ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2022 року м. Черкаси Справа № 920/439/22

Господарський суд Черкаської області у складі судді Зарічанської З.В., за участю секретаря судового засідання Бузун Л.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Акціонерного товариства "Таскомбанк",

до відповідача - ОСОБА_1 ,

про стягнення 109 992,06 грн.

Представники сторін участі не брали.

Акціонерне товариство "Таскомбанк" звернулося із позовом до Господарського суду Сумської області, в якому просить суд стягнути з Фізичної особи-підприємця Мельник Катерини Володимирівни 109 992,06 грн, в тому числі 96 648,80 грн заборгованості по тілу кредиту, 12 858,10 грн заборгованість по відсоткам, 485,16 грн пені за період з 21.09.2021 по 21.03.2022 відповідно до заяви-договору № ID11168709 від 10.08.2021 про приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ Таскомбанк (продукт Кредит на розвиток бізнесу) та анкети-заяви про надання кредиту фізичній особі-підприємцю від 09.08.2021.

Ухвалою від 19.07.2022 Господарський суд Сумської області прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі № 920/439/22.

14.09.2022 представник відповідача подав довідку про реєстрацію місця проживання особи № 3403/05-17 від 12.08.2021, відповідно до якої ОСОБА_1 з 12.08.2021 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відтак, оскільки на дату звернення позивача до суду зареєстрованим місцем проживання відповідача (фізичної особи, яка не є підприємцем) є: АДРЕСА_1 , Господарський суд Сумської області ухвалою від 14.09.2022 передав справу № 920/439/22 за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Господарського суду Черкаської області.

В ухвалі від 14.09.2022 судом встановлено, що відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань підприємницька діяльність Фізичної особи-підприємця Мельник Катерини Володимирівни припинена 12.05.2022.

07.10.2022 справа надійшла до Господарського суду Черкаської області.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.10.2022, для подальшого розгляду справи призначено суддю Зарічанську З.В.

Також 07.10.2022 до суду надійшла заява від 26.09.2022 № 16654(70.1) про зміну позовних вимог, в якій позивач зазначає, що у зв`язку з тим, що станом на поточну дату діяльність фізичної особи підприємця Мельник Катерини Володимирівни припинена, згідно даних ЄДР, виникла необхідність змінити позовні вимоги та викладає позовні вимоги в такій редакції: відкрити спрощене провадження; стягнути з ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) заборгованість за Заявою-договором №ID11168709 від 10.08.2021 про приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ "Таскомбанк" (продукт "Кредит на розвиток бізнесу"), що в частині тіла кредиту, відсотків, комісії та штрафу станом на 21.03.2022 становить 109 992,06 грн та складається із заборгованість по тілу кредиту (в т. ч. прострочена) - 96 648,80 грн, заборгованість по відсотках 12 858,10 грн, пеня на суму простроченої заборгованості за період з 21.09.2021 до 21.03.2022 - 485,16 грн.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем умов Заяви-договору № ID11168707 від 10.08.2021 про приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ "Таскомбанк" в частині неповернення кредитних коштів.

Також позивач просить розглядати справу без участі його представника.

Ухвалою від 12.10.2022 господарський суд прийняв справу № 920/439/22 до свого провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Розгляд справи по суті призначив на 27.10.2022 об 11:00. Також суд прийняв заяву про зміну позовних вимог та постановив здійснювати розгляд справи з її урахуванням. Господарський суд встановив для відповідача, у разі необхідності, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог, строк для надання відзиву - протягом 15 днів з дня вручення йому даної ухвали.

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, яке наявне у справі, відповідачем копію ухвали від 12.10.2022 отримано 18.10.2022. Отже, строк для подання відзиву сплив 27.10.2022, однак відповідач своїм правом не скористався, відзив на позов не подав.

Згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

27.10.2022 від представника відповідача надійшло клопотання про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження. У клопотанні представник відповідача також зазначає, що відповідачем 22.12.2021 та 23.12.2021 було поповнено картковий рахунок у сумі 2 000 грн та 4 800 грн відповідно. Проте у наявному розрахунку наявна сума, яка сплачена 23.12.2021 у розмірі 2 000 грн, а сума у розмірі 4 800 грн відсутня та неврахована.

