РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

09.12.2022Справа № 910/8082/22

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Бондаренко - Легких Г.П., розглянувши у спрощеному позовному провадженні справу № 910/8082/22

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Електропівденатоммонтаж» (61002, м. Харків, вул. Мироносицька, буд. 16; ідентифікаційний код: 21242894)

До Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Технова» (03150, м. Київ, вул. Предславинська, буд. 31/11, офіс 87; ідентифікаційний код: 24100060)

Без виклику представників сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ТОВ «Електропівденатоммонтаж» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до ТОВ Фірма «Технова» про стягнення 964 037, 58 грн, у зв`язку з неналежним виконанням договору № 2021-06-15-1 від 15.06.2021. Також позивач просить здійснити розподіл судових витрат.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.08.2022 залишено позовну заяву без руху та встановлено позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви.

14.09.2022 до суду від позивача надійшла заява на усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.09.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №910/8082/22, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

18.10.2022 до суду від відповідача надійшла заява №719 від 07.10.2022, в якій він визнав позовні вимоги про стягнення 729 000, 00 грн. Відповідно до заяви відповідач просить суд: (1) врахувати при розгляді справи визнання позовних вимог відповідачем; (2) вирішити питання щодо повернення позивачу 50% судового збору, сплаченого при поданні позову, у зв`язку з визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті; (3) зменшити розмір пені за прострочення сплати заборгованості на 90%; (4) в порядку статті 331 ГПК України відстрочити виконання рішення суду на один рік з моменту ухвалення такого рішення.

31.10.2022 до суду від позивача надійшла така кореспонденція:

- заява №02/0098 від 25.10.2022 в порядку ч. 8 ст. 129 ГПК України відповідно до якої позивач заявив про те, що повний пакет документів, які підтверджують витрати позивача на професійну правничу допомогу адвоката будуть надані до суду протягом 5 календарних днів з дати ухвалення судового рішення у справі;

- заперечення №02/0099 від 25.10.2022 проти заяви відповідача про зменшення розміру пені та відстрочення виконання рішення суду.

Частиною 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розгляд справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Частиною 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши наявні в матеріалах справи докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

I. Фактичні обставини, що стали підставою спору (підстави позову).

15.06.2021 між ТОВ Фірма «Технова», як замовником, та ТОВ «Електропівденатоммонтаж», як підрядником, укладено Договір №2021-06-15-1 про виконання робіт (далі по тексту - «договір»).

Відповідно до пункту 1.1. договору підрядник зобов`язується виконати, своїми та/або залученими силами роботи, зазначені в пункті 1.2. цього договору, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконані роботи на умовах, визначених цим Договором.

Найменування робіт: Капітальний ремонт трансформатора зв`язку Т-1 типу ТДТН - 40000/110, зав. №18592 (код ДК 021:20-7 - Капітальний ремонт і реставрація) (пункт 1.2. договору).

Пунктом 2.1. договору визначено, що ціна договору визначається договірною ціною, яка складається на основі кошторису (доповнення до договірної ціни), які разом є Додатком №1 до цього Договору та становить - 810 000 (вісімсот десять тисяч гривень), 00 коп, в тому числі ПДВ 20% - 135 000 (сто тридцять п`ять тисяч гривень), 00 коп.

Ціна договору включає в себе вартість матеріалів, витрати на використання інструментів та техніки, а також інші витрати, необхідні для належного виконання робіт, визначених Додатком №1 до цього договору, а може бути змінена лише за письмовою взаємною згодою сторін (пункт 2.2. договору).

Відповідно до пункту 4.1. договору замовник здійснює попередню оплату підряднику у розмірі 10% від ціни договору, визначеної в п.2.1. договору, протягом 30 календарних днів з дати отримання від підрядника рахунку на оплату робіт.

Пунктом 4.2. договору визначено, що замовник перераховує на рахунок підрядника оплату в розмірі 90% від суми вартості послуг згідно цього договору, протягом 30 календарних днів з моменту отримання рахунку та акту виконаних робіт.

