ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
"06" грудня 2022 р.м. Одеса Справа № 30/17-3657-2011
Господарський суд Одеської області у складі: суддя Рога Н.В., секретар с/з Богомолова В.С., розглянув заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» (вх.№2-1112/22 від 16.11.2022р.) про розподіл судових витрат у справі №30/17-3657-2011
За участю представників сторін:
Від заявника: не з`явився;
Від відповідача: не з`явився;
Від ДВС: не з`явився.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 14.11.2011р. позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Корпорація «Агросинтез» задоволено повністю: стягнуто з Приватного підприємства «АНАСТАСІЯ-Г» основний борг у сумі 1 104 272 грн 92 коп., пеню у сумі 37 397 грн 17 коп., штраф за порушення термінів оплати у сумі 694 363 грн 75 коп., штраф за порушення строків передачі належним чином оформленого екземпляру договору застави у сумі 115 727 грн 29 коп., проценти за користування чужими грошовими коштами у сумі 440 321 грн 43 коп., витрати по сплаті державного мита у сумі 23 921 грн 05 коп., витрати на ІТЗ судового процесу у сумі 236 грн.

На виконання вищезазначеного рішення 02.12.2011р. Господарським судом Одеської області видано відповідний наказ.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 23.04.2013р. здійснено заміну сторони (стягувача) у виконавчому провадженні при примусовому виконанні наказу Господарського суду Одеської області по справі №30/17-3657-2011 від 02.12.2011р., а саме: замінено Товариство з обмеженою відповідальністю «Корпорація «Агросинтез» його правонаступником у виконавчому провадженні Товариством з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Компанія «НІКО-ТАЙС».

Ухвалою суду від 26.05.2022р. скаргу ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» (вх.№2-305/22 від 04.05.2022р.) на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шевченко Тетяни Сергіївни задоволено повністю: визнано за період із 08.07.2019р. по 23.02.2022р. неправомірною бездіяльність приватного виконавця у виконавчому провадженні №59495573 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 02.12.2011р. у справі №30/17-3657-2011, яка виразилась у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №59495573 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 02.12.2011р. у справі №30/17-3657-2011, із врахуванням норм та положень Закону України «Про виконавче провадження»; зобов`язано приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шевченко Тетяну Сергіївну усунути допущене порушення.

Додатковою ухвалою суду від 05.07.2022р. задоволено заяву ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» (вх.№2-406/22 від 06.06.2022р.) про розподіл судових витрат у справі №30/17-3657-2011, стягнуто з Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шевченко Тетяни Сергіївни на користь ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 900 грн.

22 липня 2022р. на виконання додаткової ухвали суду від 05.07.2022р. у справі №30/17-3657-2011 видано відповідний наказ.

31 жовтня 2022р. до Господарського суду Одеської області надійшла скарга ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» (вх.№2-981/22 від 31.10.2022р.) на дії державного виконавця Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у справі №30/17-3657-2011.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 10.11.2022р. скаргу ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» (вх.№2-981/22 від 31.10.2022р.) на дії державного виконавця у справі №30/17-3657-2011 задоволено: визнано протиправними дії державного виконавця Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Шевчука А.М. під час примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 22.07.2022р. у справі №30/17-3657-2011, які полягають у винесенні повідомлення від 06.10.2022р. про повернення стягувачу наказу Господарського суду Одеської області від 22.07.2022р. у справі №30/17-3657-2011 без прийняття до виконання на підставі п.10 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження»; визнано протиправним та скасовано повідомлення державного виконавця Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Шевчука А.М. від 06.10.2022р. про повернення стягувачу наказу Господарського суду Одеської області від 22.07.2022р. у справі №30/17-3657-2011 без прийняття до виконання на підставі п.10 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження»; зобов`язано державного виконавця Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відкрити виконавче провадження щодо примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 22.07.2022р. у справі №30/17-3657-2011.

16 листопада 2022р. до Господарського суду Одеської області надійшла заява ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» (вх.№2-1112/22 від 16.11.2022р.) про розподіл судових витрат у справі №30/17-3657-2011.

