ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" листопада 2022 р. Справа№ 920/109/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Барсук М.А.

суддів: Руденко М.А.

Пономаренка Є.Ю.

при секретарі: Овчинніковій Я.Д.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явились;

від відповідача: не з`явились;

від третьої особи 1: не з`явились;

від третьої особи 2: не з`явились;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції у Сумській області

на рішення Господарського суду Сумської області від 23.08.2022 року (повний текст складено 26.08.2022)

у справі №920/109/22 (суддя Заєць С.В.)

за позовом Державної екологічної інспекції у Сумській області

до Кролевецького дочірнього агролісогосподарського підприємства «Кролевецький агролісгосп»

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача : 1. Кролевецька міська рада

2. Сумська обласна рада

про стягнення 557 138 грн 77 коп.,-

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

Державна екологічна інспекція у Сумській області (далі-позивач) звернулась до суду з позовною заявою, відповідно до вимог якої просить суд стягнути з Кролевецького дочірнього агролісогосподарського підприємства Кролевецький агролісгосп (далі-відповідач) збитки в сумі 557138 грн. 77 коп., завдані внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства України.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду Сумської області від 23.08.2022 року в задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі.

В обґрунтування прийнятого рішення суд першої інстанції зазначив, що позивачем не доведено фактів, які б свідчили про неправомірність поведінки відповідача, а також що майнова шкода, нанесена саме майну відповідача, якого і визнано потерпілою особою (у відкритих кримінальних провадженнях) та не доведений причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою, що є обов`язковою умовою для притягнення (настання) до відповідальності.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Державна екологічна інспекція у Сумській області звернулась до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Сумської області від 23.08.2022 року у справі №920/109/22 та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що цивільно-правову відповідальність за порушення лісового законодавства мають нести не лише особи, які безпосередньо здійснюють самовільну вирубку лісів, а й постійні лісокористувачі, тобто відповідач має нести відповідальність за порушення вимог щодо введення лісового господарства та недодержання вимог лісового законодавства.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №920/109/22 передано на розгляд колегії суддів у складі: Барсук М.А. - головуюча суддя; судді - Руденко М.А., Пономаренко Є.Ю.

Ухвалою суду від 19.09.2022 відкладено вирішення питання щодо вчинення процесуальних дій, передбачених параграфом 2 глави 1 розділу IV ГПК України, за апеляційною скаргою Державної екологічної інспекції у Сумській області на рішення Господарського суду Сумської області від 23.08.2022 року у справі №920/109/22 до надходження матеріалів справи на адресу Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою суду від 03.10.2022 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду на 01.11.2022.

Ухвалою суду від 18.10.2022 задоволено клопотання Державної екологічної інспекції у Сумській області про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Судове засідання, призначене на 01.11.2022 року о 14:40 не відбулось, у зв`язку з відсутністю енергопостачання в приміщенні суду, що підтверджується актом Північного апеляційного господарського суду від 01.11.2022.

Ухвалою суду від 01.11.2022 року розгляд апеляційної скарги призначено в режимі відеоконференції на 22.11.2022.

Позиції учасників справи

21.10.2022 через відділ документального забезпечення суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній заперечує проти апеляційної скарги та просить суд оскаржуване рішення залишити без змін.

Явка представників сторін

В судове засідання 22.11.2022 року представники учасників справи не з`явились, про поважні причини неявки суд не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи дані учасники провадження повідомлялись належним чином.

Крім того, 17.10.2022 через відділ документального забезпечення суду від Кролевецької міської ради надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника.

Як було зазначено вище, судове засідання, призначене на 22.11.2022 мало відбутись в режимі відеоконференції, зокрема, в приміщенні Господарського суду Сумської області.

Колегія суддів відзначає, що відповідно до п. 5 ст. 197 ГПК України ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву.

Колегією суддів під час розгляду даної справи враховано, що на підставі указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 (зі змінами від 14.03.2022, від 18.04.2022), Закону України № 2102-IX від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Статтею 3 Конституції України передбачено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Стаття 27 Конституції України передбачає, що обов`язок держави - захищати життя людини.

Разом з тим, у відповідності до вимог п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід уважати строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає її розгляду.

