ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"17" листопада 2022 р. Справа № 911/1261/22

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Едтехнолоджі Компані", 04050, місто Київ, вулиця Глибочицька, будинок 32-В

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АЙ КЬЮ КОМ`ЮНІКЕЙШНЗ", 08154, Київська область, місто Боярка, вулиця Соборності, будинок 36, кімната 23/46

про стягнення 279 469,96 грн за договором про розміщення рекламних матеріалів в мережі Інтернет № ЕДТ-01/04-01 від 01.04.2021

суддя Н.Г. Шевчук

секретар судового засідання М.Г. Байдрелова

за участю представників сторін: згідно протоколу судового засідання

суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Едтехнолоджі Компані" звернулось до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "АЙ КЬЮ КОМ`ЮНІКЕЙШНЗ" про стягнення заборгованості за договором про розміщення рекламних матеріалів в мережі Інтернет № ЕДТ-01/04-01 від 01.04.2021 у розмірі 279 469,96 грн, з яких 229 548,00 грн основна заборгованість, 26 350,85 грн пеня, 21 118,41 грн інфляційні витрати та 2 452,70 грн 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем умов вказаного договору в частині оплати наданих послуг із розміщення рекламних матеріалів.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 08.08.2022 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Відповідач явку повноважного представника у судові засідання (підготовчі та по суті) не забезпечив, відзив на позов, докази погашення зазначеної заборгованості, на час розгляду справи господарському суду не надав.

Про розгляд господарським судом справи № 911/1261/22 відповідач повідомлявся належним чином, шляхом направлення на його юридичну адресу копій ухвал суду (описи вкладення наявні в матеріалах справи).

Окрім того, відповідно до частини другої статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно із частинами першою та другою статті 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному вебпорталі судової влади України (частина перша статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Отже, відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитися з відповідними ухвалами у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Відповідно до частини дев`ятої статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи вище наведене, суд прийшов до висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини другої статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 17.11.2022 судом прийнято рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані документи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

встановив:

01 квітня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "АЙ КЬЮ КОМ`ЮНІКЕЙШНЗ" (Рекламодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Едтехнолоджі Компані" (Рекламіст) укладено договір № ЕДТ-01/04-01 про розміщення рекламних матеріалів в мережі Інтернет (далі - Договір), відповідно до умов пункту 1.1 якого, рекламодавець доручає, а рекламіст приймає на себе зобов`язання на підставі замовлення рекламодавця, в порядку та на умовах, що визначені цим договором та додатками до нього, надати послуги з розміщення рекламних матеріалів в мережі Інтернет на веб-сайті (надалі - послуги), а рекламодавець зобов`язується прийняти та оплатити надані послуги в строки та на умовах, передбачених цим договором.

Пунктом 1.2 Договору визначено, що назва веб-сайту, формат, період, вартість та інші істотні умови розміщення рекламних матеріалів рекламодавця визначаються сторонами в додатках, що становлять невід`ємну частину цього договору.

У пункті 1.3 Договору сторонами узгоджено, що обмін інформацією в процесі виконання цього договору відбувається шляхом направлення листів електронною поштою (e-mail) або здійснення телефонних дзвінків сторонами та/або уповноваженими особами сторін. Стогони погодили використання і інших доступних їм засобів зв`язку, що дозволяють достовірно визначити, що інформація виходить від уповноваженої особи сторонами договору та підтвердити, що вона дійшла до адресата.

Відповідно до пункту 4.1 Договору, ціна договору складається з суми вартостей послуг, які замовляються в рамках цього договору. Вартість послуг, які замовляються в рамках цього договору, вказується в додатках.

Згідно із умовами пункту 4.3 Договору оплата послуг рекламіста здійснюється рекламодавцем протягом строків, погоджених сторонами у відповідних додатках до даного договору, в національній валюті України гривні, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок рекламіста, зазначений в реквізитах рекламіста в цьому договорі. Сторони домовилися, що оплата послуг може здійснюватися рекламодавцем шляхом попередньої оплати на підставі рахунків, що їх виставляє рекламіст.