Ухвалою суду від 21.11.2022р. заяву ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» (вх.№2-1112/22 від 16.11.2022р.) про розподіл судових витрат прийнято до провадження, призначено засідання для розгляду заяви на 28.11.2022р. Вказаною ухвалою запропоновано органу ДВС надати письмові міркування щодо заяви про розподіл судових витрат.

Судове засідання, призначене ухвалою Господарського суду Одеської області від 21.11.2022р. № 30/17-3657-2011 на 28.11.2022р. о 13:45, не відбулося у зв`язку з відсутністю електропостачання у залі судових засідань №16 Господарського суду Одеської області, у зв`язку з чим ухвалою суду від 29.11.2022р. відкладено судове засідання на 06.12.2022р.

В обґрунтування заяви ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» зазначає, що на підставі Договору про надання адвокатських послуг (правової допомоги) №16-09-2022/1 від 16.09.2022р., відповідно до Акта здачі-приймання виконаних робіт від 11.11.2022р. ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» понесло витрати на правову допомогу у розмірі 8 850 грн. у зв`язку із зверненням до суду зі скаргою ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» (вх.№2-981/22 від 31.10.2022р.) на дії державного виконавця Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у справі №30/17-3657-2011

На підставі зазначеного, посилаючись на положення ст.ст. 123, 126, 129, 244, 344 ГПК України, ст.ст. 1, 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», враховуючи той факт, що підставою для звернення до суду зі скаргою слугували дії державного виконавця Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» просить стягнути з Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) судові витрати на правничу допомогу у розмірі 8 850 грн.

Другий Малиновський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) не скористався своїм правом та не надав до суду письмових пояснень щодо заяви ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» про розподіл судових витрат.

Розглянув матеріали справи, заяву про розподіл судових витрат, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Частиною 2 зазначеної статті встановлено, що заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Відповідно до ст. 344 Господарського процесуального кодексу України судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Згідно з ч.1 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1 ч.3 зазначеної статті встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

За приписами ч.1 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Звертаючись до суду зі скаргою на дії державного виконавця Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у справі №30/17-3657-2011, ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» зазначило, що на момент подання скарги у заявника відсутня можливість встановити об`єм, розмір та обсяг послуг з правової допомоги.

При цьому заявник зазначив, що орієнтовний розмір понесених судових витрат у зв`язку із зверненням до суду зі скаргою на дії державного виконавця Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), не буде перевищувати вартості аналогічного роду здійснення комплексу правових послуг та робіт в регіонах України.

Також, заявник зазначив, що вартість однієї години роботи адвоката складає від 950 грн до 990 грн (в залежності від різного роду умов та чинників, де орієнтовна загальна кількість годин визначається на рівні в цілому не більше 4-6 год), вартість участі у судовому засіданні складає від 1700 грн до 1900 грн/ судове засідання у суді відповідної судової інстанції (в залежності від різного роду умов та чинників), а також розмір додаткової оплати (гонорару) за прийняття позитивного для скаржника рішення (повне або часткове задоволення скарги), котрий не перевищуватиме двох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У ст.126 ГПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Частиною 8 ст. 129 ГПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Таким чином, відшкодування судових витрат, у тому числі на професійну правничу допомогу, здійснюється у разі наявності відповідної заяви сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, якщо справа розглядається з повідомленням учасників справи з проведенням дебатів, а відповідні докази надані цією стороною або до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. При цьому перевірка цих доказів та надання їм оцінки здійснюється судом у разі дотримання цього порядку, оскільки за інших обставин розподіл судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, не може бути здійснений.

Відповідно до ч. 5 ст. 240 ГПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалу за результатами розгляду скарги ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» (вх.№2-981/22 від 31.10.2022р.) на дії державного виконавця у справі №30/17-3657-2011 постановлено 10.11.2022р. (повний текст складено 21.11.2022р. у зв`язку з відсутністю електропостачання в будівлі Господарського суду Одеської області).

ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» звернулося до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат 11.11.2022р., що підтверджується накладною АТ «Укрпошта» №212 від 11.11.2022р.

Отже, ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» дотримано вимоги ст.129 ГПК України при зверненні до суду з заявою про розподіл судових витрат.

Виходячи з аналізу положень ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту адвокат отримує винагороду у вигляді гонорару, обчислення якого, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Згідно ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до ст.28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09.06.2017р., розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. Отже, діяльність адвоката є оплачуваною працею і така оплата у вигляді гонорару здійснюється на підставі укладеного між адвокатом та його клієнтом договору про надання правової допомоги.

Адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 07.09.2020р. у справі № 910/4201/19).

За положеннями п.4 ст.1, ч.ч. 3, 5 ст.27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.

Відповідно до матеріалів справи, 16.09.2022р. між ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» (Замовник) та адвокатом Грищенко О.М. (Виконавець) укладено Договір про надання адвокатських послуг (правової допомоги) №16-09-2022/1, відповідно до п.1.1. якого за цим Договором Виконавець зобов`язується надати Замовнику правову допомогу щодо аналізу правовідносин між Замовником, Другим Малиновським відділом державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Шевченко Тетяною Сергіївною, котрі виникли під час примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області по справі №30/17-3657-2011 від 22.07.2022р., надання консультацій з приводу можливого, законодавчо доцільного та обґрунтованого вжиття заходів Другим Малиновським відділом державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), направлених на примусове виконання наказу Господарського суду Одеської області по справі №30/17-3657-2011 від 22.07.2022р. та стягнення з боржника безспірного розміру грошових коштів, консультації з питань практичного застосування норм виконавчого, виконавчо-процесуального та господарсько-процесуального законодавства із врахуванням останніх змін та доповнень, що стосуються зазначених правовідносин та підстав їх виникнення, підготовки, написання та подання від імені Замовника до Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) різного роду клопотань та заяв із врахуванням Закону України «Про виконавче провадження», підготовки, написання та подання до господарського суду відповідної скарги на дії/або бездіяльність Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) під час примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області по справі №30/17-3657-2011 від 22.07.2022р. при наявності підстав для такого заходу, представництві інтересів Замовника у суді під час розгляду судової справи за поданою скаргою, здійснення інших процесуальних заходів направлених на виконання умов та обов`язків Виконавця за даним Договором.

Згідно п.6.1. Договору даний Договір вважається укладеним з дня його підписання і діє до його повного виконання.

Відповідно до п.1.2. Договору правова допомога за цим Договором вважається наданою та виконаною з моменту підписання уповноваженими представниками сторін Акта здачі-приймання виконаних робіт щодо надання правової допомоги.

Пунктом 1.3. Договору визначено, що сторони погодили, що відповідний перелік видів правової допомоги (послуг) згідно умов даного Договору, є не остаточний, та може бути сторонами відповідно збільшено на власний розсуд та за необхідності. Повний та остаточний перелік виконаних робіт та наданих послуг за відповідний період їх виконання/здійснення визначається в акті здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг) щодо надання правової допомоги у відповідності до умов даного Договору.

За умовами п. 3.1. Договору вартість виконання передбачених цим Договором комплексу правових послуг та робіт визначається в актах здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг) щодо надання адвокатських послуг, виходячи з того, що вартість однієї години роботи Виконавця складає 950 грн (включаючи всі витрати (поштові, комісійні, банківські, транспорті тощо) по підготовці матеріалів у відповідності до п.1.1. Договору). При цьому, сторонами враховано як середній розмір вартості аналогічного роду здійснення комплексу правових послуг та робіт в регіонах України, так і рекомендовані ставки аналогічного роду здійснення комплексу правових послуг та робіт, котрі пропонуються Радами Адвокатів відповідного регіону.