Також 27.10.2022 від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою від 27.10.2022 господарський суд у задоволенні клопотання відповідача про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження відмовив. Клопотання відповідача про відкладення розгляду справи задовольнив та відклав розгляд справи до 21.11.2022 о 12:00. Також господарський суд зобов`язав позивача у строк до 17.11.2022 надати суду письмово викладені пояснення щодо обставин, викладених відповідачем у клопотанні про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, зокрема щодо неврахування сплаченої відповідачем суми в розмірі 4 800 грн 23.12.2021 з доказами їх направлення відповідачеві.

16.11.2022, на виконання ухвали господарського суду від 27.10.2022 від позивача надійшли письмові пояснення, в яких останній, серед іншого, просить судовий розгляд проводити за відсутності представника позивача та повідомляти про прийняті судові рішення. Щодо твердження відповідача про поповнення банківського рахунку на суму, яка не врахована позивачем, останній зазначає, що банківською програмою автоматично зараховано кошти, які надійшли від ФОП Мельник К.В. в розмірі 4 800 грн на погашення заборгованості по інших кредитах відповідача. На підтвердження вказаного позивачем подано виписку зарахування коштів та копії заяв-договорів № ID10109751 та № ID9938778, що укладені між позивачем та ФОП Мельник К.В.

21.11.2022 від відповідача - ОСОБА_1 , електронною поштою з накладенням кваліфікованого електронного підпису надійшла заява, в якій остання просить перенести судове засідання, призначене на 21.11.2022 у зв`язку з тим, що її представник перебуває на амбулаторному лікуванні у Маньківській багатопрофільній лікарні.

21.11.2022 від представника відповідача Мельника Василя Володимировича електронною поштою з накладенням кваліфікованого електронного підпису надійшло клопотання, в якому він повідомляє, що з 17.11.2022 перебуває на стаціонарному лікуванні у Маньківській багатопрофільній лікарні, а тому не зможе взяти участь у судовому засіданні, відтак просить перенести його на іншу дату та час. Представник відповідача також зазначає, що у зв`язку з тим, що він досі перебуває на лікуванні, у нього немає можливості надати будь-які відомості, проте зобов`язується при виписці з лікарні надати відповідну довідку, яка підтверджує зазначені факти.

Ухвалою від 21.11.2022 господарський суд відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перенесення судового засідання; відмовив у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про перенесення судового засідання та оголосив перерву в судовому засіданні до 01.12.2022 о 15:00 год.

29.11.2022 від представника відповідача надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, проте ухвалою від 29.11.2022 господарський суд відмовив у задоволенні такого клопотання.

У судовому засіданні 01.12.2022 представники сторін участі у судовому засіданні не брали, господарським судом оголошено перерву до 12.12.2022 о 15:30.

Судом 02.12.2022 розміщено оголошення на офіційній сторінці Господарського суду Черкаської області офіційного вебсайту «Судова влада» для відповідача щодо дати, часу та місця судового засідання.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 ГПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

Відтак, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи.

Вказане додатково підтверджується тим, що 12.12.2022 до судового засідання від представника відповідача надійшли письмові пояснення, у яких зазначено «дата та час розгляду: 12.12.2022 р. об 15 год. 30 хв.».

Аналізуючи письмові пояснення представника відповідача, що надійшли на електронну адресу суду 12.12.2022, господарський суд враховує таке.

Відповідно до ст. 161 ГПК України при розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. (ч. 1) Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. (ч. 2) Підстави, час та черговість подання заяв по суті справи визначаються цим Кодексом або судом у передбачених цим Кодексом випадках. (ч. 3) Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. (ч. 4)

Оскільки відповідачем не подано відзив на позов, що досліджено вище, господарський суд розцінює письмові пояснення, що надійшли 12.12.2022 як відзив на позов, так як всі вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору викладають учасники справи виключно у заявах по суті справи. Водночас строк на подання відзиву на позов сплив 27.10.2022, клопотань про поновлення/продовження такого строку відповідачем не заявлено.

Відповідно до ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. (ч. 1) Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. (ч. 2)

На підставі ч. 2 ст. 118 ГПК України письмові пояснення відповідача залишаються без розгляду.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, господарський суд встановив таке.

09.08.2021 ОСОБА_1 звернулась до АТ "Таскомбанк" із Анкетою-заявою про надання кредиту фізичній особі-підприємцю на умовах продукту "Кредит на розвиток бізнесу" з метою розширення асортименту товару та закупівлі меблів з метою розширення кількості посадкових місць.