А тому, враховуючи, що під час воєнного стану суди не припинили свою діяльність та продовжують здійснювати правосуддя, колегія суддів, з урахуванням принципу розумності строків розгляду справи судом, з метою забезпечення права на доступ до правосуддя, передбаченого Конституцією України і гарантованого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (право на справедливий суд), зважаючи на те, що явка представників учасників справи у судове засідання не визнавалась обов`язковою, дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги у судовому засіданні 22.11.2022.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

В період з 04.10.2021 року по 11.10.2021 року посадовими особами Державної екологічної інспекції у Сумській області в присутності директора ДП «Кролевецький агролісгосп» Бочарова Д.С. та головного лісничого ДП «Кролевецький агролісгосп» Кас`яненка Р.М. було проведено позапланову перевірку додержання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів Кролевецьким дочірнім агролісогосподарським підприємством «Кролевецький агролісгосп».

За результатами перевірки складено Акт позапланової перевірки ДП «Кролевецький агролісгосп» № 465/06 від 11.10.2021.

Як зазначено у позові, перевіркою були встановлені наступні порушення вимог природоохоронного законодавства у сфері використання лісових ресурсів, а саме :

- В кварталі 46 виділ 16 КДАП «Кролевецький агролісгоп» в межах території Кролевецької міської ради не було забезпечено охорони лісових насаджень в наслідок чого без спеціального дозволу (лісорубного квитка) було зрубано 8 (вісім) дерев «акації», чим порушено вимоги ст. ст. 19, 64, 65, 67, 68, 69 Лісового кодексу України та заподіяно шкоду в розмірі - 102 167 грн. 47 кой.

- В кварталі 46 виділ 17 КДАП «Кролевецький агролісгоп» в межах території Кролевецької міської ради не було забезпечено охорони лісових насаджень в наслідок чого без спеціального дозволу (лісорубного квитка) було зрубано 4 (чотири) дерева «акації», чим порушено вимоги ст. ст. 19, 64, 65, 67, 68, 69 Лісового кодексу України та заподіяно шкоду в розмірі - 11 415 грн. 36 коті.

- В кварталі 47 виділ 55 КДАП «Кролевецький агролісгоп» в межах території Кролевецької міської ради не було забезпечено охорони лісових насаджень в наслідок чого без спеціального дозволу (лісорубного квитка) було зрубано 23 і двадцять три) дерева з яких породи «акації» - 21 дерево, та 2 дерева породи «клен», чим порушено вимоги ст. ст. 19, 64, 65, 67, 68, 69 Лісового кодексу України та заподіяно шкоду в розмірі - 129 434 грн. 64 кой.

- В кварталі 47 виділ 53 КДАП «Кролевецький агролісгоп» в межах території Кролевецької міської ради не було забезпечено охорони лісових насаджень в наслідок чого без спеціального дозволу (лісорубного квитка) було зрубано 27 (двадцять сім) дерев з яких породи «акації» - 26 дерев, та 1 дерево породи «клен», чим порушено вимоги ст. ст. 19, 64, 65, 67, 68, 69 Лісового кодексу України та заподіяно шкоду в розмірі - 233 201 грн. 96 коп.

- В кварталі 47 виділ 52 КДАП «Кролевецький агролісгоп» в межах території Кролевецької міської ради не було забезпечено охорони лісових насаджень в наслідок чого без спеціального дозволу (лісорубного квитка) було зрубано 60 (шістнадцять) дерев «акації», чим порушено вимоги ст. ст. 19, 64, 65, 67,68,69 Лісового кодексу України та заподіяно шкоду в розмірі - 61 322 грн. 97 коп.

- В кварталі 47 виділ 47 КДАП «Кролевецький агролісгоп» в межах території Кролевецької міської ради не було забезпечено охорони лісових насаджень в наслідок чого без спеціального дозволу (лісорубного квитка) було зрубано 2 (два) дерева «акації», чим порушено вимоги ст. ст. 19, 64, 65, 67, 68, 69 Лісового кодексу України та заподіяно шкоду в розмірі - 19 596 грн. 37 коп.

