ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2022 року м. ОдесаСправа № 916/3022/21
м. Одеса, проспект Шевченка, 29, зал судових засідань Південно-західного апеляційного господарського суду №6

Південно-західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого судді Савицького Я.Ф.,

суддів: Принцевської Н.М.,

Разюк Г.П.,

секретар судового засідання Бебик А.М.

за участю представників учасників судового процесу:

від прокурора: Лянна О.А, за посвідченням;

від позивача: не з`явився;

від відповідача: Сарабейський І.Д., у порядку самопредставництва;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер-Нафта"

на рішення Господарського суду Одеської області

від 22 червня 2022 року (повний текст складено 04.07.2022)

по справі №916/3022/21

за позовом Заступника керівника Одеської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Кароліно-Бугазької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер-Нафта"

про: припинення права власності на земельну ділянку та автомобільну газово-заправну станцію, знесення нежитлової будівлі, скасування рішень державних реєстраторів,-

суддя суду першої інстанції: Петренко Н.Д.

час та місце винесення рішення: 22.06.2022, м. Одеса, проспект Шевченка, 29, Господарський суд Одеської області.

Сторони належним чином повідомлені про час і місце засідання суду.

В судовому засіданні 08.12.2022 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2021 року Заступник керівника Одеської обласної прокуратури (далі також - прокурор) в інтересах держави в особі Кароліно-Бугазької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області (далі також - позивач, Кароліно-Бугазька сільська рада) звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю Інтер-Нафта (далі також відповідач, ТОВ Інтер-Нафта) про:

1. Скасування рішення державного реєстратора КП Новоселівської сільської ради Регіональне бюро державної реєстрації Алексєєнко Віолетти Анатоліївни від 16.07.2019 №47809508 щодо державної реєстрації за Товариством з обмеженою відповідальністю Інтер-Нафта права власності на земельну ділянку площею 0,262 га, яка знаходиться за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, вул. Вокзальна, 64а/1, кадастровий номер :02:008:0034 (РНОНМ 103, номер запису про право власності 32420415).

2. Припинення права власності Товариства з обмеженою відповідальністю Інтер-Нафта на земельну ділянку площею 0,262 га, яка знаходиться за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, вул. Вокзальна, 64а/1, кадастровий номер :02:008:0034 (РНОНМ 103, номер запису про право власності 32420415).

3. Скасування рішення державного реєстратора ДП Агенція з державної реєстрації Дунай Христини Богданівни від 10.08.2019 №48186588 щодо державної реєстрації за Товариством з обмеженою відповідальністю Інтер-Нафта права власності на дачний будинок площею 288 кв.м. за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, вул. Вокзальна, 64а/1, кадастровий номер :02:008:0034 (РНОНМ 103, номер запису про право власності 32770773).

4. Скасування рішення державного реєстратора КП Агенція реєстраційних послуг Морозової Ольги Станіславівни від 23.08.2019 №48382355 щодо державної реєстрації змін розділу в частині об`єкта нерухомого майна з дачний будинок, об`єкт житлової нерухомості: Так на нежитлова будівля (автомобільна газово-заправна станція), об`єкт житлової нерухомості: Ні за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт Затока, вул. Вокзальна, 64а/1, кадастровий номер :02:008:0034 (РНОНМ 103, номер запису про право власності 32770773).

5. Припинення права власності Товариства з обмеженою відповідальністю Інтер-Нафта на нежитлову будівлю (автомобільну газово- заправну станцію) площею 288 кв.м., яка знаходиться за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, вул. Вокзальна, 64а/1,кадастровий номер :02:008:0034 (РНОНМ 103, номер запису про право власності 32770773).

6. Зобов`язання Товариство з обмеженою відповідальністю Інтер- Нафта знести нежитлову будівлю (автомобільну газово-заправну станцію) площею 288 кв.м., яка знаходиться за адресою: Одеська область, м. Білгород- Дністровський, смт. Затока, вул. Вокзальна, 64а/1, кадастровий номер :02:008:0034.

Позовні вимоги прокурора обґрунтовані тим, що ТОВ Інтер-Нафта здійснило будівництво автомобільної газово-заправної станції на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, чим на думку прокурора, допустило нецільове використання земельної ділянки рекреаційного призначення.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 22.06.2022 у справі №916/3022/21 (суддя Петренко Н.Д.) позовні вимоги Заступника керівника Одеської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Кароліно-Бугазької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер-Нафта" задоволено у повному обсязі.