10.08.2021 між АТ "Таскомбанк" та ФОП Мельник К.В. укладено Заяву-договір № ID11168709 про приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ "Таскомбанк" (продукт "Кредит на розвиток бізнесу") (далі - Кредитний договір).

Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору, за умови наявності вільних коштів Банк зобов`язується надати Позичальникові Кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим Договором, а Позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використати та повернути Кредит і сплатити проценти за користування Кредитом, а також інші платежі відповідно до умов цього Договору.

Кредит надається у формі зарахування грошових коштів у сумі Кредиту на поточний рахунок Позичальника № НОМЕР_1 , відкритий у АТ "Таскомбанк", з цільовим використанням на поповнення оборотних коштів; придбання основних засобів; рефінансування Кредиту іншого банку. (п. 1.2 Кредитного договору)

У Розділі 2 Кредитного договору встановлено такі умови надання кредиту:

2.1. Розмір кредиту: 100 000,00 грн

2.2. Валюта Кредиту: гривня.

2.3. Вартість Кредиту:

2.3.1. розмір процентної ставки за користування Кредитом (далі - проценти): 34 % річних.

2.3.2. розмір комісійної винагороди за видачу Кредиту: не передбачається.

2.3.3. розмір штрафу (плати) за дострокове/частково дострокове погашення Кредиту: 1 % від суми, яка перевищує плановий платіж згідно графіку.

У п. 2.4. Кредитного договору визначено терміни і порядок погашення Кредиту, зокрема:

2.4.1. погашення основного боргу за Кредитом, сплата процентів щомісяця, починаючи з місяця наступного за місяцем укладення Договору, числа в яке було погашено Договір.

2.4.4. сторони узгодили, що графік погашення Кредиту надається у Додатку 1 до цього Договору та доступний Клієнту у системі "ТАС24 Бізнес".

Згідно з п. 2.5. Кредитного договору, починаючи з наступного повного календарного місяця від дати укладення Кредитного договору забезпечити чисті обороти (грошові надходження на рахунок Позичальника від основної діяльності реалізації продукції та товарів, виконання робіт, надання послуг) за своїм поточним рахунком, відкритим у Банку, в сумі не менше 8 334,00 грн. (вісім тисяч триста тридцять чотири гривні 00 копійок) в місяць. Моніторинг стану відповідності оборотів по поточному рахунку проводиться Банком щомісячно.

У випадку невиконання або неналежного виконання даних умов, Банк має право нарахувати, вимагати сплати та стягнути, а Позичальник зобов`язаний сплатити Банку штраф в розмірі 2 % від суми виданого Кредиту (мінімум 200 грн.), за кожен місяць в якому не було виконано зобов`язання, що є підставою для застосування неустойки (невиконання або неналежного виконання умов, встановлених в цьому пункті) до припинення цих обставин.

Строк Кредиту: 36 місяців з дати укладення Договору. (п. 2.7. Кредитного договору)

Позичальник забезпечує наявність на своєму поточному рахунку грошових коштів у сумі, необхідній для сплати щомісячних платежів згідно графіку погашення кредиту. (п. 3.1. Кредитного договору)

Остаточне погашення за Кредитом Позичальник повинен здійснити не пізніше терміну згідно п.2.7. цього Договору. (п. 3.2. Кредитного договору)

У випадку порушення Позичальником будь-якого із грошових зобов`язань та при реалізації права Банку Позичальник сплачує Банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, за кожен календарний день прострочення. (п. 3.3. Кредитного договору)

Цей Договір, Правила обслуговування корпоративних клієнтів в АТ "Таскомбанк" та Цінові параметри продукту є Кредитним договором. (п. 4.1. Кредитного договору)

У пункті 4.2. Кредитного договору сторони погодили, що цей договір є договором приєднання у визначенні статті 634 Цивільного кодексу України, в зв`язку з чим:

4.2.1.умови цього Договору визначаються банком та доводяться до загалу шляхом розміщення його на офіційному сайті Банку http://www.tascombank.com.ua та укладається лише шляхом приєднання до Договору в цілому;

4.2.2. особа, що виявила намір укласти Договір, не може запропонувати Банку внести зміни до запропонованих умов Договору або запропонувати включення до договору своїх умов;

4.2.3. у випадку незгоди зі змістом та формою цього Договору чи окремих його положень особа, яка виявляє намір укласти Договір має право відмовитись від його укладення;

4.2.4. вимоги щодо зміни або розірвання цього Договору, після набрання ним чинності, пред`являються і підлягають задоволенню відповідно до положень цього Договору та законодавства України.