Позивач, вважаючи, що відповідачем не було забезпечено охорону лісових насаджень, а також не здійснено охорону лісів від незаконних рубок, що є порушенням ст.ст. 19, 64, 68, 69 Лісового кодексу України розрахував розмір шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу в наслідок самовільного порубу лісу в загальній сумі 557 138 грн 77 коп.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов до висновку, що позивачем не доведено фактів, які б свідчили про неправомірність поведінки відповідача, а також що майнова шкода, нанесена саме майну відповідача, якого і визнано потерпілою особою (у відкритих кримінальних провадженнях) та не доведений причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою, що є обов`язковою умовою для притягнення (настання) до відповідальності.

Однак, колегія суддів не погоджується із таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Статтею 13 Конституції України визначено, що природні ресурси, що знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу й повинні використовуватися відповідно до закону.

Статтею 66 Конституції України встановлено, що кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.

За статтею 5 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовуванні в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси.

Частинами 1-3 статті 1 Лісового кодексу України встановлено, що:

- ліс - тип природних комплексів (екосистема), у якому поєднуються переважно деревна та чагарникова рослинність з відповідними ґрунтами, трав`яною рослинністю, тваринним світом, мікроорганізмами та іншими природними компонентами, що взаємопов`язані у своєму розвитку, впливають один на одного і на навколишнє природне середовище;

- ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місцерозташуванням виконують переважно водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах;

- усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави.

Частиною 1 ст. 16 Лісового кодексу України встановлено, що право користування лісами здійснюється в порядку постійного та тимчасового користування лісами.

У постійне користування ліси на землях державної власності для ведення лісового господарства без встановлення строку надаються спеціалізованим державним лісогосподарським підприємствам, іншим державним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані лісогосподарські підрозділи (ч. 1 ст. 17 Лісового кодексу України).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 19 Лісового кодексу України постійні лісокористувачі, серед іншого, зобов`язані забезпечувати охорону, захист, відтворення, підвищення продуктивності лісових насаджень, посилення їх корисних властивостей, підвищення родючості ґрунтів, вживати інших заходів відповідно до законодавства на основі принципів сталого розвитку, а також дотримуватися правил і норм використання лісових ресурсів.

Статтею 63 Лісового кодексу України встановлено, що ведення лісового господарства полягає у здійсненні комплексу заходів з охорони, захисту, раціонального використання та розширеного відтворення лісів.

За змістом п. 5 ст. 64 Лісового кодексу України підприємства, установи, організації і громадяни здійснюють ведення лісового господарства з урахуванням господарського призначення лісів, природних умов і зобов`язані, серед іншого, здійснювати охорону лісів від пожеж, захист від шкідників і хвороб, незаконних рубок та інших пошкоджень.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 86 Лісового кодексу України, організація охорони і захисту лісів передбачає здійснення комплексу заходів, спрямованих на збереження лісів, зокрема, від незаконних рубок та пошкодження. Власники лісів і постійні лісокористувачі зобов`язані розробляти та проводити в установлений строк комплекс заходів, спрямованих на збереження, охорону та захист лісів. Перелік заходів, вимоги щодо складання планів цих заходів визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері лісового господарства, органами місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

Статтею 89 Лісового кодексу України визначено, що охорону і захист лісів на території України здійснює, зокрема, лісова охорона інших постійних лісокористувачів і власників лісів.

Основними завданнями державної лісової охорони є: здійснення державного контролю за додержанням лісового законодавства; забезпечення охорони лісів, зокрема, від незаконних рубок (ст. 90 Кодексу).

Статтею 93 Кодексу передбачені завдання контролю за охороною, захистом, використанням та відтворенням лісів. Зокрема, такими завданнями є запобігання порушенням законодавства у сфері охорони, захисту, використання та відтворення лісів, своєчасне виявлення таких порушень і вжиття відповідних заходів щодо їх усунення.

За змістом п. 5 ч. 2 ст. 105 Кодексу, відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні у порушенні вимог щодо ведення лісового господарства, встановлених законодавством у сфері охорони, захисту, використання та відтворення лісів.

Підприємства, установи, організації і громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України (ст. 107 Кодексу).

Отже, організація і забезпечення охорони та захисту лісів, яка передбачає здійснення комплексу заходів, спрямованих на збереження та охорону лісів, зокрема, від незаконних рубок та інших пошкоджень, покладається на постійних лісокористувачів.