Рішення суду мотивовано тим, що прокурором належними та допустимими доказами у справі доведено наявність підстав для задоволення позовних вимог. Водночас, суд першої інстанції дійшов висновку, що прокурором здійснено правомірне представництво інтересів держави в особі Кароліно-Бугазької сільської ради.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтер-Нафта" звернулось, до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Одеської області від 22.06.2022 у справі №916/3022/21, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 22.06.2022 у справі №916/3022/21 та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову відмовити у повному обсязі. Крім того, апелянт просить вирішити питання про відшкодування останньому за рахунок позивача судових витрат у справі.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, ТОВ "Інтер-Нафта" зазначає, що оскаржуване рішення є таким, що не відповідає дійсним обставинам справи, прийнято з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Зокрема, апелянт наполягає на тому, що чинним законодавством не передбачено можливості припинення права власності на земельну ділянку, у зв`язку з її нецільовим використанням.

Відповідач зауважує, що він набув право власності у результаті укладання цивільно-правових угод, а тому, місцевий господарський суд неправильно застосував правову позицію, викладену у постановах Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №287/584/16-ц, 18.05.2020 у справі №287/576/16-ц, від 03.06.2020 у справі №287/581/16-ц, від 05.06.2020 у справі №287/589/16-ц, від 01.07.2020 у справі №287/575/16-ц, від 19.08.2020 у справі №287/587/16-ц, оскільки даних рішеннях Верховним Судом розглядався предмет спору, який не має жодного відношення до даної ситуації з огляду на те, що відповідачі по зазначеним справам набували права власності на земельні ділянки, які були отримані у відповідності до ст. 121 Земельного кодексу України та ними були отримані вказані земельні ділянки на безоплатній основі із земель державної або комунальної власності на певних умовах, які вони не дотримали, а саме для ведення селянського фермерського господарства.

Також, ТОВ "Інтер-Нафта" не погоджується із застосуванням судом ст. 141 Земельного кодексу України, оскільки підстави припинення права користування земельною ділянкою, у тому числі і за її нецільове використання, у даній статті стосуються земель, що перебувають у державній або комунальній власності, без встановлення строку. Однак, у даному випадку земельна ділянка належить на праві приватної власності, яке набуте в результаті укладення угоди з купівлі продажу, природа його набуття зовсім інша, дані договори є чинними, вчинені у відповідності норм діючого законодавства, тому жодного відношення до ст. 141 не мають.

За твердженням відповідача, ТОВ «Інтер-Нафта» не будувало газово-заправну станцію, оскільки жодних будівельних робіт не здійснювалось, а лише було змінено цільове призначено об`єкту нерухомого майна дачного будинку. Проте, місцевий господарський суд не досліджував дані обставини, як і не досліджував, у яких випадках не має потреби в отриманні дозвільних документів на будівництво чи реконструкцію.

Разом з цим, апелянт вказує, що ТОВ «Інтер-Нафта» не здійснюється зберігання викопного палива та продуктів його переробки, а тому вимоги Закону України «Про оцінку впливу на довкілля» до спірних правовідносин не застосовуються.

Крім того, ТОВ «Інтер-Нафта» вважає, що прокуратура не є суб`єктом, уповноваженим на вирішення питань знесення самовільного будівництва; звернутись з таким позовом до суду має виключно Державна інспекція архітектури та містобудування України.

Більш детально доводи ТОВ «Інтер-Нафта» викладені і апеляційній скарзі.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 08.08.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер-Нафта" на рішення Господарського суду Одеської області від 22.06.2022 у справі №916/3022/21 та призначено розгляд справи на 13 жовтня 2022 року о 12:30 год.

22.08.2022 від Заступника керівника Одеської обласної прокуратури до суду апеляційної інстанції надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким прокурор не погоджується з доводами останньої та просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Доводи прокурора у відзиві на апеляційну скаргу є аналогічними доводам, наведеним у позовній заяві.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.10.2022 у судовому засіданні оголошено перерву до 08 грудня 2022 року о 12:30 год.

В судовому засіданні представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер-Нафта" підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати та відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник прокуратури, виклавши свою правову позицію по справі, заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив залишити оскаржуване рішення без змін.

Представник позивача - Кароліно-Бугазької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області у судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином.

Враховуючи положення ч.12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до яких неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, судова колегія вважає за можливе розглянути подану апеляційну скаргу за відсутністю представника позивача.

