РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

30.11.2022Справа № 910/5532/22

Господарський суд міста Києва у складі судді Нечая О.В., за участю секретаря судового засідання Будніка П.О., розглянувши у загальному позовному провадженні матеріали справи № 910/5532/22

за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Газ Ресурс" (Україна, 04080, м. Київ, вул. Новокостянтинівська, буд. 13/10, оф. 201; ідентифікаційний код: 41427817)

до Національного інституту стратегічних досліджень (Україна, 01030, м. Київ, вул. Пирогова, буд. 7-А; ідентифікаційний код: 14282798)

про стягнення 780 681,11 грн

та за зустрічним позовом Національного інституту стратегічних досліджень (Україна, 01030, м. Київ, вул. Пирогова, буд. 7-А; ідентифікаційний код: 14282798)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Газ Ресурс" (Україна, 04080, м. Київ, вул. Новокостянтинівська, буд. 13/10, оф. 201; ідентифікаційний код: 41427817)

про стягнення 187 615,87 грн

Представники учасників справи:

від позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом): Ільченко А.П., довіреність № 102 від 03.11.2022;

від відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом): Крива В.В., Шутович В.В. в порядку самопредставництва.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Укр Газ Ресурс" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Національного інституту стратегічних досліджень про стягнення 780 681,11 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за Договором № 30122020 про постачання електричної енергії споживачу від 30.12.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.07.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/5532/22, справу визнано малозначною, постановлено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

19.07.2022 до загального відділу діловодства Господарського суду міста Києва від Національного інституту стратегічних досліджень надійшла заява про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.07.2022 було відмовлено у задоволенні заяви Національного інституту стратегічних досліджень про здійснення розгляду справи в загальному позовному провадженні.

29.07.2022 до загального відділу діловодства Господарського суду міста Києва від Національного інституту стратегічних досліджень надійшов відзив на позовну заяву та зустрічна позовна заява.

Вимоги зустрічного позову мотивовані тим, що у Національного інституту стратегічних досліджень існує переплата за Договором № 30122020 про постачання електричної енергії споживачу від 30.12.2020 в сумі 187 615,87 грн за поставлену у грудні 2021 року електричну енергію, яку він просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Газ Ресурс".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.08.2021 зустрічну позовну заяву було залишено без руху та встановлено позивачу за зустрічним позовом строк для усунення її недоліків - протягом 10 днів з дня вручення цієї ухвали.

05.08.2021 до загального відділу діловодства Господарського суду міста Києва від Національного інституту стратегічних досліджень надійшла заява про усунення недоліків зустрічної позовної заяви з додатками та заява про долучення доказів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.08.2022 було прийнято зустрічний позов Національного інституту стратегічних досліджень до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Газ Ресурс" про стягнення 187 615,87 грн до спільного розгляду з первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Газ Ресурс" до Національного інституту стратегічних досліджень про стягнення 780 681,11 грн, вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом, справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 07.09.2022.

У підготовче засідання 07.09.2022 з`явився представник відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом), представник позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) не з`явився, про дату, час та місце проведення підготовчого засідання був повідомлений належним чином, явка представників сторін обов`язковою судом не визнавалась.

У підготовчому засіданні 07.09.2022 судом було прийнято до розгляду відзив на первісну позовну заяву та оголошено перерву до 28.09.2022.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.09.2022, в порядку статей 120, 121 Господарського процесуального кодексу України, позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) було повідомлено про те, що підготовче засідання призначено на 28.09.2022.

У підготовче засідання 28.09.2022 з`явились представники відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом), представник позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) не з`явився, про дату, час та місце проведення підготовчого засідання був повідомлений належним чином, явка представників сторін обов`язковою судом не визнавалась.

У підготовчому засіданні 28.09.2022 судом було продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та оголошено перерву до 19.10.2022.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.09.2022, в порядку статей 120, 121 Господарського процесуального кодексу України, позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) було повідомлено про те, що підготовче засідання призначено на 19.10.2022.

Підготовче засідання, призначене на 19.10.2022, не відбулося, у зв`язку з оголошеною повітряною тривогою у місті Києві.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.10.2022, в порядку статей 120, 121 Господарського процесуального кодексу України, сторін було повідомлено про те, що підготовче засідання призначено на 16.11.2022.

У підготовче засідання 16.11.2022 з`явились представники сторін.

