ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.12.2022 Справа № 914/2103/22

Господарський суд Львівської області у складі судді Кидисюка Р.А. розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бетонікс», м. Львів

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Мольвів-Груп», м. Львів

про стягнення 118494,60 грн за Договором поставки від 02.09.2021 №02/09-2

За участю представників сторін: не викликались

Судові процедури

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Бетонікс» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мольвів-Груп» про стягнення 118494,60 грн за Договором поставки від 02.09.2021 №02/09-2.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 06.09.2022 справу №914/2103/22 передано на розгляд судді Кидисюку Р.А.

Ухвалою суду від 12.09.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без судового засідання та без виклику сторін.

Позиція позивача

Позовні вимоги обґрунтовуються неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за Договором поставки №02/09-2 від 02.09.2021 в частині повної оплати вартості поставленої продукції, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем.

Заперечення відповідача

Відповідач проти задоволення позову не заперечив, відзиву на позовну заяву чи заяву про продовження строку для подання відзиву у встановлений ухвалою суду від 25.05.2022 п`ятнадцятиденний строк з моменту отримання ухвали не подав, поважності причин пропуску строку для подання відзиву або заяви про продовження встановленого судом строку для подання відзиву не навів.

З інформації на офіційній веб-сторінці АТ «Укрпошта»: https://www.ukrposhta.ua/ на вкладці «Трекінг» за номером поштового відправлення № 319 вбачається, що скерована на юридичну адресу відповідача (вул.Стрийська, буд. 91, кв. 30, м. Львів, 79045) копія ухвали суду від 12.09.2022 про відкриття провадження у справі була ним отримана 20.09.2022.

Відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Частиною 8 статті 80 ГПК України встановлено, що докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Обставини справи

02 вересня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бетонікс» (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мольвів-Груп» (Покупець) укладено Договір поставки №02/09-2, відповідно до п.1.1. якого Постачальник зобов`язався постачати Покупцеві продукцію, а Покупець зобов`язався приймати цю продукцію та своєчасно здійснювати її оплату згідно з умовами цього Договору.

На виконання умов договору позивачем поставлено відповідачу продукцію на загальну суму 122111,00 грн, що підтверджується долученими до матеріалів справи копіями видаткових накладних.

У свою чергу відповідач оплатив вартість поставленої продукції частково на суму 31284,00 грн, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 90827,00 грн.

Відповідно до долученого до позовної заяви розрахунку розміру позовних вимог позивач просить суд стягнути з відповідача 90827,00 грн основного боргу, 2216,00 грн 3 % річних, 8582,50 грн пені, 16869,10 грн інфляційних нарахувань.

Відповідач доказів погашення заборгованості не подав. Суд розглядає справу за наявними матеріалами.

Позиція суду

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Статтею 174 Господарського Кодексу України визначено, що господарські зобов`язання виникають, зокрема, безпосередньо з господарського договору, інших угод, передбачених законом, але таких, які йому не суперечать, а також внаслідок подій, з якими закон пов`язує настання правових наслідків у сфері господарювання.

Господарські зобов`язання між сторонами виникли на підставі укладеного між ними Договору поставки №02/09-2 від 02.09.2021.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 712 ЦК України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 Цивільного кодексу України).

Належне виконання позивачем своїх зобов`язань за Договором щодо поставки позивачу товару на суму 122111,00 грн підтверджується долученими до справи видатковими накладними.

Згідно з частиною 1 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до п.2.6. Договору попередня оплата по кожній партії продукції становить 70 % вартості товару і повинна бути сплачена Покупцем протягом трьох банківських днів з моменту письмового погодження чергового замовлення.

Згідно з п. 2.7. Договору кінцевий розрахунок з Постачальником за партію продукції Покупець проводить не пізніше 10 банківських днів з моменту прийняття поставленої згідно цього Договору партії товару.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 Цивільного кодексу України).

За приписами статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання свого зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Матеріалами справи встановлено, що відповідач всупереч взятим на себе зобов`язанням за Договором повністю не оплатив вартість поставленої позивачем продукції, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 90827,00 грн.

Згідно з п.5.1. Договору відповідальність сторін за порушення умов цього Договору визначається чинним законодавством.

Відповідно до положень частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Частиною 3 ст. 692 ЦК України визначено, що у разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

Також згідно частини 2 ст. 625 ІІК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Статтею 549 ЦК України визначено поняття неустойки. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 5.2. Договору встановлено, що у випадку невиконання п.п.2.6., 2.7. цього Договору Покупець сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, встановленої у цей період, нараховану на суму простроченого платежу за кожний день прострочення.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача 90827,00 грн основного боргу, 2216,00 грн 3 % річних, 8582,50 грн пені, 16869,10 грн інфляційних нарахувань.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Частиною 2 статті 86 ГПК України передбачено, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до частин 1, 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Судові витрати

За звернення до суду з позовною заявою майнового характеру позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2481,00 грн, що підтверджується долученим до матеріалів справи платіжним дорученням №9735 від 31.08.2022.

Пунктом 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 2, 12, 20, 73, 74, 76-80, 123, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мольвів-Груп» (; 79031, Львівська обл., місто Львів, вул.Стрийська, будинок 91, квартира 30) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бетонікс» (; 79049, Львівська обл., місто Львів, ВУЛИЦЯ КОЛОМИЙСЬКА, будинок 5, квартира 29) 90827,00 грн (дев`яносто тисяч вісімсот двадцять сім гривень) основного боргу, 2216,00 грн (дві тисячі двісті шістнадцять гривень) 3 % річних, 8582,50 грн (вісім тисяч п`ятсот вісімдесят дві гривні 50 копійок) пені, 16869,10 грн (шістнадцять тисяч вісімсот шістдесят дев`ять гривень 10 копійок) інфляційних нарахувань та 2481,00 грн (дві тисячі чотириста вісімдесят одна гривню) судового збору.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене в Західному апеляційному господарському суді в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 06.12.2022.

Суддя Кидисюк Р.А.