У судовому засіданні 08.12.2022 оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Згідно зі ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши доводи та вимоги апеляційної скарги, заслухавши представників учасників процесу, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як свідчать матеріали справи рішенням Затоківської селищної ради від 12.04.2019 року №1073 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок, зокрема, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у власність для індивідуального дачного будівництва із земель рекреаційного призначення комунальної власності у АДРЕСА_1 (згідно додатку).

Відповідно додатку до рішення Затоківської селищної ради від 12.04.2019 №1073, надано у власність:

- ОСОБА_1 - земельну ділянку, площею 0,0766 га по АДРЕСА_2 , кадастровий номер :02:008:0026;

- ОСОБА_2 земельну ділянку, площею 0,0500 га по АДРЕСА_3 , кадастровий номер :02:008:0027;

- ОСОБА_4 земельну ділянку, площею 0,0854 га по АДРЕСА_4 , кадастровий номер :02:008:0035;

- ОСОБА_3 земельну ділянку, площею 0,0500 га по АДРЕСА_5 , кадастровий номер :02:008:0051.

На підставі вказаного рішення селищної ради у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно:

- ОСОБА_1 набуто право власності на земельну ділянку, згідно рішення державного реєстратора Затоківської селищної ради Заболотного О.О. від 22.04.2019 №46587253 (РНОНМ 103, номер запису про право власності 31289862);

- ОСОБА_2 набуто право власності на земельну ділянку згідно рішення державного реєстратора Затоківської селищної ради Заболотного О.О. від 22.04.2019 №46585670 (РНОНМ 103, номер запису про право власності 31288442);

- Федорончуком В.К. набуто право власності на земельну ділянку згідно рішення державного реєстратора Затоківської селищної ради Заболотного О.О. від 22.04.2019 №46586672 (РНОНМ 103, номер запису про право власності 31289355);

- Федорончуком І.В. набуто право власності на земельну ділянку згідно рішення державного реєстратора Затоківської селищної ради Заболотного О.О. від 22.04.2019 №46586268 (РНОНМ 103, номер запису про право власності 31288984).

В подальшому вказані земельні ділянки, відповідно до договорів купівлі-продажу, посвідчених 28.05.2019 приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Чухрай Т.Ю., були відчуженні на користь ТОВ Інтер-Нафта, право власності за яким у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано згідно рішень приватного нотаріуса Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Чухрай Т.Ю.:

- від 28.05.2019 №31742262 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:008:0026 (номер запису про право власності 31742262);

- від 28.05.2019 №47074316 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:008:0027 (номер запису про право власності 31742940);

- від 28.05.2019 №47071369 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:008:0035 (номер запису про право власності 31740187);

- від 28.05.2019 №47070543 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:008:0051 (номер запису про право власності 31739456).

16.07.2019 державним реєстратором КП Новоселівської сільської ради Регоніальне бюро державної реєстрації Алексєєнко В.А. проведено державну реєстрацію права власності за ТОВ Інтер-Нафта на земельну ділянку площею 0,262 га для індивідуального дачного будівництва, якій було присвоєно адресу: АДРЕСА_2 та кадастровий номер :02:008:0034 (РНОНМ 103, номер запису про право власності 32420415), та яка утворилась за наслідками об`єднання земельних ділянок з кадастровими номерами :02:008:0026, :02:008:0027, :02:008:0035, :02:008:0051, про що винесено рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від №47809508.

Вказана реєстрація відбулась на підставі заяви ТОВ Інтер-Нафта від 31.05.2019 №552 про об`єднання земельних ділянок, посвідченої приватним нотаріусом Білгород- Дністровського міського нотаріального округу Кушнір І.В. та рішення виконавчого комітету Затоківської селищної ради від 24.06.2019 №527.

Зміни цільового призначення земельних ділянок для індивідуального дачного будівництва, за наслідками їх об`єднання у земельну ділянку площею 0,262 га, кадастровий номер :02:008:0034, не було.

10.08.2019 згідно з рішенням державного реєстратора ДП Агенція з державної реєстрації Дунай Х.Б. №48186588 було зареєстровано право власності за ТОВ Інтер-Нафта на дачний будинок площею 288 кв.м. за адресою: Одеська область, м. Білгород- Дністровський, смт. Затока, вул. Вокзальна, 64а/1 (РНОНМ 103, номер запису про право власності 32770773).

При цьому, як встановлено місцевим господарським судом, вказаним рішенням фактично було зареєстровано право власності відповідача на збудовану ним автомобільну газово -заправну станцію.

Підставою для державної реєстрації права власності стали наступні документи: технічний паспорт, виготовлений 09.08.2019 ТОВ Пром-Строй ЛТД, довідка ТОВ Пром-Строй ЛТД від 09.08.2019 № 212341.