Відповідно до пункту 5.3. договору місце виконання робіт: м. Чернігів, вул. Ушинського, 23.

Відповідно до пункту 5.19. договору здавання-приймання робіт здійснюється відповідно до чинних норм і правил та оформляється актом №КБ-2в та Довідкою №КБ-3.

Відповідно до пункту 5.22. договору у разі відсутності зауважень замовника до виконаних підрядником робіт, замовник підписує відповідні акти №КБ-2в та Довідки №КБ-3.

Пунктом 6.1.1. договору передбачено обов`язок замовника своєчасно та в повному обсязі здійснювати оплату за договором.

Відповідно до пункту 6.3.2. підрядник має право своєчасно та в повному обсязі отримувати плату відповідно до умов договору.

У разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України та договором (пункт 7.1. договору).

Відповідно до пункту 7.4. договору у разі порушення строків остаточної оплати за договором, замовник зобов`язаний сплатити на користь підрядника, за його вимогою, пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, яка обчислюється від суми простроченого платежу.

Відповідно до пункту 7.9. договору сплата штрафних санкцій не звільняє сторони від виконання умов договору.

Згідно з пунктом 8.1. договору сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання зобов`язань за договором, якщо це невиконання є наслідком непереборної сили (форс-мажорних обставин).

Пунктом 8.4. договору передбачено, що сторони зобов`язані негайно повідомити про обставини форс-мажору протягом 5 робочих днів з дня отримання документу, виданого Торгово-промисловою палатою України, надати його належним чином засвідчену копію іншій стороні.

Відповідно до пункту 8.5. договору виникнення зазначених обставин не є підставою для відмови замовника від сплати підряднику за роботи, які були фактично виконані до виникнення форс-мажорних обставин і щодо яких відсутні будь-які претензії зі сторони замовника.

Відповідно до пункту 10.1. договору договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31 грудня 2021 року, але в будь-якому разі до повного виконання сторонами їх зобов`язань за цим договором.

15.06.2021 між сторонами підписано Додаток №1 до договору (Договірна ціна на роботи: капітальний ремонт трансформатора типу ТДТН-40000/110 кВ зав. №18592, що здійснюється у 2021 році).

15.06.2021 між сторонами підписано Додаток №2 до договору (Охорона праці на роботи: капітальний ремонт трансформатора типу ТДТН-40000/110 кВ зав. №18592).

28.07.2021 між сторонами підписано Додаткову угоду №1 до договору щодо уточнення строків початку виконання робіт.

Відповідно до виписки по рахунку № НОМЕР_1 за 04.08.2021 ТОВ Фірма «Технова» 03.08.2021 перерахувала на рахунок позивача передплату за договором у розмірі 81 000, 00 грн, як то передбачено пунктом 4.1. договору. Призначення платежу: «Плата за виконання робіт з кап.ремонту трансформатора зв`язку Т-1 зг р/ф №155 від 08.07.2021 до дог №2021-06-15-1 від 15.06.2021 р. в т.ч. ПДВ 20% 13500, 00 грн».

30.11.2021 між відповідачем та позивачем підписано акт №1 приймання-передачі будівельних робіт за листопад 2021 року за договором №2021-06-15-1 від 15.06.2021 на загальну суму 810 000, 00 грн. Вказаний акт скріплений печатками та підписами представників сторін без зауважень.

Відповідно до довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за листопад 2021 по договору, всього вартість виконаних будівельних робіт становить 810 000, 00 грн.

У матеріалах справи наявний рахунок-фактура №260 від 30.11.2021 на суму 729 000, 00 грн (за виконання робіт з капітального ремонту трансформатора зв`язку Т-1 типу ТДТН-40000/110, зав №18592), виставлений позивачем відповідачеві

За твердженнями позивача, після внесення відповідачем передплати за договором у розмірі 81 000, 00 грн, жодних платежів від відповідача не надходило.