Порушення вимог щодо ведення лісового господарства, встановлених у сфері охорони, захисту та використання лісів, є підставою для покладення на постійного лісокористувача цивільно-правової відповідальності. При цьому, не важливо хто конкретно здійснював незаконне вирубування дерев на ділянках лісу, наданих у постійне користування, оскільки визначальним є факт порушення лісокористувачем встановлених правил лісокористування, що спричинило завдання державі збитків внаслідок незаконної рубки дерев третіми особами на підконтрольній лісокористувачу ділянці лісу.

Таким чином, обов`язок щодо забезпечення охорони лісових насаджень покладено саме на постійних лісокористувачів, які відповідають за невиконання або неналежне виконання таких обов`язків, в тому числі, у разі незабезпечення охорони та захисту лісів від незаконних рубок дерев.

Отже, цивільно-правову відповідальність за порушення лісового законодавства мають нести не лише особи, які безпосередньо здійснюють самовільну вирубку лісів (пошкодження дерев), а й постійні лісокористувачі, вина яких полягає у протиправній бездіяльності у вигляді невчинення дій щодо забезпечення охорони та збереження лісу від незаконних рубок на підвідомчих їм ділянках із земель лісового фонду, що має наслідком самовільну рубку (пошкодження) лісових насаджень третіми (невстановленими) особами.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 09.08.2018 у справі №909/976/17, постановах Верховного Суду від 27.03.2018 у справі №909/1111/16, від 20.08.2018 у справі №920/1293/16, від 23.08.2018 у справі №917/1261/17, від 19.09.2018 у справі №925/382/17, від 09.12.2019 у справі № 906/133/18, 20.02.2020 у справі № 920/1106/17, від 30.11.2021 у справі № 926/2174/20.

Отже, саме на відповідача, як на постійного користувача спірних лісів, серед іншого, покладений обов`язок проведення заходів щодо збереження лісонасаджень від самовільних рубок за неналежне виконання якого останній має нести встановлену чинним законодавством відповідальність.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи доказів, відповідач здійснює управлінські, організаційно-розпорядчі та господарські заходи з організації належної охорони лісу та недопущення самовільних та незаконних рубок на території лісового фонду агролісгоспу. Однак, факт вчинення вказаного правопорушення свідчить про те, що такі заходи не були достатніми і не змогли забезпечити збереження лісу відповідачем.

Факт незаконної вирубки підтверджується актом позапланової перевірки №536/06 від 04.10.2021, польовими переліковими відомостями, вироком Кролевецького районого суду Сумської області від 07.07.2022 року по справі №579/545/22.

Як вбачається з вироку Кролевецького районого суду Сумської області від 07.07.2022 року по справі №579/545/22, ОСОБА_1 , будучи службовою особою, неналежно виконуючи свої службові обов`язки, через несумлінне ставлення до них, будучи достовірно обізнаним про межу смуги відводу автомобільної дороги загального користування місцевого значення О 190707 Кролевець - Добротове - Терехове на ділянці від м. Кролевець до с. Добротове, яка складає 9,5 м від осі дороги, здійснюючи поточне управління (керівництво), не вжив заходів щодо дотримання вказаної межі смуги відводу, а саме не повідомив особам, що були залучені до виконання умов договору, межі вказаної смуги відводу та у подальшому своєчасно не здійснював контроль за їх діями під час виконання таких робіт, таким чином у порушення вимог ч. 5 ст. 69 Лісового Кодексу України здійснював провадження господарської діяльності щодо видалення лісових насаджень.

