РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

22.11.2022Справа № 910/4295/22

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрвагон»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Азовмаш»

про стягнення 1 250 760, 00 грн.

Суддя Людмила ШКУРДОВА

Секретар с/з Лисенко А.І.

Представники сторін: згідно протоколу судового засідання.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Господарським судом міста Києва розглядається справа №910/4295/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрвагон» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Азовмаш» про стягнення заборгованості за неналежне виконання зобов`язань за договором поставки № 22-11/21 від 22.11.2021 року у розмірі 1 250 760, 00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що на виконання умов договору поставки № 22-11/21 р. від 22.11.2021 р., укладеного між позивачем та відповідачем, ТОВ «Укрвагон» здійснило передплату за товар у сумі 1 250 760,00 грн., однак відповідач свого обов`язку щодо поставки товару у строк визначений Специфікацією № 2 не здійснив та сплачений авансовий платіж за товар у сумі 1 250 760,00 грн. не повернув, у зв`язку з чим позивач просить розірвати договір поставки № 22-11/21 від 22.11.2021 р., укладений між ТОВ «Укрвагон» та ТОВ «Азовмаш», на підставі ч. 2 ст. 651 ЦК України, а також стягнути з відповідача 1 250 760,00 грн. попередньої оплати на підставі ч. 2 ст. 693 ЦК України.

02.08.2022 р. до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Відповідач зазначає, що ТОВ «Азовмаш» листом № 133-2/22 повідомило ТОВ «Укрвагон» про неможливість виконання умов договору з підстав настання обставин непереборноп сили. Відповідач вважає, якщо неможливість виконання умов договору стала наслідком настання обставин непереборної сили, то таке невиконання не є порушення умов договору, не є пiдставою для його припинення та не є пiдставою для повернення суми передплати.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.10.2022 р. закрито підготовче провадження у справі №910/4295/22 та призначено розгляд справи по суті на 15.11.2022 р.

У судовому засіданні 22.11.2022 р. було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м. Києва,

ВСТАНОВИВ:

22.11.2021 р. між Державною установою «Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України» (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Графікапром» (продавець) було укладено договір про закупівлю № 195-К-21 від 19.10.2021 р.

Відповідно до п. 1.1 договору постачальник зобов`язується передати залізничні вагони, іменовані надалі «товар» або «вагон» на умовах, зазначених в цьому договорі, у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти цей товар та сплатити за нього грошову суму відповідно до умов цього договору. Асортимент, кількість, строки та умови постачання, ціна та інші якісні і кількісні характеристики товару погоджуються сторонами в Специфікації № 1, а також в наступних Специфікаціях, які можуть бути підписані Сторонами та які будуть невід`ємною частиною цього договору.

Пунктом 2.1 договору сторони погодили, що кількість кожної партії товару погоджується сторонами в Специфікаціях до цього договору.

Відповідно до п. 3.1 договору ціна за одиницю товару та вартість кожної партії товару вказується в Специфікаціях до цього договору, які будуть невід`ємною частиною цього договору.

Умови і строки поставки кожної партії товару вказуються в Специфікаціях до цього договору (п. 5.1 договору).

Цей договір набирає чинності з дати його підписання обома сторонами і діє до 31.12.2022 р. (п. 10.1 договору).

Сторонами договору підписано Специфікацію № 2 від 03.02.2022 р., якою сторони погодили найменування товару, технічний опис, кількість, ціну та загальну вартість товару, а саме: Напіввагон моделі 12-1704-04 в кількості 1 шт. за ціною 1489000,00 грн./шт., вартістю 1786800,00 грн. (з ПДВ).

Пунктом 4 Специфікації № 2 встановлено строк поставки товару - не пізніше ніж 31.05.2022 р. за умови своєчасного перерахування передплати за товар згідно п. 5 цієї Специфікації.

Пунктом 5 Специфікації № 2 сторони погодили, що оплата за товар здійснюється у 100% розмiрi, у наступному порядку:

- покупець здійснює передоплату у розмірі 70% від загальної вартості товару, що складає 1 250 760,00 грн. з ПДВ, не пізніше 11.02.2022 р.;

- покупець здійснює доплату в розмiрi 30% від загальної вартості товару, що складає 536 040,00 грн. з ПДВ протягом 3 банківських днiв з дати технічного приймання товару на територiї виробника.

10.02.2022 р. позивачем було сплачено відповідачу частину передплати у сумі 1 250 760,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 117 від 10.02.2022 р.

Однак відповідачем не було поставлено позивачу у строк, встановлений п. 4 Специфікації № 2, тобто до 31.05.2022 р.

Листом від 08.04.2022 № 133-2/22 відповідач повідомив позивача про тимчасову неможливість виконання договору поставки у встановлений строк через наявність форс-мажорних обставин внаслідок збройної агресії російської федерації проти України.

