ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

14.12.2022 м.Дніпро Справа № 904/7116/21

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Верхогляд Т.А. (доповідач),

суддів: Паруснікова Ю.Б., Вечірка І.О.

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 19.10.2022 року у справі № 904/7116/21 (суддя Ярошенко В.І.)

за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк", м. Київ

до Компанії Concord Engineering GMBH, м. Відень,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Біо Енерджи Дніпро"

про звернення стягнення на предмет застави, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 19.10.2022 року у справі № 904/7116/21 відмовлено у затвердженні мирової угоди від 02.08.2022 року між Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк "Укргазбанк" та Concord Engineering GMBH у справі № 904/7116/21.

Не погодившись з ухвалою суду, позивач оскаржив її в апеляційному порядку.

Просить ухвалу скасувати, постановити ухвалу, якою затвердити у справі №904/7116/21 мирову угоду від 02.08.2022 року, укладену між АБ «УКРГАЗБАНК» та Компанії Concord Engineering GMBH в процесі виконання рішення суду.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що у відкритті апеляційного провадження слід відмовити з наступних підстав.

Частиною 1 статті 3 ГПК України передбачено, що судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Припис ст. 129 Конституції України встановлює основні засади судочинства, до якого віднесено забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом. Зазначена конституційна норма конкретизована законодавцем в ст. 12 Закону України "Про судоустрій України", згідно з якою учасники судового процесу та інші особи у випадку і порядку, передбачених процесуальним законом, мають право на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Отже, реалізація конституційного права на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення названим Законом ставиться в залежність від положень процесуального закону.

Таким чином, Господарський процесуальний кодекс України повинен містити імперативні норми про те, в яких випадках учасник судового процесу має право оскаржити ухвалу суду в апеляційному чи касаційному порядку.

Згідно ч.1 ст.254 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Ухвали суду першої інстанції оскаржуються в апеляційному порядку окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 255 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 255 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається (ч.2 ст.254 ГПК України).

В переліку ухвал, визначених ч. 1 ст. 255 ГПК України, як таких, що можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду, відсутня ухвала про відмову у затвердженні мирової угоди.

Оскільки, перелік судових рішень, що підлягають оскарженню, визначений в ст. 255 ГПК України, є вичерпним і нормами ГПК України не передбачено оскарження ухвали про скасування судового наказу, колегія судді приходить до висновку про, те що скаржником подано апеляційну скаргу на судове рішення, що не підлягає апеляційному оскарженню.

Крім того колегія суддів зазначає, що підхід щодо можливості обмеження права на доступ до правосуддя заради легітимної мети визнається виправданим й Європейським Судом з прав людини (п. 37 Рішення у справі Мушта проти України від 18.02.2011), яким встановлено, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 261 ГПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо апеляційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає апеляційному оскарженню.

З урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції дійшов до висновку про наявність підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження відповідно до вимог ст. 261 ГПК України.

Керуючись ст. 234, 235, 261 ГПК України Центральний апеляційний господарський суд, УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 19.10.2022 року у справі № 904/7116/21.

Апеляційну скаргу повернути скаржнику.

Додаток (на адресу скаржника): апеляційна скарга №117/27086/2022 від 07.11.2022 року з доданими до неї документами на 13 аркушах у тому числі платіжне доручення №9835-4032 від 07.11.2022 року про сплату судового збору у розмірі 2 481,00 грн, конверт.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуючий суддя Т.А. Верхогляд

Суддя І.О. Вечірко

Суддя Ю.Б. Парусніков