Особи, що були залучені до виконання умов договору, яким достовірно не було відомо межі смуги відводу, та які виконували роботи під безпосереднім керівництвом Рожка ВТ, у період часу з 10.06.2021 по 23.09.2021 за допомогою ланцюгових бензопил наданих ФОП ОСОБА_2 перебуваючи в кв. 46 , вид.16,17, кв.47 вид.47, 52, 53, 55 ДП «Кролевецький агролісгосп» на території Кролевецької об`єднаної територіальної громади Конотопського району Сумської області, де знаходяться насадження дерев, які відносяться до лісів, діючи за вказівкою ФОП ОСОБА_2, порушуючи встановлений порядок охорони, раціонального використання та відновлення лісу, незаконно, тобто без спеціального на те дозволу вчинили самовільну рубку 77 дерев породи акація сироростуща діаметрами; 91/42 см-1 шт., 70/59 см-1 шт., 26/17 см-1 шт., 58/30 см-1 шт., 23/21 см-1 шт., 76/80 см- 1 шт., 39/31 см-1 шт., 53/39 см-1 шт, 32/36 см-1 шт., 12/20 см-1 шт., 29/22 см-1 шт., 27/25 см 1 шт, 34/32 см-1 шт., 26/22 см-1 шт., 20/17 см-1 шт., 60/67 см-1 шт., 22/24 см-1 шт., 37/37 см- 1 шт., 32/34 см-1 шт., 17/17 см-1 шт., 27/39 см-1 шт., 45/53 см- 1 шт., 50/61 см - 1 шт., 21/17 см -1 шт., 31/32 см- 1 шт., 39/41 см-1 шт., 28/25 см-1 шт., 16/16 см - 1шт., 27/18 см-1 шт., 20/23 см-1 шт., 26/26 см-1 шт., 22/23 см -1 шт., 20/20 см -1 шт., 42/36 см-1 шт., 37/34 см-1 шт., 43/52 см-1 шт., 42/40 см-1 шт, 42/40 см-1 шт., 36/32 см- 1 шт., 34/31 см - 1 шт., 34/52 см 1 шт., 42/52 см-1 шт., 52/40 см - 1шт., 50/46 см - 1 шт., 31/31 см - 1 шт., 34/36 см-1 шт., 29/29 см -1 шт., 43/46 см -1 шт., 40/39 см -1 шт., 32/38 см -1 шт., 39/54 см 1 шт., 32/27 см-1 шт., 32/33 см -1 шт, 35/39 см-1 шт., 21/19 см-1 шт., 13/12 см - 1 шт., 33/27 см-1 шт., 25/26 см 1 шт., 34/34 см- 1 шт., 42/41 см-1 шт., 47/45 см 1 пгг., 27/27 см-1 шт., 21/19 см-1 шт., 17/16 см 1 шт., 21/16 см -1 шт., 15/15 см- 1 шт., 23/15 см - 1 шт., 24/18 см - 3 шт., 20/26 см - 1шт, 44/38 см-1 шт., 39/35 см-1 шт., та 3 дерев клену сироростущого діаметрами: 21/22 см-1 шт., 28/29 см-1 шт, 25/26 см.

Як вбачається з вироку Кролевецького районного суду Сумської області від 07.07.2022 обвинувачений ОСОБА_2 у період часу з 10.06.2021 по 23.09.2021 надав вказівку працівникам в кВ. 46 вид.16-17, кВ. 47, вид. 56, кВ .47 вид.53, кВ. 47, вид. 52, кВ. 47, вид 57 ДП «Кролевецький агролісгосп» в межах території Кролевецької об`єднаної територіальної громади здійснювати видалення лісових насаджень та відповідно сумарно було видалено 80 дерев.

Тобто, залученими працівниками обвинуваченого протягом 106 календарних дів проводились роботи по незаконній вирубці лісових насаджень, що є підтвердженням не здійснення відповідачем дій щодо припинення факту незаконної вирубки лісових насаджень протягом 3-х місяців.

Зазначене свідчить, що відповідач мав можливість і повинен був здійснювати належний комплекс заходів з контролю за спірною територією, де виявлено незаконну вирубку, проте не здійснював належних заходів охорони лісу.

У зв`язку з чим є необґрунтованими висновки суду першої інстанції, що позивачем не доведено, у чому саме полягають винні дії відповідача у вигляді не вчинення дій щодо забезпечення охорони та захисту лісів від незаконних рубок дерев.

Таким чином, наведені обставини у їх сукупності є належним підтвердженням протиправної поведінки відповідача, яка полягає у незабезпеченні працівниками підприємства належної охорони і захисту лісів від незаконної порубки на підвідомчій відповідачу території.

Відповідачем не заперечується та не спростовується факт незаконного порубу на наданих йому в користування лісових ресурсах без відповідних на те спеціальних дозволів в кв. 46 вид. 16-17, кв 47, вид. 56, кв. 47 вид. 53, кв. 47 вид. 52, кв. 47 вид. 47 Кролевецького лісництва.