Відповідно до п. 4.3. Кредитного договору строк дії Договору встановлений в розділі 18 Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ "Таскомбанк".

Згідно з п. 4.5. Кредитного договору, дата підписання Заяви-договору шляхом накладення електронних підписів обох Сторін вважається датою укладання Договору.

У Додатку 1 до Заяви-договору № ID11168709 про приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ "Таскомбанк" (продукт "Кредит на розвиток бізнесу") "Графік погашення Кредиту", передбачено здійснення Позичальником погашення Кредиту у фіксованому розмірі по 4 499 грн кожного 10-го числа місяця, починаючи з 10.09.2021 до 09.08.2024, включно (за останній місяць визначено суму 4 452,20 грн). В подальшому Графік погашення кредиту сторонами не змінювався.

Господарський суд встановив, що договір між сторонами підписано електронними підписами на підставі Закону України "Про електронний цифровий підпис", що підтверджується відповідним Протоколом створення та перевірки кваліфікованого електронного підпису, який міститься у справі.

Відповідно до Виписки по особовому рахунку відповідача, позивачем на виконання умов Кредитного договору 10.08.2021 перераховано на банківський рахунок відповідача 100 000 грн.

Оскільки відповідач свої зобов`язання по поверненню кредиту та сплати процентів у встановлені договором (зокрема Графіком погашення кредиту) строки виконував невчасно та не в повному обсязі позивач 18.02.2022 направив відповідачу Повідомлення-вимогу (№ 3345/70.1.1), у якій у зв`язку з тривалим невиконанням відповідачем зобов`язань за Кредитним договором, вимагав достроково повністю повернути кредит та зазначив, що заборгованість по кредиту на 16.02.2022 р. становить:

89 663,10 гривень основного боргу.

547,67 гривень строкової заборгованості за відсотками.

6 985,70 гривень простроченого боргу.

9 298,17 гривень простроченої заборгованості за процентами.

410,07 гривень пені.

Також у вказаному Повідомленні-вимозі позивачем зазначено, що крім вказаної заборгованості відповідачу необхідно здійснити також погашення заборгованості за процентами, пенею та штрафними санкціями, що будуть нараховані по день повного погашення заборгованості по Кредитному договору. Таким чином, повернення кредиту та сплата нарахованих процентів, а також штрафних санкцій (штраф, пеня) повинні бути здійснені Позичальником протягом 30 календарних днів з дати одержання повідомлення, але в будь-якому випадку не пізніше 45 днів з дня направлення банком повідомлення Позичальнику.

Вказане Повідомлення-вимогу позивачем направлено відповідачу 18.02.2022 за двома поштовими адресами: АДРЕСА_2 та вул. Леонтовича, буд. 2, с. Маньківка, Уманський р-н, Черкаська обл., 20101.

Як стверджує позивач, та що не спростовано відповідачем, останнім зобов`язання щодо повернення коштів не виконано, кредитні кошти не повернуті, тому позивач звернувся із даним позовом про стягнення заборгованості, яка, за його розрахунком, станом на 21.03.2022 становить: 96 648,80 грн - заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена), 12 858,10 грн - заборгованість по відсоткам (в т.ч. прострочені), 485,16 грн - пеня на суму простроченої заборгованості за період з 21.09.2021 по 21.03.2022.

При відкритті провадження у справі господарським судом враховано, що ОСОБА_1 на момент укладення договору від 10.08.2021 № ID11168709 була зареєстрована, як фізична особа - підприємець і кредитні кошти отримувала для розвитку бізнесу. Проте 12.05.2022 ОСОБА_1 припинила підприємницьку діяльність за власним рішенням, у подальшому 08.08.2022 ОСОБА_1 знову зареєструвалася в якості фізичної особи - підприємця, а 27.10.2022 припинила підприємницьку діяльність за власним рішенням. Отже на час ухвалення рішення у справі відповідач не є суб`єктом підприємницької діяльності.

За ч. 1 ст. 45 ГПК України, сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно з ч. 3 ст. 22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх юрисдикції.