У відповідь на лист відповідача позивач звернувся до відповідача з листом-вимогою № 240522 вiд 24.05.2022 р., в якому вимагав повернути суму попередньої у розмірі 1 250 760,00 грн.

Вказана вимога залишена відповідачем без задоволення.

Відповідно до п. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 1 ст. 693 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу.

Згідно з п. 2 ст. 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Відповідно ст. 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Судом встановлено, що обумовлений Специфікацією № 2 товар позивачу поставлено відповідачем не було, чим порушено умови договору поставки № 22-11/21 р. від 22.11.2021 р. щодо виконання зобов`язання з поставки товару.

Пунктом 1 ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Відповідно до ст. 617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Позов заявлено про стягнення попередньої оплати та розірвання договору.

Згідно з ст. 14-1 Закону України «Про Торгово-промислові палати в Україні» Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Ознаками форс-мажорних обставин є наступні елементи: вони не залежать від волі учасників цивільних (господарських) відносин; мають надзвичайний характер; є невідворотними; унеможливлюють виконання зобов`язань за даних умов здійснення господарської діяльності.

Форс-мажорні обставини не мають преюдиціальний (заздалегідь встановлений) характер. При їх виникненні сторона, яка посилається на дію форс-мажорних обставин, повинна це довести. Сторона яка посилається на конкретні обставини повинна довести те, що вони є форс-мажорними, в тому числі, саме для конкретного випадку. Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність. Те, що форс-мажорні обставини необхідно довести, не виключає того, що наявність форс-мажорних обставин може бути засвідчено відповідним компетентним органом.

Наявність форс-мажорних обставин засвідчується Торгово-промисловою палатою України та уповноваженими нею регіональними торгово-промисловими палатами відповідно до статей 14, 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати України» шляхом видачі сертифіката.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 25.01.2022 р. у справі № 904/3886/21.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 р. «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України № 2102-IX від 24.02.2022 р. «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Листом Торгово-промислової палати України № 2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 р. засвідчено, що військова агресія Російської Федерації проти України, що стало підставою для введення воєнного стану, є форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) та до їх офіційного закінчення є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності по зобов`язанням за договорами, виконання яких настало і стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин.

Водночас, вказаний лист носить загальний інформаційний характер, оскільки констатує абстрактний факт без доведення причинно-наслідкового зв`язку у конкретному зобов`язанні. Неможливість виконання договірних зобов`язань особа повинна підтверджувати документально в залежності від її дійсних обставин, що унеможливлюють виконання на підставі вимог законодавства.

Матеріали справи не містять сертифікату, виданого Торгово-промисловою палатою України чи уповноваженими регіональними торгово-промисловими палатами, що засвідчують наявність форс-мажорних обставин, які впливають на реальну можливість виконання зобов`язань відповідача саме за договором поставки № 22-11/21 від 22.11.2021 р.

Крім того, у матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази, що свідчили б про зупинення та/або переривання господарської діяльності відповідача у зв`язку із веденням військового стану та як наслідок виникнення обставин, що унеможливлювали своєчасне виконання зобов`язань за договором, а також перебування позивача в кращому становищі порівняно з відповідачем, з огляду на запровадження в державі воєнного стану, тобто такі форс-мажорні обставини, стосуються обох сторін договору.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно з приписами статтей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частина 2 ст. 651 Цивільного кодексу України передбачає, що договір може бути розірвано за рішення суму на вимогу однієї з сторін у разі істотного порушення умов договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Судом встановлено, що відповідач не виконав умови договору поставки № 22-11/21 р. від 22.11.2021 р. належним чином та не поставив товар, обумовлений договором у визначений договором строк, в зв`язку з чим позивач відповідно до ст. 693 ЦК України набув право на повернення суми попередньої оплати та відповідно розірвання договору.

Таким чином, позовні вимоги в частині розірвання Договору поставки № 22-11/21 р. від 22.11.2021 р. та стягнення з відповідача 1250760,00 грн суми попередньої оплати підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 74, 76-80, 129, 236-240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Розірвати договір поставки № 22-11/21 від 22.11.2021 р., укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрвагон» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Азовмаш».

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Азовмаш» (04070, м. Київ, вул. Григорія Сковороди, 21/16, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрвагон» (01013, м. Київ, вул. Будіндустрії, 6, код ЄДРПОУ 42895,00 (один мільйон двісті п`ятдесят тисяч сімсот шістдесят) грн 00 коп. попередньої оплати та 21242 (двадцять одну тисячу двісті сорок дві) грн 41 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили через 20 днів з моменту виготовлення повного тексту рішення в разі не оскарження його в установленому порядку. Рішення може бути оскаржене в 20-денний строк до Північного апеляційного господарського суду.

Суддя Людмила ШКУРДОВА

Дата складення тексту рішення: 14.12.2022