Колегія суддів зазначає, що законодавством про охорону навколишнього природного середовища передбачено дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність за порушення лісового законодавства, які мають різні підстави застосування до особи правопорушника. Підставою позову у даній справі є наявність складу цивільного правопорушення у діях відповідача, який як лісокористувач не забезпечив охорону і збереження лісового фонду на підвідомчій йому території та допустив самовільну вирубку лісу.

А тому, судом першої інстанції помилково враховано вирок Кролевецького районого суду Сумської області від 07.07.2022 року по справі №579/545/22, як обставину, яка звільняє відповідача, як постійного лісокористувача, від відповідальності за не забезпечення охорони і збереження лісового фонду на підвідомчій йому території.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 30.11.2021 у справі №926/2174/20.

Статтею 41 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» встановлено, що економічні заходи забезпечення охорони навколишнього природного середовища, серед іншого, передбачають відшкодування в установленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Відповідно до положень статей 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Частиною 1 ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» шкода передбачено, що заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Положеннями статті 107 Лісового кодексу України встановлено, що підприємства, установи, організації і громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, в розмірах і порядку, визначених законодавством України.

Загальні підстави відповідальності за завдану шкоду визначено ст. 1166 ЦК України яка встановлює, що майнова шкода, завдана неправомірними рішенням, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Для відшкодування шкоди за правилами статті 1166 ЦК України необхідно довести такі елементи: 1) неправомірність поведінки особи; неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду зокрема підстав невиконання завдавачем шкоди покладених на нього обов`язків; 2) наявність шкоди; під шкодою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого та (або) позбавлення його особистого нематеріального права (життя, здоров`я тощо); 3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди; 4) вина особи, що завдала шкоду.

У пунктах 88 постанови від 13.05.2020 року у справі №9901/93/19 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що виходячи з вимог частини другої статті 19, статей 63 і 86 Лісового кодексу України, з урахуванням правової позиції, викладеної в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 09 серпня та 19 вересня 2018 року у справах № 909/976/17, 925/382/17, лісокористувач є не потерпілою, а навпаки, відповідальною особою за шкоду, завдану внаслідок незаконної порубки лісу, перед державою як власником лісових ресурсів. Адже в цьому випадку вина лісокористувача полягає у протиправній бездіяльності щодо невжиття належних заходів захисту й охорони лісових насаджень. Таким чином, право на відшкодування шкоди, завданої самовільним вирубуванням лісу, має держава, цивільно-правову відповідальність перед якою несуть безпосередні винуватці порубки нарівні з лісокористувачами.

Отже, цивільно-правову відповідальність за порушення природоохоронного законодавства мають нести не лише особи, які безпосередньо здійснюють самовільну вирубку лісів, а також і постійні лісокористувачі, вина яких полягає у допущенні їх працівниками та не перешкоджанні незаконному вирубуванню лісових насаджень, внаслідок неналежного виконання ними своїх службових обов`язків. Тобто проявом їх протиправної бездіяльності є незабезпечення працівниками постійних лісокористувачів охорони і захисту лісів, внаслідок чого відбувається вирубування дерев невстановленими особами.

Враховуючи вимоги статей 1166, 1172 Цивільного кодексу України у вирішенні спору про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу слід виходити з презумпції вини правопорушника. Отже позивач не повинен доводити наявність вини відповідача у заподіянні шкоди навколишньому природному середовищу, навпаки, відповідач повинен довести, що у діях його працівників відсутня вина у заподіянні шкоди.

Оскільки відповідачем ні до суду першої інстанції, ні до апеляційного суду не надано жодних доказів відсутності його вини та вчинення ним дій, спрямованих на збереження та охорону лісів та недопущення самовільної рубки лісу, створення сприятливих умов щодо охорони лісу та недопущення самовільної (незаконної) рубки невідомими особами на наданих відповідачу в постійне користування земельних ділянках, суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про відсутність у діях (бездіяльності) відповідача складу цивільного правопорушення.

Щодо розміру шкоди колегія суддів зазначає про наступне.

Розрахунок розміру шкоди, заподіяної державі внаслідок незаконної вирубки дерев, здійснено у відповідності до постанови КМУ від 23.07.2008 № 665 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу» (далі Постанова № 665).