Тобто, одним із критеріїв віднесення справ до господарської юрисдикції визначено наявність між сторонами саме господарських правовідносин, а також запроваджено підхід щодо розмежування юрисдикції залежно від предмета правовідносин, а не лише від суб`єктного складу сторін.

Отже, ознаками спору, на який поширюється юрисдикція господарського суду, є: наявність між сторонами господарських відносин, урегульованих Цивільним та Господарським кодексами України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Предметна та суб`єктна юрисдикція господарських судів, тобто сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції, визначена статтею 20 ГПК України.

Так, господарські суди мають юрисдикцію щодо розгляду згідно з п. 1 ч. 1 ст. 20 ГПК України спорів, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Отже, господарські суди наділені законом повноваженнями щодо розгляду спорів, у яких стороною є фізична особа, яка на дату подання позову втратила статус суб`єкта підприємницької діяльності, якщо ці спори пов`язані, зокрема, з підприємницькою діяльністю, що раніше здійснювалася зазначеною фізичною особою, зареєстрованою підприємцем. Аналогічну правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.10.2019 у справі № 127/23144/18.

Відповідно до листа виконавчого комітету Маньківської селищної ради від 21.11.2022 № 1767/05-15 місце реєстрації гр. ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 .

Враховуючи викладене даний спір підсудний Господарському суду Черкаської області.

Розглядаючи спір, господарський суд враховує такі положення чинного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

За ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України (далі - ГК України) майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтями 11 та 509 ЦК України визначено, що однією із підстав виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань), які мають виконуватись належним чином і в установлений строк, є договір.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст. 181 ГК України господарський договір укладається в порядку, встановленому Цивільним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. (ч. 1 ст. 1055 ЦК України).

Згідно з приписами ч.1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. (ч. 1 ст. 634 ЦК України)

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку з чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Документи, розміщені на сайті банку, - це публічна оферта, що містить умови та правила надання послуг банком і його партнерами, до якої приєднується клієнт, підписуючи заяву у відділенні банку. Таким чином, клієнт отримує доступ до всіх без виключення послуг Банку.

Пунктом 12 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про електронні довірчі послуги" визначено, що електронний підпис - електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис.

Ст. 5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" передбачено, що електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.

Згідно з ч. 2 ст. 6, ч. 6 ст. 7 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа Копією документа на папері для електронного документа є візуальне подання електронного документа на папері, яке засвідчене в порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 8 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.

Як уже встановлено судом, між позивачем та відповідачем виникли кредитні правовідносини, підставою виникнення яких є укладений між ними банківський договір, шляхом підписання позичальником Заяви-договору про приєднання до публічної пропозиції АТ "Таскомбанк" на укладання договору.

Договір сторонами підписано відповідно до вимог Закону України "Про електронний цифровий підпис", що підтверджується відповідним Протоколом створення та перевірки кваліфікованого електронного підпису, який міститься у справі та відображенням кваліфікованого електронного цифрового підпису на самому договорі.

Судом також встановлено та підтверджено матеріалами справи, що на виконання укладеного між сторонами Кредитного договору, банк перерахував кредитні кошти у розмірі 100 000 грн на відповідний рахунок відповідача, зокрема, на а.с. 33-46 міститься Виписка по особовому рахунку відповідача за період з 10.08.2021 по 21.03.2022, відповідно до якої, 10.08.2021 здійснено перерахування 100 000 грн з призн: Перерахування коштів зг. кредитної угоди № ID11168709 від 10.08.2021 ФОП Мельник Катерина Володимирівна, без ПДВ, тобто свої зобов`язання перед позичальником банк виконав у повному обсязі.

Водночас, з матеріалів справи випливає, що відповідач несвоєчасно та не у повному розмірі здійснював повернення кредиту та процентів за користуванням кредитними коштами, строк повернення яких сторони узгодили у графіку погашення заборгованості за кредитним договором, чим порушив умови Кредитного договору.

Відповідно до ст. 193 ГК України та ст. 526 ЦК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.

Згідно зі ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. (ч. 1 ст. 526 ЦК України)

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Господарським судом встановлено, що позивачем 18.02.2022 направлено відповідачу Повідомлення-вимогу (№ 3345/70.1.1), в якій він у зв`язку з тривалим невиконанням відповідачем зобов`язань за Кредитним договором, вимагав достроково повністю повернути кредит. Повідомлення-вимогу направлено за двома адресами відповідача, які повідомлені відповідачем позивачеві при укладенні Договору: вул. Миру, буд. 3, с. Підліснівка, Сумський р-н, Сумська обл., 42340 та вул. Леонтовича, буд. 2, с. Маньківка, Уманський р-н, Черкаська обл., 20101.