Відповідно до умов пункту 4.5 Договору, засвідченням факту належного надання послуг за цим договором є акт приймання-передачі наданих послуг, підписаний уповноваженими представниками сторін. Датою Акта приймання-передачі наданих послуг є останній календарний день звітного місяця. По закінченні кожного календарного місяця, протягом якого відбувалось надання послуг, рекламіст готує та надає рекламодавцю Акт приймання-передачі наданих послуг. Протягом 5 (п`яти) днів з моменту отримання акта приймання-передачі, рекламодавець зобов`язується прийняти, розглянути та підписати Акт приймання-передачі наданих послуг або ж надати рекламодавцю письмову мотивовану відмову від його підписання.

У разі не підписання рекламодавцем Акта приймання-передачі наданих послуг та не надання мотивованої відмови від підписання Акта приймання-передачі наданих послуг у строк для підписання відповідного Акта, зазначений у абзаці першому цього пункту договору, послуги вважаються такими, що надані належним чином, якісно і в строк та підлягають оплаті в порядку, що визначений цим договором.

Відповідно до підпункту 3.3.2 Договору до обов`язків рекламодавця належить обов`язок оплачувати послуги рекламіста в строки, встановлені у цьому договору та відповідних додатках до нього.

За невиконання або неналежне виконання своїх обов`язків сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України та цим договором (пункт 6.1 Договору).

Так, відповідно до пункту 6.6 Договору у випадку прострочення рекламодавцем строків оплати, рекламодавець зобов`язаний сплатити рекламісту суму боргу та виплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення оплати.

Цей договір вступає в силу з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін/скріплення печатками (за наявності) та діє до 31.12.2021 включно, але в будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором. Якщо жодна із сторін не повідомить письмово іншу сторону про бажання припинити дію договору за 30 календарних днів до дати, визначеної у п. 10.1 договору, договір вважається автоматично пролонгованим на наступних 12 календарних місяців на умовах, викладених в договорі, та не передбачає укладання сторонами окремої додаткової угоди. Кількість таких продовжень (автоматичних пролонгацій) договору є необмеженою (пункти 10.1, 10.2 Договору).

Розділом 12 Договору сторони визначили порядок формування, обміну та підписання електронних документів.

Так, відповідно до пункту 12.1 Договору сторони дійшли згоди про визнання документів,які складаються при виконанні умов даного договору, підписаних за допомогою КЕП (ЕЦП). Сторони визнають документи, надані в електронній формі із застосуванням КЕП (ЕЦП) від однієї сторони іншій стороні, використовуючи програму (програмне забезпечення/електронний сервіс) M.E.Doc, як оригіналів. Програма підключена до уніфікованої платформи "ПТАХ", що призначена для обміну документами в електронному вигляді з використанням кваліфікованого цифрового підпису. Складання та обмін документами в електронній формі здійснюється з дотриманням вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Згідно із пунктом 12.2 Договору сторони домовилися про визнання документів, наданих в електронній формі із застосуванням КЕП (ЕЦП) від однієї сторони іншій засобами телекомунікаційного зв`язку або на електронних носіях, як оригіналів. Обмін документами здійснюється у рамках Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", Закону України "Про електронні довірчі послуги". Документи, підписані КЕП (ЕЦП) мають повну юридичну силу та не можуть бути заперечені рекламодавцем чи рекламістом, або визнані недійсними лише через те, що ці документи мають електронну форму.

Відповідно до пункту 12.3 Договору умови даного розділу договору поширюються на наступні електронні документи, що можуть бути складені/надаватися сторонами в електронній формі із застосуванням КЕП (ЕЦП) про виконанні умов договору: рахунок на оплату; акт приймання-передачі наданих послуг; акти звіряння; додаткові угоди до договору; додаток до договору.

Згідно з умовами пункту 12.8 Договору електронні документи вважаються підписаними і набирають чинності з моменту підписання з використанням КЕП (ЕЦП) стороною-одержувачем електронного документа, отриманого від сторони-відправника з нанесеним нею КЕП (ЕЦП). При цьому датою належним чином оформленого первинного документа (у тому числі акта приймання-передачі наданих послуг), що засвідчує факт виконання робіт (надання послуг) є дата складання первинного документа, яка вказана у такому первинному документі як обов`язків реквізит первинного документа.