У підготовчому засіданні 16.11.2022 представниками Національного інституту стратегічних досліджень було подано заяву про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті, а представником ТОВ "Укр Газ Ресурс" заяву про закриття провадження у справі за зустрічним позовом, у зв`язку з відсутністю предмета спору, які були прийняті судом до розгляду та долучені до матеріалів справи.

У підготовчому засіданні 16.11.2022 присутніми представниками сторін надано усні пояснення щодо можливості закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.11.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 14.12.2022.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.11.2022, в порядку статей 120, 121 Господарського процесуального кодексу України, сторін було повідомлено про те, що судове засідання призначено на 23.11.2022.

18.11.2022 до загального відділу діловодства Господарського суду міста Києва від Національного інституту стратегічних досліджень надійшла заява про повернення судового збору.

Судове засідання, призначене на 23.11.2022 на 13:45 год., не відбулося, у зв`язку з оголошеною повітряною тривогою у місті Києві та відсутністю електроенергії у приміщеннях суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.11.2022, в порядку статей 120, 121 Господарського процесуального кодексу України, сторін було повідомлено про те, що судове засідання призначено на 30.11.2022.

У судове засідання 30.11.2022 з`явились представники сторін.

Представник позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) надав суду усні пояснення по суті спору, позовні вимоги за первісним позовом просив задовольнити, щодо зустрічного позову просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Представник відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) надала суду усні пояснення по суті спору, фактично визнала позовні вимоги первісної позовної заяви, заперечувала щодо стягнення витрат на правничу допомогу, щодо зустрічного позову просила закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору.

У судовому засіданні 30.11.2022 судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

30.12.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Укр Газ Ресурс" (постачальник) та Національним інститутом стратегічних досліджень (споживач) було укладено Договір № 30122020 про постачання електричної енергії споживачу (далі - Договір), шляхом подання споживачем заяви-приєднання.

Згідно з п. 1.2 Договору умови цього Договору розроблені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312 (далі - ПРРЕЕ), та є однаковими для всіх споживачів.

Відповідно до п. 2.1 Договору постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (придбаної) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

За умовами пунктів 5.2, 5.3 Договору ціна електричної енергії включає в себе вартість послуг з розподілу (передачі) від оператора системи постачальнику, постачання, страхування, сплати податків та інших зборів та обов`язкових платежів.

Споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за ціною, яка вказана з урахуванням усіх складових частин у Специфікації (Додаток 1), що є його невід`ємною частиною.

Розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць (п. 5.8 Договору).

Згідно з п. 5.11 Договору оплата рахунка постачальника за цим Договором здійснюється споживачем протягом 5 робочих днів з моменту отримання його споживачем.

14.01.2022 сторони уклали Додаткову угоду № 14 до Договору, у якій виклали у новій редакції Додаток 1 до Договору "Специфікація" та Додаток 3 до Договору "Очікувані щомісячні договірні величини постачання електричної енергії споживачу".

У Додатку 3 до Договору сторони узгодили очікувані щомісячні договірні величини постачання електричної енергії споживачу за період з січня 2021 року по січень 2022 року, а у Додатку 1 до Договору - ціну одиниці товару та загальну вартість електричної енергії, що поставляється за цим Договором.

Звертаючись до суду з первісним позовом, позивач зазначає, що за період з 01.01.2022 по 28.02.2022 на об`єкти Національного інституту стратегічних досліджень було поставлено електричну енергію обсягом 176 991,000 кВт/год загальною вартістю 780 681,11 грн, яку останній не оплатив.

Постачальником оформлено акти приймання-передачі електричної енергії № УГР00000059 від 31.01.2022, № УГР00001068 від 28.02.2022 та виставлено споживачеві рахунки на оплату електричної енергії, спожитої у січні та лютому 2022 року, які разом із претензією № 4500/26 від 08.06.2022 направлено споживачу.

Як зазначає позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) Національний інститут стратегічних досліджень підписані зі свого боку акти приймання-передачі електричної енергії не повернув, мотивованої відмови від їх підписання не надав, як і не надав відповіді на претензію.

З огляду на те, що відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) не розрахувався з позивачем за поставлену електричну енергію, він звернувся до суду з цим позовом про стягнення заборгованості в розмірі 780 681,11 грн.

