ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.12.2022м. ДніпроСправа № 904/3094/22
Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Новікова Р.Г., розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Комунсервіс Тепло Нікополь» м. Нікополь

до Українського державного університету науки і технологій м. Дніпро в особі Відокремленого структурного підрозділу «Нікопольський фаховий коледж Українського державного університету науки і технологій» м. Нікополь

про стягнення суми боргу в розмірі 636073грн.95коп., пені в розмірі 85390грн.87коп., 7% штрафу в розмірі 44525грн.17коп., 3% річних в розмірі 7018грн. 43коп., інфляційної складової в розмірі 73550грн.09коп.

Без представників сторін.

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою відповідальністю "Комунсервіс Тепло Нікополь" звернулось до Українського державного університету науки і технологій в особі Відокремленого структурного підрозділу "Нікопольський фаховий коледж Українського державного університету науки і технологій" з позовом про стягнення суми боргу в розмірі 636073грн.95коп., пені в розмірі 85390грн.87коп., 7% штрафу в розмірі 44525грн.17коп., 3% річних в розмірі 7018грн.43коп., інфляційної складової в розмірі 73550грн.09коп.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем зобов`язань з оплати наданих послуг за договором №22 від 21.03.2022 про закупівлю теплової енергії.

Позивач вказує, що на виконання договору №22 від 21.03.2022 надав відповідачу послуги з поставки теплової енергії у загальній кількості 157,008Гкал. на загальну суму 636073грн.95коп. Це підтверджується актами надання послуг №168 від 01.03.2022 за період з 01.02.2022 по 28.02.2022 та №181 від 22.03.2022 у період з 01.03.2022 по 21.03.2022.

Позивач зазначає, що відповідно до підпункту 4.7.1 пункту 4.7 договору відповідач мав сплатити вартість наданих послуг протягом семи робочих днів з дня представлення постачальником платіжних документів споживачу (рахунку на оплату) та акту споживання теплової енергії щодо всіх об`єктів, (оплата проводиться протягом семи робочих днів з дати отримання акту та рахунку для оплати в розмірі 100%). Але відповідач не виконав свої зобов`язання та не сплатив суму боргу в розмірі 636073грн.95коп.

Посилаючись на частину 2 статті 231 Господарського кодексу України, за порушення строків оплати позивач нарахував та заявив до стягнення пеню в розмірі 85390грн.87коп. за загальний період з 10.03.2022 по 01.08.2022 та 7% штрафу в розмірі 44525грн.17коп.

На підставі статті 625 Цивільного кодексу України за порушення строків оплати позивач також нарахував та заявив до стягнення 3% річних в розмірі 7018грн.43коп. за загальний період з 10.03.2022 по 01.08.2022 та інфляційну складову в розмірі 73550грн.09коп. за загальний період березень червень 2022року.

Також позивач просить суд розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в справи документами.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 26.09.2022 позов залишений без руху та запропоновано Товариству з обмеженою відповідальністю "Комунсервіс Тепло Нікополь" усунути недоліки позовної заяви.

На адресу суду 29.09.2022 надійшло клопотання позивача на виконання ухвали суду 26.09.2022.

На електронну адресу суду 04.10.2022 надійшло клопотання позивача на виконання ухвали суду 26.09.2022. Вказане клопотання підписано електронним цифровим підписом позивача.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 06.10.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін за наявними в справі матеріалами. Клопотання позивача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін за наявними в справі матеріалами задоволено.

Запропоновано відповідачу у строк протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати суду відзив на позов відповідно до вимог статті 165 Господарського процесуального кодексу України, а також всі докази, що підтверджують заперечення проти позову; одночасно надіслати позивачу копію відзиву та доданих до нього документів, докази такого направлення надати суду.

Попереджено відповідача, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 06.10.2022 отримана відповідачем 17.10.2022 та філією відповідача 19.10.2022, про що в матеріалах справи містяться поштові повідомлення №690 та 341.