Сторони домовилися, що електронні документи, які відправлені, завірені КЕП (ЕЦП), мають повну юридичну силу, породжують права та обов`язки для сторін, можуть бути представлені до суду в якості належних доказів та визнаються рівнозначними документами, що складаються на паперовому носієві (пункт 12.13 Договору).

Відповідно до пункту 12.16 Договору акти приймання-передачі наданих послуг підписуються електронним цифровим підписом (Електронний акт) уповноваженого представника рекламіста, з однієї сторони, і рекламодавця, з іншої сторони. Електронний акт, підписаний уповноваженим представником рекламіста або рекламодавця, вважається підписаним відповідно рекламістом або рекламодавцем. Сторони погодили, що строк підписання електронних документів з використанням сторонами КЕП (ЕЦП) становить 5 робочих днів з дати їх надіслання.

В позовній заяві позивач вказав, що свої обов`язки, які виникли на підставі додатку № 21 від 11.01.2022 до Договору виконав повністю, що підтверджується підписаним між сторонами актом здачі-приймання робіт (надання послуг) № 20 від 31.01.2022. Тоді як, відповідач свій обов`язок з оплати наданих послуг не виконав, що послугувало для звернення до суду з цим позовом.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд дійшов таких висновків.

Згідно із статтею 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У відповідності до статті 509 Цивільного кодексу України та статті 173 Господарського кодексу України в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Частина перша статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною другою статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною першою статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Договір № ЕДТ-01/04-01 про розміщення рекламних матеріалів в мережі Інтернет від 01.04.2021, укладений між сторонами за своєю правовою суттю є договором надання послуг.

Статтею 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Частиною першою статті 903 Цивільного кодексу України передбачений обов`язок замовника оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Отже, судом встановлено, що 11.01.2022 між сторонами за допомогою ЕЦП уповноважених представників сторін підписано Додаток № 21 до Договору № ЕДТ-01/04-01 від 01.04.2021, відповідно до умов якого рекламіст (позивач) надає рекламодавцю (відповідачу) послуги з проведення рекламної компанії під умовною назвою "Новус" в мережі Інтернет у січні 2022 року шляхом розміщення рекламного матеріалу в наступному порядку:

- Novus Топ-товари на період з 25.01.2022 по 31.01.2022 у форматі pre-roll на Інтернет ресурсах (вебсайтах): ukr.net, obozrevatel.com, pravda.com.ua, sinoptik.ua та інші. Загальна вартість послуг становить 107 400,00 грн;

- Novus на період з 11.01.2022 по 22.01.2022 у форматі pre-roll на таких ресурсах: пакет RON license, на сайтах: ova.tv, 1plus1.ua, 2plus2.ua, tet.tv, tsn.ua, Unian.net, espreso.tv та інші. Загальна вартість послуг становить 122 148,00 грн.

Відповідно до пункту 2 Додатка № 21, вартість послуг рекламіста за цим додатком складає 229 548,00 грн.

Пунктом 3 Додатка № 21 сторони погодили, що оплата загальної вартості послуг здійснюється рекламодавцем шляхом перерахування суми коштів на поточний рахунок рекламіста протягом 45 календарних днів з моменту підписання акта приймання-передачі наданих послуг.

На підтвердження виконання позивачем свої зобов`язань згідно із умовами Додатка № 21 від 11.01.2022 до Договору № ЕДТ-01/04-01 від 01.04.2021 між сторонами підписано акт здачі-приймання робіт (надання послуг) № 20 від 31.01.2022 на загальну суму 229 548,00 грн. Акт підписано відповідно до умов розділу 12 договору.

Підписавши акт здачі-приймання робіт (надання послуг) № 20 від 31.01.2022 відповідачем було прийнято без претензій по об`єму, якості та строкам виконані роботи (надані послуги) позивачем на загальну суму 229 548,00 грн, на підставі чого у відповідача виникає обов`язок з оплати отриманих послуг.

Строк оплати є таким, що настав (31.01.2022 + 45 к.д. 17.03.2022).

З матеріалів справи вбачається, що відповідач не здійснив оплату за надані послуги у строк, встановлений Договором, відповідно, неналежним чином виконав свої договірні зобов`язання.

Окрім того, відповідач не забезпечив участі представника у судових засіданнях, письмових пояснень чи доказів оплати отриманого товару не надав, наявність вказаної заборгованості протягом розгляду справи не спростував.