Звертаючись до суду із зустрічним позовом, позивач за зустрічним позовом (відповідач за первісним позовом) зазначає, що ТОВ "Укр Газ Ресурс" оформило 2 акти приймання-передачі електричної енергії та виставило 2 рахунки за грудень 2021 року на суми 520 592,09 грн та 332 976,22 грн. У зв`язку з тим, що Національним інститутом стратегічних досліджень оплачено рахунок, який виставлявся раніше і в якому зазначено більший обсяг споживання електричної енергії, останній вказує на наявність у нього переплати за Договором в сумі 187 615,87 грн, у зв`язку з чим просить суд стягнути з ТОВ "Укр Газ Ресурс" зайво сплачені кошти.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про наступне.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності до положень статей 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з частиною першою статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Укладений між сторонами Договір, з огляду на встановлений статтею 204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, є належною підставою, у розумінні статті 11 Цивільного кодексу України, для виникнення у сторін взаємних цивільних прав та обов`язків, та за своєю правовою природою є договором енергопостачання.

Відповідно до ч. 1 ст. 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Аналогічні положення закріплено і в ч. 1 ст. 714 Цивільного кодексу України.

Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії".

Відповідно до преамбули вказаного закону, він визначає правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище.

Згідно з п. 14 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про ринок електричної енергії" учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладається, зокрема, договір про постачання електричної енергії споживачу.

Частинами першою та другою статті 56 Закону України "Про ринок електричної енергії" визначено, що постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами.

Згідно з пунктом 3.1.1 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 року № 312 (далі - ПРРЕЕ), постачання (продаж) електричної енергії споживачу здійснюється за договором про постачання електричної енергії споживачу обраним споживачем електропостачальником, який отримав відповідну ліцензію, за вільними цінами, крім постачання електричної енергії постачальником універсальної послуги або постачальником "останньої надії". Ціни (тарифи) на послуги постачальника універсальних послуг, постачальника "останньої надії" визначаються у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до законів України "Про ліцензування видів господарської діяльності", "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг" та "Про ринок електричної енергії" Товариство з обмеженою відповідальністю "Укр Газ Ресурс" є постачальником електричної енергії споживачам на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу, виданої Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, згідно з постановою НКРЕКП № 2594 від 03.12.2019.

Спір у цій справі стосується взаєморозрахунків між сторонами за Договором у період з грудня 2021 року по лютий 2022 року.

Як вбачається з матеріалів справи, у грудні 2021 року сторонами підписано акт прийому-передачі електричної енергії № УГР00003928, у якому обсяг спожитої електричної енергії склав 121 932,000 кВт/год на суму 520 592,09 грн.

Судом встановлено, що наведений у цьому акті обсяг споживання відповідає розміру очікуваної договірної величини постачання електричної енергії у грудні 2021 року, який наведено у Додатку 3 до Договору.

Відповідно до платіжних доручень № 1795 від 28.12.2021 на суму 58 900,27 грн, № 1796 від 28.12.2021 на суму 111 056,83 грн, № 1797 від 28.12.2021 на суму 24 716,33 грн, № 1800 від 28.12.2021 на суму 87 290,50 грн, № 1801 від 28.12.2021 на суму 238 628,16 грн, споживачем сплачено 520 592,09 грн за електроенергію, спожиту ним у грудні 2021 року.

В подальшому, постачальником оформлено акт прийому-передачі електричної енергії № УГР00004375 за грудень 2021 року, у якому обсяг спожитої електричної енергії склав 77989,000 кВт/год на суму 332 976,22 грн. Такий обсяг спожитої електричної енергії відповідає обсягам розподіленої електричної енергії, що наведений у довідках оператора системи передачі - ТОВ "ДТЕК Київські електромережі".

З наведеного вбачається, що Національним інститутом стратегічних досліджень було зайво сплачено 187 615,87 грн (520 592,09 грн - 332 976,22 грн), повернення яких є предметом судового розгляду за зустрічним позовом.

Судом встановлено, що 04.11.2022 ТОВ "Укр Газ Ресурс" сплатило на користь Національного інституту стратегічних досліджень 187 615,87 грн надлишково сплачених коштів за Договором, що підтверджується платіжним дорученням № 8766, належним чином засвідчена копія якого міститься в матеріалах справи.

Пунктом 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Отже між сторонами відсутній спір в частині грошових вимог в сумі 187 615,87 грн, оскільки вимоги зустрічного позову фактично задоволені відповідачем за зустрічним позовом в добровільному порядку, у зв`язку з чим провадження за зустрічним позовом підлягає закриттю.