Окремо сторони дійшли згоди, що вартість послуг та роботи Виконавця, зокрема, та не обмежуючись становить: ознайомлення з матеріалами справи, отриманими в суді відповідної судової інстанції 1200 грн; судові засідання 1700 грн/одне судове засідання (у випадку затримки часу початку призначеного слухання, тривалості очікування на початок призначеного до слухання судового засідання як наслідок витрати часу більш ніж година від дати призначеного початку судового засідання, відповідна участь у судовому засіданні становитиме 1 900 грн); побудова правової позиції, аналіз судової практики, вивчення первинної документації, складання процесуальних документів, надсилання їх та документів до них сторонам та до суду; інші види правової допомоги у межах судового розгляду справи із розрахунку 950 грн/год; витрати (квитки, добові тощо) згідно підтверджуючих документів.

Згідно п.3.2. Договору Замовник повинен здійснити сплату грошових коштів (виконання грошового зобов`язання) наступним чином: 100% вартості наданих послуг та/або виконаних робіт відповідно до акта здачі-прийняття виконаних робіт та наданих послуг, оплачуються протягом 30-ти календарних днів з дня проголошення/прийняття судового рішення суду за результатами завершення розгляду судом справи №30/17-3657-2011 за скаргою ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» на дії державного виконавця Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) під час примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області по справі №30/17-3657-2011 від 22.07.2022р.

За умовами п.3.8. Договору сторони погодили та визначили, що розміром гонорару Виконавця у випадку прийняття позитивного рішення на користь Замовника (задоволення повністю та/або частково вимог Замовника, у відповідності до п.п. 1.1., 2.1. Договору) визначається на рівні до двох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

11 листопада 2022р. ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» та адвокатом Грищенком О.М. підписано Акт здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги), відповідно до якого за період з 16.09.2022р. по 10.11.2022р. Виконавець надав, а Замовник прийняв відповідні послуги на суму 8 850 грн.

Відповідно до матеріалів справи, представництво інтересів ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» в межах розгляду Господарським судом Одеської області скарги ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» (вх.№2-981/22 від 31.10.2022р.) на дії державного виконавця у справі №30/17-3657-2011 здійснював адвокат Грищенко О.М. (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №3888 від 29.10.2009р.), який діє на підставі довіреності від 24.08.2022р.

Одним із принципів господарського судочинства, який передбачено положеннями ст. 129 ГПК України, є відшкодування судових витрат стороні, на користь якої ухвалене судове рішення. Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Об`єднана палата Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду у постанові від 03.10.2019р. по справі №922/445/19 дійшла висновку, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами.

Верховний Суд в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 20.11.2020р. у справі №910/13071/19 звернув увагу, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень ч. 4 ст. 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях ст. 627 Цивільного кодексу України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у ст. 43 Конституції України.

При цьому, під час визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020р. у справі № 755/9215/15-ц).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою ЄСПЛ заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України»). У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

На підставі вищенаведеного, оцінивши відповідні докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт, їх вартості, враховуючи задоволення скарги ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» (вх.№2-981/22 від 31.10.2022р.), за відсутності заперечень Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), суд вважає, що наявні підстави для стягнення з Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) витрат на правничу (правову) допомогу у розмірі 8 850 грн.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі «Трофимчук проти України» (№ 4241/03, §54, ЄСПЛ, 28.10.2010р.) Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Відповідно до ч.3 ст.13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. За приписами ч.1 ст.73 цього Кодексу доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. При цьому, відповідно до ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Керуючись ст.ст. 123 - 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Прийняти у справі №30/17-3657-2011 додаткову ухвалу.

2. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» (вх.№2-1112/22 від 16.11.2022р.) про розподіл судових витрат у справі №30/17-3657-2011 задовольнити.

3. Стягнути з Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (65005, м. Одеса, вул. Бабеля, буд.6, код ЄДРПОУ - 41405463, електронна адреса: ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» (Юридична адреса: 03187, м. Київ, просп. Академіка Глушкова, буд.40, оф.315; Адреса для листування: 03187, м. Київ, просп. Академіка Заболотного, буд.38, оф.23, код ЄДРПОУ - 38039872, електронна адреса: ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8 850 грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його проголошення (підписання).

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст ухвали складено 12.12.2022р.

Суддя Н.В. Рога