Також матеріали справи містять претензію вих. № 10/05-2 від 10.05.2022 щодо сплати заборгованості за Договором № ЕДТ-01/04-01 від 01.04.2021, яка направлялась позивачем на юридичну адресу відповідача, однак за твердженнями позивача, залишена без відповіді.

Отже, матеріалами справи підтверджується факт порушення відповідачем грошових зобов`язань за договором з оплати вартості послуг з проведення рекламної компанії позивачем.

Таким чином, позивачем правомірно заявлено позовні вимоги про стягнення з відповідача основного боргу за вказаним договором на суму 229 548,00 грн, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Згідно із статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 611 цього ж Кодексу у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем умов договору в частині дотримання строків оплати послуг позивач просить суд стягнути з відповідача суми пені у розмірі 26 350,85 грн, 3% річних у розмірі 2 452,70 грн та інфляційних втрат у розмірі 21 118 41 грн.

Пеня та 3% річних розраховані позивачем за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання відповідачем за період з 18.03.2022 по 25.07.2022 на суму заборгованості (229548,00 грн) та становлять: 26 350,85 грн пеня, 2 452,70 грн 3% річних.

Інфляційні втрати розраховані на суму заборгованості (229548,00 грн) за періоди: квітень, травень, червень 2022 року (з 18.03.2022 по 25.07.2022), сума якої складає 21 118,41 грн.

Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі (стаття 547 Цивільного кодексу України).

Пунктом 6.6 Договору погоджено, що у випадку прострочення рекламодавцем строків оплати, рекламодавець зобов`язаний сплатити рекламісту суму боргу та виплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення оплати.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних не є фінансовими санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів (девальвації грошової одиниці України) та отриманні компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ця міра відповідальності нараховуються незалежно від наявності вини боржника, оскільки передбачена законом і є частиною грошового зобов`язання боржника до моменту його припинення згідно норм матеріального права України.

Перевіривши наведений позивачем розрахунок пені, 3% річних та інфляційних втрат на предмет правильності та обґрунтованості, судом встановлено, що останній здійснено арифметично вірно, та у відповідності до умов договору, обставин справи та вимог закону.

Суд вважає за необхідне наголосити на тому, що відповідачем під час розгляду даної справи суду не було надано жодних доказів, які б спростовували твердження позивача щодо наявності заборгованості у відповідача за Договором № ЕДТ-01/04-01 від 01.04.2021.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами частини першої статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Приймаючи до уваги вищевикладене в сукупності, оцінивши подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Едтехнолоджі Компані" в повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Крім того, позивач також просив суд стягнути з відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000,00 грн.

Звертаючись до суду із позовною заявою, крім іншого, було заявлено, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і очікує понести у зв`язку з розглядом справи складає 19 192,05 грн, з яких 4 192,05 грн судовий збір та 15 000,00 грн витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини першої статті 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу (стаття 123 Господарського процесуального кодексу України).

Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини восьмої статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

06 жовтня 2022 року на електронну адресу суду від позивача надійшла заява про доручення доказів на підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу.

Судом встановлено, що 28.07.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Едтехнолоджі Компані" (Клієнт, позивач) та Адвокатським об`єднанням "А.Г. ПАРТНЕРС" (Об`єднання) укладено договір про надання правової допомоги № 100-28-07/22, відповідно до умов якого Об`єднання приймає на себе доручення Клієнта про надання йому правової/правничої допомоги обумовленого ним виду в інтересах Клієнта на умовах, передбачених цим договором та додатковими угодами до нього, а Клієнт зобов`язується сплатити гонорар за дії Об`єднання, адвоката Об`єднання по наданню правової/правничої допомоги, а також, у випадку необхідності, відшкодувати фактичні витрати, пов`язані із виконанням завдання Клієнта.

Відповідно до пункту 2.5 Договору про надання правової допомоги, розмір гонорару і порядок його внесення визначаються за домовленістю сторін в додаткових угодах до договору про надання правової/правничої допомоги, які після їх підписання сторонами, стають невід`ємною частиною цього договору.

