю за реквізитами, зазначеними в цьому договорі, поштовим або кур`єрським зв`язком, або може бути наданий належним чином уповноваженою особою замовника особисто тощо.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач виконав свої зобов`язання за договором належним чином, надавши відповідачу послуги з перевезення вантажу на загальну суму 816 430,37 грн, що підтверджується актами наданих послуг та довідками перевізника до актів, що підписані сторонами без будь-яких зауважень, заперечень та скріплені печатками підприємств.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника його обов`язку.

Як передбачено ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовою виконання зобов`язання є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання. Строк (термін) виконання зобов`язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Згідно з приписами статей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковий для виконання сторонами.

Як було зазначено судом вище та передбачено сторонами в договорі, п. 2.6 договору, розрахунок за послуги виконується протягом 5 (п`яти) банківських днів після підписання сторонами актів виконаних робіт (наданих послуг) та виставлення рахунку виконавцем, у відповідності до цього договору шляхом перерахування замовником грошових коштів на поточний рахунок виконавця, зазначений в цьому договорі.

Отже, виходячи з наведених вище вимог чинного законодавства та умов договору, суд дійшов висновку, що строк здійснення оплати відповідачем за надані послуги є таким, що настав.

З матеріалів справи вбачається, що у період з січня 2022 по лютий 2022 відповідач оплатив надані позивачем послуги лише частково на загальну суму 450 000,00 грн, що підтверджується платіжними дорученнями, копії яких долучені до матеріалів справи.

Одночасно, станом на день звернення позивачем до суду, відповідачем не виконано зобов`язання за договором в частині здійснення оплати за надані послуги на загальну суму 366 430,37 грн. У зв`язку із цим, у відповідача утворилася заборгованість перед позивачем за надані послуги в сумі 366 430,37 грн. Протилежного суду не доведено, доказів здійснення повної та своєчасної оплати за надані послуги до суду не надано.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Слід зазначити, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч. 5 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених правових норм, а також враховуючи, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував та належних доказів на заперечення відомостей повідомлених позивачем не надав, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення суми основного боргу нормативно та документально доведені, а тому підлягають задоволенню повністю в сумі 366 430,37 грн.

Відповідно зі ст. ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов`язань може забезпечуватись згідно з договором неустойкою, яку боржник повинен сплатити в разі неналежного виконання зобов`язань.

Відповідно до частин 1, 3 статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно частини 2 статті 551 Цивільного кодексу України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до п. 4.1 та 4.2 договору, за порушення зобов`язань, визначених цим договором, сторони несуть відповідальність згідно чинного законодавства України. У разі несвоєчасної оплати вартості послуг замовником відповідно до договору, замовник сплачує виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України (НБУ) від неоплаченої чи несвоєчасно оплаченої суми за кожний день прострочення.

Позивач за прострочення строків оплати наданих послуг (відповідно до обґрунтованого розрахунку сум, що стягуються) керуючись умовами договору, за період з 09.02.2022 до 30.06.2022 нарахував та просить стягнути з відповідача пеню в сумі 36 944,21 грн.

Здійснивши власний перерахунок пені, в межах розрахунку позивача, з урахуванням умов договору, наданих послуг, а також порядку розрахунків погодженого сторонами, господарський суд дійшов до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення пені підлягають задоволенню повністю в сумі 36 944,21 грн.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач нарахував та просить стягнути з відповідача 3 % річних в сумі 4 276,69 грн та інфляційні втрати у розмірі 58 276,45 грн.

Здійснивши власний перерахунок 3 % річних та інфляційних витрат, з урахуванням умов договору, порядку розрахунків погодженого сторонами, а також, встановлених судом дат прострочення по сплаті грошового зобов`язання, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 3 % річних підлягають задоволенню повністю в сумі 4 276,69 грн, а інфляційні втрати підлягають задоволенню повністю в сумі 58 276,45 грн.

Приймаючи до уваги висновки суду про повне задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 6 988,93 грн.

Крім того, 03.11.2022 позивачем до суду подано клопотання № 31/10/22-1 від 31.10.2022 про стягнення судових витрат на правничу допомогу, в якому заявлено до стягнення з відповідача витрати на послуги адвоката в сумі 40 000,00 грн.

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивачем до матеріалів справи надано копії:

- Договору про надання правової допомоги адвокатським об`єднанням № 19/03-1 від 19.03.2020;

- Додаткової угоди № 3 від 05.08.2022 до Договору про надання правової допомоги адвокатським об`єднанням № 19/03-1 від 19.03.2020;

- Акта здачі-приймання наданих послуг № 31/10/22 від 31.10.2022 до Договору № 19/03-1 від 19.03.2020 на суму 40 000,00 грн;

- Рахунку на оплату послуг № 31/10/2022 від 31.10.2022 на суму 40 000,00 грн;

- Детального опису виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) у справі № 910/6516/22;

- Свідоцтва на право на зайняття адвокатською діяльністю серія РН № 1412 від 27.07.2018;

- Ордеру на надання правничої (правової допомоги) серія ВК № 1051986 від 29.08.2022.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу

Згідно зі ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно з ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Водночас, доказів на підтвердження неспівмірності заявленої суми витрат на правничу допомогу відповідачем надано не було, клопотань про зменшення суми відшкодування витрат представник відповідача не заявляв.

З огляду на викладене та враховуючи повне задоволення позову, суд дійшов висновку про відшкодування позивачу відповідачем адвокатських витрат в сумі 40 000,00 грн.

Керуючись ст. 74, 76-80, 129, 236 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СПЕЦ КОМПЛЕКТ ПОСТАЧ» (місцезнаходження: вул. Валентини Чайки, 16, оф. 501, с. Чайки, Києво-Святошинський р-н, Київська обл., 08130; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія «Дорсервіс» (місцезнаходження: вул. Степана Руданського, 3-А, оф. 600, м. Київ, 04112; ) 366 430,37 грн основного боргу, 36 944,21 грн пені, 58 276,45 грн інфляційних втрат, 4 276,69 грн 3 % річних, 6 988,93 грн судового збору та 40 000,00 грн адвокатських витрат.

3. Рішення господарського суду набирає законної сили у відповідності до приписів ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Згідно ч. 1 ст. 256 та п. п. 17.5 пункту 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено та підписано 12.12.2022.

Суддя Л.В. Сокуренко