На підтвердження постачання електричної енергії у 2022 році матеріали справи містять акти приймання-передачі електричної енергії № УГР00000059 від 31.01.2022 та № УГР00001068 від 28.02.2022, відповідно до яких ТОВ "Укр Газ Ресурс" поставило 87 589,000 кВт/год та 89 402,000 кВт/год відповідно.

Варто зауважити, що акти приймання-передачі електричної енергії № УГР00000059 від 31.01.2022 та № УГР00001068 від 28.02.2022 не підписані з боку споживача.

Водночас умови Договору взагалі не передбачають підписання сторонами актів приймання-передачі електричної енергії, а взаєморозрахунки між сторонами проводяться на підставі рахунків постачальника.

Судом встановлено, що обсяги спожитої Національним інститутом стратегічних досліджень у січні, лютому 2022 року електричної енергії, що зазначені в названих актах, відповідають обсягам розподіленої електричної енергії, що наведений у довідках оператора системи передачі - ТОВ "ДТЕК Київські електромережі", а відтак суд приймає акти приймання-передачі електричної енергії № УГР00000059 від 31.01.2022 та № УГР00001068 від 28.02.2022 в якості належних доказів постачання електроенергії за Договором.

За змістом пунктів 4.1, 4.2 ПРРЕЕ розрахунки за електричну енергію та послуги, що надаються на роздрібному ринку, між учасниками цього ринку здійснюються у грошовій формі відповідно до укладених договорів. Послуги з розподілу або передачі електричної енергії оплачуються відповідно до умов договору споживача з електропостачальником або споживачем, або електропостачальником на зазначений у відповідних договорах поточний рахунок оператора системи.

Пункт 4.12 ПРРЕЕ визначає, що розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну.

Для здійснення розрахунків за фактично спожиту електричну енергію електропостачальник має сформувати та виставити споживачу платіжний документ у паперовій або електронній формі (у випадку згоди споживача на отримання електронного платіжного документа), на підставі даних комерційного обліку, отриманих у порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку (п. 4.13 ПРРЕЕ).

Відповідно до абз. 1, 3 п. 4.14 ПРЕЕ платіжний документ (рахунок) формується електропостачальником за обсяг електричної енергії згідно з обраною комерційною пропозицією до договору про постачання електричної енергії споживачу.

Платіжні документи (рахунки) на оплату надаються споживачам у відповідних структурних підрозділах електропостачальника, через персональну сторінку споживача на вебсайті електропостачальника або електронною поштою, факсимільним зв`язком, поштовим зв`язком, кур`єром чи іншими способами з використанням інформаційних технологій у системі електронного документообігу у порядку, передбаченому договором про постачання електричної енергії споживачу.

На оплату вартості спожитої електричної енергії постачальником було виставлено споживачеві рахунки № 177 від 31.01.2022 на суму 386 342,11 грн та № 1103 на суму 394 339,00 грн, отримання яких не заперечується Національним інститутом стратегічних досліджень.

З урахуванням погодженого сторонами у пункті 5.11 Договору порядку розрахунків, зобов`язання відповідача щодо оплати виставлених постачальником рахунків мало бути виконане протягом 5 робочих днів з моменту їх отримання.

Відтак, строк виконання грошових зобов`язань відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) за вказаний період є таким, що настав.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частин 1, 2 статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується з нормами статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

Статтею 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Матеріали справи не містять доказів оплати відповідачем за первісним позовом (позивачем за зустрічним позовом) спожитої у вищевказаний період електричної енергії.

З огляду на викладене, оскільки невиконання грошового зобов`язання Національним інститутом стратегічних досліджень за Договором підтверджується матеріалами справи, доказів сплати боргу відповідач не надав, позовна вимога про стягнення з Національного інституту стратегічних досліджень заборгованості в розмірі 780 681,11 грн визнається судом обґрунтованою.

Відповідно до частин 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Приписами статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Частинами 1, 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи викладене в сукупності, зважаючи на зміст позовних вимог, обставини, встановлені під час розгляду справи, суд дійшов висновку, що вимоги первісного позову є обґрунтованими, у зв`язку з чим наявні підстави для стягнення з Національного інституту стратегічних досліджень на користь ТОВ "Укр Газ Ресурс" 780 681,11 грн заборгованості.