Згідно з пунктом 2.6 Договору про надання правової допомоги визначено, що засади обчислення гонорару (фіксована сума, погодинна оплата, доплата гонорару за позитивний результат по справі, тощо) визначаються за домовленістю між Об`єднанням та Клієнтом і також закріплюються в додатковій угоді.

Об`єднання, адвокат Об`єднання приступають до виконання завдання Клієнта з моменту підписання Додаткової угоди, якою визначається конкретне завдання Клієнта (пункт 3.1 Договору про надання правової допомоги).

Відповідно до умов пункту 3.7 Договору про надання правової допомоги, доказами належного виконання Об`єднання, адвокатом Об`єднання своїх зобов`язань з надання правової допомоги, передбаченої цим договором, є відповідні акти приймання-передачі наданих послуг (робіт) з доданим звітом Об`єднання, адвоката Об`єднання про надану правову/правничу допомогу у звітному періоді.

Договір про надання правової допомоги набуває чинності з дня його підписання сторонами та діє до 31.12.2022 (пункт 9.1 Договору).

Згідно підписаної 28.07.2022 між позивачем та АО "А.Г. ПАРТНЕРС" додаткової угоди № 1 до договору про надання правової допомоги № 100-28-07/22, сторони погодили наступний перелік послуг на загальну вартість 10 000,00 грн: складання, підготовка до подання та подача до Господарського суду Київської області позовної заяви до ТОВ "АЙ КЬЮ КОМ`ЮНІКЕЙШНЗ" про стягнення заборгованості за договором № ЕДТ-01/04-01 про розміщення рекламних матеріалів в мережі Інтернет.

На підтвердження виконання робіт (надання послуг) за додатковою угодою № 1 між сторонами договору про надання правової допомоги підписано акт приймання-передачі виконаних робіт (надання послуг) № 10-08/2022 від 10.08.2022 на суму 10 000,00 грн, який оплачено Клієнтом (ТОВ "Едтехнолоджі Компані") 22.08.2022 згідно платіжного доручення № 358.

В подальшому, 10.08.2022 між позивачем та АО "А.Г. ПАРТНЕРС" було підписано додаткову угоду № 2 до договору про надання правової допомоги № 100-28-07/22, відповідно до якої Клієнт доручив, а Об`єднання прийняло на себе доручення з представництва інтересів ТОВ "Едтехнолоджі Компані" у судових засіданнях в Господарському суді Київської області у кількості 3-х судових засідань на загальну вартість 3 500,00 грн та підготовка до судових засідань у справі № 911/1261/22 у кількості 3-х судових засідань на загальну вартість 1 500,00 грн. Докази оплати відсутні.

Судом встановлено, що інтереси ТОВ "Едтехнолоджі Компані" представляв адвокат Адвокатського об`єднання "А.Г. ПАРТНЕРС" Мовтовенко Ю.В. на підставі ордера на надання правничої допомоги серії АІ № 1256882 від 01.08.2022.

Також суд зазначає, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Враховуючи надані суду докази понесених витрат на професійну правничу допомогу суд доходить висновку, що позивачем надано суду підтверджуючі докази понесених судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15000,00 грн; відповідачем, в свою чергу, будь-яких заяв чи заперечень проти покладення витрат на правову допомогу на відповідача, або щодо неспівмірності витрат до суду не подано.

Таким чином, враховуючи, що позов задоволено судом повністю, судові витрати позивача на правничу допомогу у розмірі 15 000,00 грн відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись статями 129, 233, 236-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України суд

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АЙ КЬЮ КОМ`ЮНІКЕЙШНЗ" (08154, Київська область, місто Боярка, вулиця Соборності, будинок 36, кімната 23/46, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Едтехнолоджі Компані" (04050, місто Київ, вулиця Глибочицька, будинок 32-В, ) 279 469 (двісті сімдесят дев`ять тисяч чотириста шістдесят дев`ять) грн 96 коп. заборгованості (з яких 229 548,00 грн заборгованість, 26 350,85 грн пеня, 2 452,70 грн 3% річних, 21 118,41 грн інфляційні), а також 4 192 (чотири тисячі сто дев`яності дві) грн 05 коп. судового збору та 15 000 (п`ятнадцять тисяч) грн 00 коп. витрат на професійну правову допомогу.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 256-257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Н.Г. Шевчук

Повний текст рішення складено та підписано: 07.12.2022