Відповідно до інформації, отриманої судом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань фізична особа - підприємець Мельник К.В. мала місце проживання, місцезнаходження - АДРЕСА_2 . Отже, позивач направив повідомлення-вимогу на належну адресу відповідача.

При розгляді справи господарський суд враховує висновки щодо застосування норм права, що викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 по справі №342/180/17 в силу приписів ч. 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України.

"Велика Палата Верховного Суду вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (18 лютого 2011 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (20 лютого 2017 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин."

Так у справі, що розглядається, в Заяві-договорі № ID 11168709 про приєднання до правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ "Таскомбанк" (продукт "Кредит на розвиток бізнесу") від 31.05.2022 (а.с. 14-16) відсутня умова щодо права позивача на дострокове повернення частини позики, а отже, відсутня домовленість сторін про таке повернення. Зі змісту поданого позивачем Витягу з "Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ "Таскомбанк" Продукт: Кредит на розвиток бізнесу" (а.с. 21-27) не випливає, що це саме ті Правила, на які погодився відповідач при підписанні Заяви-договору № ID 11168709 про приєднання до правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ "Таскомбанк".

Господарський суд враховує, що у ч. 2 ст. 1050 ЦК України передбачено пряму норму закону, відповідно до якої встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Отже, нормою ч. 2 ст. 1050 ЦК України передбачене право позикодавця в разі прострочення повернення чергової частини вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

З викладеного випливає, що позивач скористався правом вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних йому процентів, як це передбачено ч. 2 ст. 1050 ЦК України.

Також господарський суд враховує, що у вказаному Повідомленні-вимозі позивачем зазначено, що повернення кредиту та сплата нарахованих процентів, а також штрафних санкцій (штраф, пеня) повинні бути здійснені Позичальником протягом 30 календарних днів з дати одержання повідомлення, але в будь-якому випадку не пізніше 45 днів з дня направлення банком повідомлення Позичальнику.

Отже, зобов`язання щодо повернення кредитних коштів відповідачем повинні були бути виконані до 04.04.2022 (включно). Проте з матеріалів справи випливає, що відповідачем зобов`язання не виконано. Залишок неповерненого тіла кредиту за обґрунтованим розрахунком позивача становить 96 648,80 грн. (а.с. 10)

З огляду на викладене та враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів своєчасного повернення кредитних коштів, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо стягнення заборгованості по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) - 96 648,80 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Також позивачем нараховано відповідачу заборгованість по відсотках у розмірі 12 858,10 грн.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. (ч. 1 ст. 1048 ЦК України)

Відповідно до ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Суд зазначає, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 Цивільного Кодексу, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Дана позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного суду від 04.07.2018 (справа №310/11534/13-ц, провадження №14-154цс18).

Відповідно до п. 2.3.1 Кредитного договору, розмір процентної ставки за користування Кредитом (далі - проценти): 34 % річних.

За розрахунком позивача розмір нарахованих відсотків за період з 10.08.2021 до 31.03.2022 становить 12 858,10 грн.

Водночас, як встановлено судом вище, кінцевий строк повернення заборгованості є 04.04.2022, тому господарський суд доходить висновку, щодо прийнятності періоду нарахування відсотків.

Таким чином, позивачем нараховано 34 %:

за період з 10.08.2021 - 31.08.2021 на суму 100 000 грн у розмірі 2 077,78 грн;

за період 01.09.2021 - 09.09.2021 на суму 100 000 грн у розмірі 755,55 грн;

за період 10.09.2021 - 30.09.2021 на суму 98 406,78 грн у розмірі 2 046,18 грн (позивачем 10.09.2021 сплачено 2 905,78 грн відсотків та 1 593,22 грн основного боргу);

за період 01.10.2021 - 10.10.2021 на суму 98 406,78 грн у розмірі 650,58 грн;

за період 11.10.2021 - 31.10.2021 на суму 96 648,80 грн у розмірі 2 195,69 грн (позивачем 11.10.2021 сплачено 2 741,02 грн відсотків та 1 757,98 грн основного боргу);