В позовній заяві позивач зазначив, що в результаті самовільного порубу лісу сума завданої шкоди навколишньому природному середовищу згідно розрахунку позивача становила 557 138,77 грн.

Згідно з п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 № 665 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу» , починаючи з 1 січня 2009 року проводиться індексація затверджених цією постановою такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу підприємствами, установами, організаціями та громадянами.

Індексація такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу, проводиться відповідно до «Порядку проведення індексації такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу підприємствами, установами, організаціями та громадянами» , затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 № 665, в якій зазначено, що індексація такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу проводиться починаючи з 01.01.2009 за формулою Ні = Нп х І / 100, де Ні - проіндексований розмір такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу у поточному році, гривень з копійками (з округленням до двох десяткових знаків) за одну одиницю; Нп - проіндексований розмір такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу у попередньому році, гривень з копійками (з округленням до двох десяткових знаків) за одну одиницю; І - індекс споживчих цін (індекс інфляції) за попередній рік, відсотків.

В той же час, як вбачається з вироку Кролевецького районого суду Сумської області від 07.07.2022 року по справі №579/545/22, відповідно до висновку судової економічної експертизи № СЕ-19/119-21/12520-ЕК від 29.11.2021 року, навколишньому середовищу була завдано шкоду на загальну суму 547 219, 75 грн., яка розрахована згідно постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 № 665.

Відповідно до ст. 75 ГПК України обвинувальний вирок суду в кримінальному провадженні або постанова суду, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

А тому, з огляду на встановлення в мерах кримінального провадження судовою експертизою, що навколишньому середовищу була завдано шкоду на загальну суму 547 219,75 грн., такий розмір був розрахований згідно постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 № 665, колегія суддів дійшла до висновку про часткове задоволення позовних вимог у розмірі 547 219,75 грн.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 ГПК України передбачено, що підставою для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

За таких обставин, апеляційна скарга Державної екологічної інспекції у Сумській області на рішення Господарського суду Сумської області від 23.08.2022 року підлягає частковому задоволенню, а рішення Господарського суду Сумської області від 23.08.2022 у справі № 920/109/22 - частковому скасуванню шляхом стягнення з відповідача 547 219,75 грн. збитків.

Згідно із ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання позову та апеляційної скарги покладаються пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 277, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції у Сумській області на рішення Господарського суду Сумської області від 23.08.2022 у справі №920/109/22 задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду Сумської області від 23.08.2022 у справі №920/109/22 скасувати, прийнявши нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково.

3. Стягнути з Кролевецького дочірнього агролісогосподарського підприємства «Кролевецький агролісгосп» (41300, Сумська обл., Кролевецький р-н, місто Кролевець, ВУЛИЦЯ ПРОМИСЛОВА, будинок 5, ) збитки в сумі 547 219,75 грн., завданих внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства України, а саме 164 165,93 грн. - до спеціального фонду Державного бюджету України, 109 443,94 грн. - до спеціального фонду обласного бюджету Сумської обласної ради, 273 609,88 грн. - до спеціального фонду місцевого бюджету Кролевецької міської ради, з початковим зарахуванням стягуваної суми на рахунок Кролевецької міської Ради Сумської області код платежу - 24062100 (грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням природоохоронного законодавства в наслідок господарської та іншої діяльності), р/р - UA0018498, код ЄДРПОУ отримувача - 37970404, банк отримувача - Казначейство України.

4. В решті позовних вимог відмовити.

5. Стягнути з Кролевецького дочірнього агролісогосподарського підприємства «Кролевецький агролісгосп» (41300, Сумська обл., Кролевецький р-н, місто Кролевець, ВУЛИЦЯ ПРОМИСЛОВА, будинок 5, ) на користь Державної екологічної інспекції у Сумській області (40009, Сумська обл., місто Суми, ВУЛИЦЯ ПЕРШОТРАВНЕВА, будинок 29, ) 8 208,30 грн. судового збору за подачу позову та 12 312,45 грн. судового збору за подачу апеляційної скарги.

6. Видачу наказів доручити Господарському суду Сумської області.

7.Матеріали справи №920/109/22 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено 07.12.2022

Головуючий суддя М.А. Барсук

Судді М.А. Руденко

Є.Ю. Пономаренко