Зустрічний позов є обґрунтованим, однак враховуючи відсутність предмету спору у зв`язку з фактичним задоволенням відповідачем за зустрічним позовом в добровільному порядку вимог зустрічного позову, провадження за зустрічним позовом підлягає закриттю.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Відповідно до частин 1, 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір за первісним позовом у розмірі 11 710,22 грн покладається на відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом), оскільки первісний позов підлягає задоволенню. Судовий збір за зустрічним позовом, у відповідності до ч. 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача за зустрічним позовом (позивача за первісним позовом) в розмірі 2 814,24 грн, оскільки спір виник внаслідок неправильних дій останнього. Відтак клопотання Національного інституту стратегічних досліджень про повернення судового збору не підлягає задоволенню.

Щодо витрат сторін на професійну правничу допомогу суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Водночас, за змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини 5, 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу адвоката ТОВ "Укр Газ Ресурс" надано належним чином засвідчені копії Договору про надання правничої допомоги № 13/5 від 20.05.2019, Додаткової угоди № 23/22 від 11.04.2022 до Договору про надання правничої допомоги № 13/5 від 20.05.2019, Детального опису наданої професійної правничої допомоги, Акту про прийняття-передачу наданих послуг № 1/23/22 від 04.07.2022 на суму 18750,00 грн.

Дослідивши умови Договору про надання правничої допомоги № 13/5 від 20.05.2019 суд встановив, що гонорар адвоката визначається виходячи з кількості часу, затраченого на надання послуг, з урахуванням вартості години роботи адвоката в розмірі 2 500,00 грн.

Відповідно до положень статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Судом враховано, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю; суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Частиною шостою статті 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом), заперечуючи проти покладення на нього судових витрат, вказав, що матеріали справи не містять доказів фактичного понесення таких витрат, а також зауважив, що спір виник з вини ТОВ "Укр Газ Ресурс", у зв`язку з чим просив відмовити у відшкодуванні витрат на правову допомогу.

В контексті викладеного суд зазначає, що судові витрати у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено чи тільки має бути сплачено.

Аналогічної правової позиції дотримується Об`єднана палата Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду в постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

Оцінивши у порядку статті 86 Господарського процесуального кодексу України надані ТОВ "Укр Газ Ресурс" докази на підтвердження понесених судових витрат, суд, керуючись статтями 74 - 79 названого Кодексу, вважає їх належними, допустимими та такими, що підтверджують витрати на професійну правничу допомогу.

Приймаючи до уваги викладене, з огляду на предмет первісного позову, характер спірних правовідносин, складність справи, а також обсяг та зміст наданих адвокатом послуг, зважаючи на те, що первісний позов підлягає задоволенню в повному обсязі, суд дійшов висновку, що витрати на професійну правничу допомогу є обґрунтованими та підлягають відшкодуванню ТОВ "Укр Газ Ресурс" в сумі 18 750,00 грн.

Згідно з ч. 3 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Як було зазначено вище, провадження за зустрічним позовом підлягає закриттю, оскільки вимоги зустрічного позову задоволені відповідачем за зустрічним позовом (позивачем за первісним позовом).

Поряд із цим, у зустрічному позові міститься вимога про стягнення з ТОВ "Укр Газ Ресурс" 4 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що в даному випадку підлягають застосуванню положення другого речення ч. 3 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України.

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу адвоката Національним інститутом стратегічних досліджень надано належним чином засвідчені копії Договору про надання правничої допомоги № 2207 від 26.07.2022 та Акту приймання-передавання наданих послуг № 39 від 01.08.2022 на суму 4 000,00 грн.

Дослідивши умови Договору про надання правничої допомоги № 2207 від 26.07.2022, суд встановив, що гонорар адвоката сторони визначили у фіксованому розмірі - 4 000,00 грн.

Відповідач за зустрічним позовом (позивач за первісним позовом) клопотання про зменшення заявлених витрат на професійну правничу допомогу, в порядку ч. 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, не подав.

Приймаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що витрати Національного інституту стратегічних досліджень на професійну правничу допомогу є обґрунтованими, у зв`язку з чим підлягають відшкодуванню в сумі 4 000,00 грн.

Частиною 11 статті 238 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі часткового задоволення первісного і зустрічного позовів про стягнення грошових сум суд проводить зустрічне зарахування таких сум та стягує різницю між ними на користь сторони, якій присуджено більшу грошову суму.