за період 01.11.2021 - 30.11.2021 на суму 96 648,80 грн у розмірі 2 738,39 грн;

за період 01.12.2021 - 22.11.2021 на суму 96 648,80 грн у розмірі 2 916,84 грн;

за період 23.12.2021 - 31.12.2021 на суму 96 648,80 грн у розмірі 912,78 грн (позивачем 23.12.2021 сплачено 2 000 грн відсотків);

за період 01.01.2022 - 31.01.2022 на суму 96 648,80 грн у розмірі 2 829,66 грн;

за період 01.02.2022 - 28.02.2022 на суму 96 648,80 грн у розмірі 2 555,84 грн;

за період 01.03.2022 - 20.03.2022 на суму 96 648,80 грн у розмірі 1 551,78 грн;

за період 21.03.2022 - 31.03.2022 на суму 96 648,80 грн у розмірі 273,83 грн.

Відтак вимога позивача про стягнення з відповідача 12 858,10 грн заборгованості по відсотках також є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Щодо нарахування позивачем 485,16 грн пені за період з 21.09.2022 до 21.03.2022, господарський суд зазначає таке.

За ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. Застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання. (ч. 1, 2 ст. 216 ГК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

У випадку порушення Позичальником будь-якого із грошових зобов`язань та при реалізації права Банку Позичальник сплачує Банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, за кожен календарний день прострочення. (п. 3.3. Кредитного договору)

На підставі вказаних вимог позивачем нараховано відповідачу 485,16 грн пені на суму простроченої заборгованості зі сплати відсотків у період з 21.09.2021 до 21.03.2022.

Господарський суд не погоджується з визначеним позивачем періодом нарахування пені, з огляду на положення п. 15 розділу Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, яким визначено, що у разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, або/та у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення.

Аналогічні приписи містяться і у п. 8 розділу 9 Прикінцевих положень ГК України, відповідно до яких, у разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, або/та у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення.

При цьому, ч. 2 ст. 5 ЦК України визначено, що акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи.

В рішенні Конституційного Суду України від 09.02.1999 у справі №1-7/99 зазначено, що надання зворотної дії в часі законам та іншим нормативно-правовим актам може бути передбачено шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті. Тобто, вказаний вище Закон має зворотну дію в часі.

Враховуючи наведені положення ЦК України, ГК України, визначені сторонами строки повернення кредиту та те, що постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" на усій території України встановлено з 12.03.2020 карантин, який продовжено до 31.12.2022 (постанова Кабінету Міністрів України від 19 серпня 2022 року №928 "Про внесення змін до розпорядження Кабінету Міністрів України від 25 березня 2020 р. № 338 і постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 р. № 1236") господарський суд дійшов висновку, що у визначений позивачем період позичальника звільнено від обов`язку сплати пені за прострочення повернення тіла кредиту, процентів та комісії.

Отже, зважаючи на вищенаведені приписи чинного законодавства, які обмежують період нарахування штрафних санкцій, в тому числі і пені, що підлягає стягненню із суб`єкта господарювання у зв`язку з порушенням ним господарського зобов`язання в період карантину, суд дійшов висновку, що в задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача пені у розмірі 485,16 грн, нарахованої за період 21.09.2021 21.03.2022 слід відмовити, оскільки період нарахування пені збігається із періодом карантину, запровадженого на території України.

Підсумовуючи викладене, господарський суд задовольняє позов частково у сумі 109 506,90 грн, з яких 96 648,80 грн основна заборгованість, 12 858,10 грн заборгованість по відсоткам. В решті позову суд відмовляє.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 74, 76-77, 123, 129, 233, 236-241, 247, 252, 326-327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства "Таскомбанк" (ідентифікаційний код 09806443, вул. С.Петлюри, буд. 30, м. Київ, 01032) заборгованості за Заявою-договором № ID11168709 від 10.08.2021 про приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ "Таскомбанк" (продукт "Кредит на розвиток бізнесу"), що в частині тіла кредиту, відсотків, комісії та штрафу станом на 21.03.2022 становить 109 506,90 грн та складається з заборгованості по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) - 96 648,80 грн, заборгованості по відсоткам 12858,10 грн, а також 2470,06 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення направити сторонам.

Повне рішення складено та підписано 13.12.2022.

Суддя Зоя ЗАРІЧАНСЬКА