ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

п р о в і д м о в у у в и д а ч і с у д о в о г о н а к а з у

13 грудня 2022 року м. ЧернівціСправа № 926/4997/22

Суддя Господарського суду Чернівецької області Гончарук О.В., розглянувши

заяву стягувача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівецька обласна енергопостачальна компанія», м. Чернівці

до боржника: Приватного підприємства «Віта», м. Одеса

про видачу судового наказу на вимогу про стягнення заборгованості в сумі 11405,51 грн

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Чернівецька обласна енергопостачальна компанія» звернулося до Господарського суду Чернівецької області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з Приватного підприємства «Віта» заборгованості за спожиту електричну енергію з вересня 2021 року до січня 2022 року в сумі 11405,51 грн.

Вимоги заявника обґрунтовуються тим, що між заявником та боржником укладено публічний договір про постачання електричної енергії шляхом фактичного споживання електричної енергії на умовах комерційної пропозиції опублікованої електропостачальником.

Проте, боржник не виконав свого обов`язку щодо плати за використання електричної енергії.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.12.2022 справу №926/4997/22 передано на розгляд судді Гончаруку О.В.

Розглянувши подану заяву, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу виходячи з наступного.

Частиною другою статті 12 ГПК України передбачено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

За змістом статей 147, 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 150 Господарського процесуального кодексу України заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником. До заяви про видачу судового наказу додаються: документ, що підтверджує сплату судового збору; документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника; копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Згідно з статтею 152 Господарського процесуального кодексу України Суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу. Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

У частині першій статті 151 ГПК України за подання заяви про видачу судового наказу справляється судовий збір у розмірі, встановленому законом.

Відповідно до підпункту 21 пункту 2 частини 20 статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за заяви до господарського суду про видачу судового наказу складає 0,1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду (станом на 2022 рік 248,10 грн).

Однак, як вбачається з матеріалів заяви про видачу судового наказу, заявником не надано до заяви докази: сплати судового збору у встановлених Законом України «Про судовий збір» порядку та розмірі; документа, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника; копії договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості та інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Таким чином, заява про видачу судового наказу Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівецька обласна енергопостачальна компанія» не відповідає вимогам встановленим статтею 150 Господарського процесуального кодексу України.

Пунктом 1 частини першої статті 152 ГПК України унормовано, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

У свою чергу частиною другою статті 154 ГПК України передбачено, що за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Згідно із частиною другою статті 152 ГПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

З огляду на недотримання заявником вимог пункту 1 частини третьої статті 150 ГПК України, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу щодо стягнення з боржника 11405,51 грн заборгованості.

Водночас, суд вважає за належне роз`яснити стягувачу, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків (частина перша статті 153 ГПК України).

Керуючись статтями 150,152-155, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Чернівецька обласна енергопостачальна компанія» у видачі судового наказу з вимогою про стягнення з Приватного підприємства «Віта» заборгованості в сумі 11405,51 грн та 248,10 грн судового збору.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу підписано 13.12.2022 року.

Суддя О.В. Гончарук