Таким чином, відповідач належним чином повідомлений про наявність провадження з розгляду даної справи у суді.

Станом на 15.12.2022 відповідач відзив на позов до матеріалів справи не надав.

Судом враховано, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

З огляду на викладене, та приймаючи до уваги військовий стан в Україні, з метою дотримання принципів господарського судочинства, суд розглянув справу в межах розумного строку.

Дослідивши матеріали справи, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, господарський суд встановив таке.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Комунсервіс Тепло Нікополь» (далі - постачальник) та Українським державним університету науки і технологій м. Дніпро в особі Відокремленого структурного підрозділу «Нікопольський фаховий коледж Українського державного університету науки і технологій» м. Нікополь (далі - споживач) було укладено договір про закупівлю теплової енергії №22 від 21.03.2022 (далі договір від 21.03.2022).

Відповідно до пунктів 1.1 1.6 договору від 21.03.2022 предметом даного договору є постачання теплової енергії код ДК 021:2015 - 09320000-8 - Пара, гаряча вода та пов`язана продукція (Постачання теплової енергії за адресою пр. Трубників, 18).

Постачальник зобов`язується у період дії цього договору виробляти та постачати теплову енергію, а споживач - прийняти та оплатити спожиту теплову енергію за встановленими тарифами в терміни, передбачені цим договором. Споживання теплової енергії допускається лише на основі договору між споживачем і постачальником.

Кількість товарів чи надання послуг: 287,86Гкал. Обсяги постачання теплової енергії за наявності технічної можливості можуть бути зменшені, залежно від реального фінансування видатків. Місце поставки товарів, виконання робіт чи надання послуг: Дніпропетровська область, м. Нікополь, проспект Трубників, 18. Строк поставки товарів, виконання робіт чи надання послуг: до 31.12.2022.

Пунктом 2.1 договору від 21.03.2022 визначено, що ціна договору становить 1166200грн. (з ПДВ), у тому числі, за рахунок кошторисних призначень - 916200грн. (з ПДВ) та за рахунок відшкодувань орендарів за теплову енергію в орендованих приміщеннях - 250000грн. (з ПДВ).

Розрахунок кількості теплової енергії наведено у додатку №1, що є невід`ємною частиною договору. Нарахування оплати за фактично спожиту теплову енергію, здійснюється згідно фактичних показників приладу обліку (при їх наявності).

Відповідно до пункту 2.3 договору від 21.03.2022 розрахунки за теплову енергію на потреби теплопостачання здійснюється відповідно до регульованого тарифу, затвердженого рішенням виконавчого комітету Нікопольської міської ради №1102 від 01.12.2021 та становить: виробництво теплової енергії в розмірі - 4032грн.50коп. за 1Гкал з ПДВ; на постачання теплової енергії в розмірі - 18,55грн. за 1Гкал з ПДВ. Разом: 4051грн.22коп. за 1Гкал з ПДВ.

Щомісячна оплата теплової енергії, що постачається споживачу, нараховується відповідно до тарифів та обсягів наданих послуг.

Відповідно до пунктів 4.1 - 4.2 договору від 21.03.2022 розрахунки за теплову енергію, що споживається, проводяться виключно в безготівковій грошовій формі на розрахунковий рахунок постачальника, зазначеного у виставленому рахунку на оплату, відповідно до встановлених тарифів, діючих на момент постачання та оплачуються на підставі виставленого рахунку та акту споживання теплової енергії щодо всіх об`єктів, передбачених договором.

Розрахунки проводяться згідно обсягів фактичного споживання теплової енергії визначених за показниками приладів комерційного обліку будівлі, якщо об`єкт, займає таку будівлю, або за показниками приладів комерційного обліку, приладів розподільного обліку теплової енергії/приладів-розподілювачів теплової енергії приміщення, якщо об`єкт займає певне приміщення в будівлі.