Зі вказаних документів вбачається, що ТОВ Пром-Строй ЛТД на замовлення ТОВ Інтер-Нафта проведено технічну інвентаризацію об`єкта нерухомого майна у вигляді дачного будинку загальною площею 288 кв.м. 1991 року побудови у складі дачного будинку літ. А, навісу літ. Б, навісу літ. В, №1-9 огорожа. При цьому, ТОВ Пром-Строй ЛТД у довідці від 09.08.2019 №212341 зроблено висновок, що нежитлова будівля літ. А побудована до 05.08.1992 та відповідно до п. 3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженого наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 за № 127, не є самочинною.

В подальшому, а саме: 23.08.2019 рішенням державного реєстратора КП Агенція реєстраційних послуг Морозової О.С. №48382355 проведено реєстрацію змін розділу та змінено об`єкт нерухомого майна дачний будинок на нежитлова будівля (автомобільна газово - заправна станція).

Підставою для внесення змін до розділу об`єкту нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно став технічний паспорт, виготовлений 20.08.2019 ТОВ Пром-Строй ЛТД, з якого вбачається, що ТОВ Інтер-Нафта здійснено будівництво нежитлової будівлі (автомобільної газово - заправної станції) загальною площею 288 кв.м., у складі: автомобільної газово - заправної станції літ. А, навісу літ. Б, навісу під паливно - роздавальними колонками літ. В, острівця для паливно-роздавальних колонок №1, резервуару для скрапленого газу обсягом 4,8 м3 №2-5, паливного резервуару обсягом 50 м3№ 6-8, паливного резервуару обсягом 25 м3 №9.

Вказані обставини стали підставою звернення прокуратури до господарського суду з відповідним позовом.

Проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при винесені рішення, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду дійшла наступних висновків.

Перш, ніж здійснювати апеляційний перегляд рішення суду першої інстанції по суті, судова колегія вважає за доцільне дослідити у даному випадку повноваження прокурора в частині здійснення представництва інтересів держави в суді в особі Кароліно-Бугазької сільської ради Одеської області, оскільки апелянт не згоден з тим, що позов у даній справі подано прокурором в особі саме Кароліно-Бугазької сільської ради.

Згідно з ч. 3 ст. 41 Господарського процесуального кодексу України у господарських справах можуть брати участь органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 131-1 Конституції України на органи прокуратури покладено обов`язок представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Частиною 4 ст. 53 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує: 1) в чому полягає порушення інтересів держави, 2) необхідність їх захисту, 3) визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає 4) орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Апеляційна колегія виходить з того, що стаття 23 Закону України "Про прокуратуру" регламентує питання представництво інтересів громадянина або держави в суді, а в статті 24 цього ж Закону врегульовані особливості здійснення окремих форм представництва інтересів громадянина або держави в суді. Так, зокрема:

- Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу (ч.3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру");

- наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва (ч.4 ст. 23 Закону "Про прокуратуру");

- Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу (абзац 3 ч.4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру");

- повноваження прокурорів, передбачені цією статтею, здійснюються виключно на підставах та в межах, передбачених процесуальним законодавством (ч.7 ст. 24 Закону "Про прокуратуру").

Таким чином, звертаючись до суду з відповідним позовом, прокурор, як особа, яка користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу, самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві, у чому саме полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах або відсутність такого.

Наявність підстав для представництва прокурором інтересів держави у спірних правовідносинах має бути встановлено судом при розгляді справи.

Оскільки повноваження органів влади, зокрема і щодо здійснення захисту законних інтересів держави, є законодавчо визначеними, суд згідно з принципом jura novit curia ("суд знає закони") під час розгляду справи має самостійно перевірити доводи сторін щодо наявності чи відсутності повноважень органів влади здійснювати у спосіб, який обрав прокурор, захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах (п. 50 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №587/430/16-ц)/

Судом апеляційної інстанції встановлено (як і зазначено місцевим господарським судом на підставі наявних у матеріалах справи документів), що прокурор у цій справі звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Кароліно-Бугазької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, визначивши її як орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, які виникли у сфері раціонального та екологічно-безпечного використання вищевказаних земельних ділянок за цільовим призначенням, що належали раніше до комунальної власності Затоківської селищної ради, правонаступником якої, на переконання прокурора є Кароліно-Бугазька сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області.