У постанові від 13.11.2019 у справі № 910/16135/18 Верховний Суд сформував правовий висновок щодо застосування частини одинадцятої статті 238 Господарського процесуального кодексу України, зазначивши, що аналіз даної норми свідчить, що її мета є по суті аналогічною меті ст. 203 Господарського кодексу України та ст. 601 Цивільного кодексу України, оскільки в даному випадку судовим рішенням будуть чітко зафіксовані розміри грошових сум, які сторони винні одна одній, тобто їх розмір носитиме ясний та безспірний характер, а з моменту набрання таким судовим рішенням законної сили відповідно до п. 9 ч. 3 ст. 129 та ч. 1 ст. 129-1 Конституції України таке судове рішення підлягатиме обов`язковому виконанню, тобто буде відсутній будь-який спір між сторонами з приводу настання чи ненастання строку виконання зобов`язання з такої сплати.

При цьому, зазначена норма Господарського процесуального кодексу України не проводить жодної диференціації, які за правовою природою чи підставами виникнення мають бути ці грошові суми.

На підставі викладеного, Верховний Суд дійшов висновку, що незважаючи на те, що формально зараховані, як зустрічні, можуть бути лише саме основні зобов`язання, проте, за аналогією вищевказаних ст. 203 Господарського кодексу України, ст. 601 Цивільного кодексу України та ч. 11 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України, задля досягнення тієї ж мети, на яку направлені вищевказані статті, та з урахуванням наведених засад цивільного законодавства, а саме, справедливості, добросовісності та розумності, може мати місце зарахування і вимог про сплату штрафних санкцій та передбачених частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України інших нарахувань у випадку, якщо у кожної із сторін наявне судове рішення, яке набрало законної сили, про стягнення таких вимог, оскільки в такому випадку будуть чітко зафіксовані розміри грошових сум, які сторони винні одна одній по таким вимогам, тобто їх розмір носитиме ясний та безспірний характер, а з моменту набрання такими судовими рішеннями законної сили відповідно до п. 9 ч. 3 ст. 129 та ч. 1 ст. 129-1 Конституції України такі судові рішення підлягатимуть обов`язковому виконанню.

Враховуючи викладене, суд здійснює зустрічне зарахування сум, що підлягають стягненню зі сторін у справі, в порядку частини 11 статті 238 Господарського процесуального кодексу України, в результаті чого з Національного інституту стратегічних досліджень на користь ТОВ "Укр Газ Ресурс" підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 8 895,98 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 14 750,00 грн.

Керуючись статтями 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 254 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Первісний позов задовольнити.

2. Стягнути з Національного інституту стратегічних досліджень (Україна, 01030, м. Київ, вул. Пирогова, буд. 7-А; ідентифікаційний код: 14282798) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Газ Ресурс" (Україна, 04080, м. Київ, вул. Новокостянтинівська, буд. 13/10, оф. 201; ідентифікаційний код: 41427817) заборгованість в розмірі 780 681 (сімсот вісімдесят тисяч шістсот вісімдесят одна) грн 11 коп., витрати зі сплати судового збору в розмірі 11 710 (одинадцять тисяч сімсот десять) грн 22 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 18 750 (вісімнадцять тисяч сімсот п`ятдесят) грн 00 коп.

3. Закрити провадження у справі № 910/5532/22 за зустрічним позовом Національного інституту стратегічних досліджень до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Газ Ресурс" про стягнення 187 615,87 грн.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Газ Ресурс" (Україна, 04080, м. Київ, вул. Новокостянтинівська, буд. 13/10, оф. 201; ідентифікаційний код: 41427817) на користь Національного інституту стратегічних досліджень (Україна, 01030, м. Київ, вул. Пирогова, буд. 7-А; ідентифікаційний код: 14282798) витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 814 (дві тисячі вісімсот чотирнадцять) грн 24 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4 000 (чотири тисячі) грн 00 коп.

5. Відповідно до частини 11 статті 238 Господарського процесуального кодексу України провести зустрічне зарахування грошових сум, що підлягають стягненню з кожної із сторін за результатами розгляду первісного та зустрічного позовів.

6. Стягнути з Національного інституту стратегічних досліджень (Україна, 01030, м. Київ, вул. Пирогова, буд. 7-А; ідентифікаційний код: 14282798) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Газ Ресурс" (Україна, 04080, м. Київ, вул. Новокостянтинівська, буд. 13/10, оф. 201; ідентифікаційний код: 41427817) витрати зі сплати судового збору в розмірі 8 895 (вісім тисяч вісімсот дев`яносто п`ять) грн 98 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 14 750 (чотирнадцять тисяч сімсот п`ятдесят) грн 00 коп.

7. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду в разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи подається у порядку та строк, визначені статтями 254, 256 Господарського процесуального кодексу України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 09.12.2022

Суддя О.В. Нечай