Підпунктом 4.7.1 пункту 4.7 договору від 21.03.2022 визначено, що споживач розраховується за надані послуги у період 7 робочих днів з дня представлення постачальником платіжних документів споживачу (рахунку на оплату) та акту споживання теплової енергії щодо всіх об`єктів. (Оплата проводиться протягом 7 робочих днів з моменту отримання акту та рахунку для оплати, в розмірі 100%).

Згідно з пунктом 11.1 договору від 21.03.2022, цей договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2022 Сторони цього договору домовилися, що відповідно до статті 631 Цивільного кодексу України умови цього договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення, а саме з 01.01.2022.

Сторони домовилися, що відповідно до ст. 41 Закону України Про публічні закупівлі дія договору може бути подовжена на строк, достатній для проведення процедури закупівлі/спрощеної закупівлі на початку наступного року в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної в початковому договорі про закупівлю, укладеному в попередньому році, якщо видатки на досягнення цієї цілі затверджено в установленому порядку.

Договір підписаний сторонами без зауважень та заперечень до нього, скріплений печатками обох сторін.

Відповідно до підписаних сторонами актів про надання послуг №168 від 01.03.2022 та №181 від 22.03.2022 позивач поставив відповідачу протягом періодів 01.02.2022 28.02.2022 та 01.03.2022 21.03.2022 теплову енергію на загальну суму 636073грн.95коп.

Сторонами підписаний та скріплений печатками акт звірки взаєморозрахунків, згідно з яким сума заборгованості за договором станом на 08.06.2022 складає 636073грн.95коп.

На адресу відповідача направлялась претензія №08/06/2022-1Л від 08.06.2022 з вимогою сплатити вартість поставленої теплової енергії в розмірі 636073грн.95коп. із посиланням на акти про надання послуг №168 від 01.03.2022 та №181 від 22.03.2022. Претензія отримана відповідачем 16.06.2022.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України та статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

З огляду на положення підпункту 4.7.1 пункту 4.7 договору від 21.03.2022 відповідач був зобов`язаний сплатити вартість теплової енергії за період 01.02.2022 28.02.2022 за актом про надання послуг №168 від 01.03.2022 в строк до 10.03.2022 включно, за період 01.03.2022 21.03.2022 за актом про надання послуг №181 від 22.03.2022 до 31.03.2022 включно.

Приписи частини 7 статті 193 Господарського кодексу України та статті 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Згідно статті 202 Господарського кодексу України та статті 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Матеріали справи не містять доказів сплати суми боргу в розмірі 636073грн.95коп. в повному обсязі або частково, доводів наведених позивачем в обґрунтування позову відповідачем не спростовано. Тому позовні вимоги про стягнення суми боргу в розмірі 636073грн.95коп. підлягають задоволенню.

Посилаючись на положення частини 2 статті 231 Господарського кодексу України, позивач нарахував та заявив до стягнення пеню у розмірі 85390грн.87коп., 7% штрафу в розмірі 44525грн.17коп.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Статтями 546, 547, 549 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Згідно з частиною 2 статті 218 Господарського кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання. У разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність.

Відповідно до частини 1 статті 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Частина друга статті 231 Господарського кодексу України визначає уніфікований розмір штрафних санкцій за певні види правопорушень (порушення вимог щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг), порушення строків виконання негрошового зобов`язання) у господарському зобов`язанні, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, якщо інше не передбачено законом або договором.

Частиною другою статті 343 Господарського кодексу України передбачено, що платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до статей 1 та 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Нарахування пені у відповідному відсотковому розмірі від суми простроченого платежу на підставі спеціального нормативного акта, який регулює відповідні правовідносини, передбачено, зокрема, частиною першою статті 1 Закону України «Про відповідальність суб`єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій», частинами чотирнадцятою-шістнадцятою статті 14 Закону України Про державний матеріальний резерв.

За змістом наведених вище положень законодавства, розмір пені за порушення грошових зобов`язань встановлюється в договорі за згодою сторін. У тому випадку, коли правочин не містить в собі умов щодо розміру та бази нарахування пені, або містить умову про те, що пеня нараховується відповідно до чинного законодавства, сума пені може бути стягнута лише в разі, якщо обов`язок та умови її сплати визначено певним законодавчим актом.