Таким чином, прокурор вважає, що право та інтерес саме Кароліно-Бугазької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, як правонаступника Затоківської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області у спірних правовідносинах було порушено нецільовим використанням та незабезпеченням відповідачем ефективного та раціонального використання земель, дотримання екологічної безпеки, захисту екологічних прав територіальної громади Кароліно-Бугазької сільської ради.

Проте, як свідчать матеріали справи, рішення щодо передачі спірних земельних ділянок у власність приймалось саме Затоківською селищною радою, а не Кароліно-Бугазькою сільською радою. При цьому, судова колегія звертає увагу на те, що Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в ухвалі від 17.11.2021 у справі №420/3132/19, розглянувши у порядку письмового провадження клопотання Кароліно - Бугазької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про залучення правонаступника, зробив висновок про те, що Затоківська селищна рада Білгород-Дністровської міськради не є припиненою та є діючим органом місцевого самоврядування, який здійснює свою компетенцію, а отже відсутні підстави для задоволення клопотання про залучення правонаступника - Кароліно - Бугазької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, оскільки остання не є такою.

Таким чином, судом касаційної інстанції підтверджено, що Затоківська селищна рада Білгород-Дністровської міськради є діючим органом місцевого самоврядування, який здійснює свою компетенцію, а тому, саме Затоківська селищна рада повинна бути позивачем за заявленим прокурором позовом.

Вказані обставини також підтверджуються інформацією з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України станом на 08.12.2022 року, за якою Затоківська селищна рада Білгород-Дністровської міськради має статус: зареєстровано; не перебуває в стані припинення. Наведене на оспорюється ані позивачем, ані прокурором.

Отже, апеляційний суд зазначає, що Кароліно - Бугазька сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області не є визначеним законом суб`єктом у спірних правовідносинах, з огляду на що у прокурора були відсутні підстави для представництва інтересів держави в суді в особі вказаної вище сільської ради, який має звертатися від імені органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Будь-яких змін такого процесуального статусу матеріали справи не містять, тому висновок суду про розгляд даної справи по суті і наявність у прокурора підстав для його представництва є помилковим.

Відтак, апеляційна колегія вказує, що у випадку, якщо суд встановить, що визначений прокурором позивач не є органом, уповноваженим державою на захист її інтересів у спірних правовідносинах, тобто, відбулось звернення прокурора в інтересах неналежного позивача, це має процесуальним наслідком відмову в задоволенні відповідного позову (подібний висновок міститься у постановах Верховного Суду від 26.08.2020 у справі № 911/2032/17, від 05.10.2021 у справі №925/1214/19 та від 16.02.2022 у справі №904/1407/21).

Відповідно до ч. 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Колегія суддів звертає увагу на те, що ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує особі право на справедливий суд. Однак ця стаття не закріплює будь-яких правил допустимості доказів чи правил їх оцінки, а тому такі питання регулюються передусім національним правом і належать до компетенції національних судів.

Для того, щоб судовий розгляд був справедливим, як того вимагає п. 1 ст. 6 Конвенції, суд зобов`язаний належним чином вивчити та перевірити зауваження, доводи й докази, а також неупереджено їх оцінити на предмет того, чи будуть вони застосовуватися в рішенні суду.

І хоча Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях констатує, що п. 1 ст. 6 Конвенції дійсно вимагає, щоб суди мотивували висновки в рішеннях, однак ця вимога не означає обов`язку суду надавати детальну відповідь на кожен аргумент; таке питання вирішується виключно у світлі обставин конкретної справи.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 24.05.2018 року у справі №918/519/17.

Згідно з ч. 2 ст. 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: нез`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на вказане, судова колегія зазначає, що у даному випадку господарський суд неповністю з`ясував обставини, що мають значення для справи, у зв`язку з чим судова колегія дійшла висновку, що оскаржуване рішення суду підлягає скасуванню за мотивами, викладеними у даній постанові суду апеляційної інстанції, з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі, відтак апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер-Нафта" підлягає задоволенню.

Враховуючи те, що апеляційну скаргу задоволено, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги, відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на Одеську обласну прокуратуру.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер-Нафта" задовольнити.

Рішення Господарського суду Одеської області від 22.06.2022 року у справі №916/3022/21 скасувати, у задоволенні позову Заступника керівника Одеської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Кароліно-Бугазької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області відмовити.

Постанова відповідно до вимог ст. 284 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у 20-денний строк.

Повний текст постанови складено та підписано 13.12.2022.

Головуючий суддя Савицький Я.Ф.

Суддя Принцевська Н.М.

Суддя Разюк Г.П.