Така сама правова позиція щодо застосування норм статті 231 Господарського кодексу України викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.12.2019 у справі №904/4156/18.

В спірному договорі сторони не встановили розмір та базу нарахування штрафних санкцій, а лише зазначили про те, що у разі невиконання або неналежного виконання своїх обов`язків за договором сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України та договором.

Враховуючи викладене, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог про стягнення пені у розмірі в розмірі 85390грн.87коп. та 7% штрафу в розмірі 44525грн.17коп.

На підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивач нарахував та заявив до стягнення 3% річних в розмірі 7018грн.43коп. за загальний період з 10.03.2022 по 01.08.2022 та інфляційну складову в розмірі 73550грн.09коп. за загальний період березень червень 2022року.

За результатами перевірки складеного позивачем розрахунку 3% річних суд встановив помилку у визначенні початку періоду нарахування 3% річних. Позивач не врахував встановлений договором строк для оплати (7робочих днів) та помилково почав нараховувати суми 3% річних з 10.03.2022 та з 31.03.2022 відповідно.

За розрахунками суду сума 3% річних, нарахована за порушення строку оплати суми боргу в розмірі 310372грн.07коп. за період з 11.03.2022 по 01.08.2022, становить 3673грн.44коп.; сума 3% річних, нарахована за порушення строку оплати суми боргу в розмірі 325701грн.88коп. за період з 01.04.2022 по 01.08.2022 - 3292грн.71коп. Таким чином підлягає задоволенню вимога про стягнення суми 3%річних в розмірі 6966грн.15коп., у задоволенні вимоги про стягнення 3%річних в розмірі 52грн.28коп. слід відмовити.

За результатом перевірки складених позивачем розрахунків інфляційної складової за березень червень 2022року та квітень червень 2022 року суд не виявив порушень вимог чинного законодавства або арифметичних помилок. Вимоги про стягнення суми інфляційної складової в розмірі 73550грн.09коп. за загальний період березень червень 2022року є обґрунтованими та правомірними.

На підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати позивача зі сплати судового збору покладаються на відповідача пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись нормами Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, статтями 3, 4, 13, 20, 41, 42, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 129, 237, 238, 240, 241, 250-252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Комунсервіс Тепло Нікополь" до Українського державного університету науки і технологій, м. Дніпро в особі Відокремленого структурного підрозділу "Нікопольський фаховий коледж Українського державного університету науки і технологій" про стягнення суми боргу в розмірі 636073грн.95коп., пені в розмірі 85390грн.87коп., 7% штрафу в розмірі 44525грн.17коп., 3% річних в розмірі 7018грн. 43коп., інфляційної складової в розмірі 73550грн.09коп. - задовольнити частково.

Стягнути з Українського державного університету науки і технологій (ідентифікаційний код: 44165850; місцезнаходження: 49010, м. Дніпро, вул. Лазаряна, буд. 2) в особі Відокремленого структурного підрозділу "Нікопольський фаховий коледж Українського державного університету науки і технологій" (ідентифікаційний код: 44592131; місцезнаходження: 53210, м. Нікополь, пр. Трубників, буд. 18) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Комунсервіс Тепло Нікополь" (ідентифікаційний код: 39810089; місцезнаходження: 53213, м. Нікополь, вул. І. Богуна, буд. 9) суму боргу в розмірі 636073грн.95коп., 3% річних в розмірі 6966грн.15коп., інфляційну складову в розмірі 73550грн.09коп. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 10786грн.18коп.

Видати наказ після набрання чинності рішенням.

Відмовити в задоволенні позовних вимог про стягнення пені в розмірі 85390грн.87коп., 7% штрафу в розмірі 44525грн.17коп. та 3% річних в розмірі 52грн.28коп.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду в строки, передбачені статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Р.Г. Новікова