З урахуванням раніше сплаченої відповідачем передплати у розмірі 10% від ціни договору, а саме 81 000, 00 грн, сума основного боргу замовника складає: 729 000, 00 грн (810 000 - 81 000), як зазначено у рахунку-фактурі №260 від 30.11.2021.

27.06.2022 засобами поштового зв`язку позивач звернувся до відповідача з претензією про негайне погашення суми основного боргу у розмірі 729 000, 00 грн.

Вказана претензія залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Невиконання відповідачем зобов`язання щодо повної оплати робіт за договором у сумі 729 000, 00 грн. стало підставою для звернення позивача до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів.

II. Предмет та підстави позову.

Предметом позову ТОВ «Електропівденатоммонтаж» є стягнення основного бору за договором у розмірі 729 000, 00 грн, пені у розмірі 88 638, 40 грн, 3% річних у розмірі 13 721, 18 грн та інфляційного збільшення у розмірі 132 678, 00 грн.

Юридичними підставами позову є статті 509, 525, 526, 530, 625 Цивільного кодексу України, статті 193, 222 Господарського кодексу України.

Фактичними підставами позову є бездіяльність відповідача в частині оплати виконаних робіт на суму 729 000, 00 грн.

III. Доводи позивача щодо суті позовних вимог та клопотання відповідача про розстрочення виконання рішення та зменшення розміру пені.

(1) На виконання умов Договору про виконання робіт позивачем на замовлення відповідача виконано будівельні роботи на суму 810 000, 00 грн, що підтверджується актом №1 приймання виконаних будівельних робіт. Проте, відповідач не виконав свій обов`язок в частині повної оплати робіт, сплативши лише 10% від ціни договору (81 000, 00 грн). Неоплаченими залишились роботи на суму 729 000, 00 грн.

(2) Щодо клопотання відповідача про розстрочення виконання рішення та зменшення розміру пені на 90% позивач заперечив та вказав, що у відповідача було цілком достатньо часу з 31 грудня 2021 року до 24 лютого 2022 року щоб виконати грошові зобов`язання, і задоволення вказаного клопотання відповідача призведе до порушення принципу рівності сторін.

(3) Також позивач просив звернути увагу суду на ту обставину, що ТОВ «Електропівденатоммонтаж» знаходиться на території міста Харкова, яке є одним із найбільш постраждалих міст від військової агресії росії. У зв`язку з воєнними діями, підприємство фактично втратило попит на свої послуги. ДП «НАЕК «Енергоатом» повністю призупинено погашення заборгованості за виконані роботи на об`єктах ВП «Запорізька атомна електрична станція», яке знаходиться на території, яка тимчасово окупована збройними формуваннями рф. Всі ці фактори, а також понесені збитки за результатами фінансової звітності підприємства за 2021 рік, призводять до тяжкого фінансово-економічного становища на підприємстві позивача, а відповідач своєю заявою про зменшення пені та відстрочення виконання рішення на один рік тільки посилює тяжкість економічного стану позивача. Позивач просив відмовити у задоволенні клопотання відповідача про зменшення розміру пені та відстрочення виконання рішення.

IV. Заперечення відповідача та обґрунтування клопотання про розстрочення виконання рішення та зменшення пені.

(1) Відзив на позовну заяву відповідач не подав, однак подав до суду заяву №719 від 07.10.2022, яку суд розцінює як заяву про визнання позову.

У вказаній заяві відповідач визнає позовні вимоги про стягнення 729 000, 00 грн боргу та факт прострочення оплати, просить врахувати це при розгляді справи.

(2) Разом із тим, відповідач посилається на те, що внаслідок збройної агресії росії проти України було значно пошкоджено майновий комплекс КЕП «Чернігівська ТЕЦ», який орендує відповідач, що стало наслідком зупинки виробництва та надання послуг, на доказ чого подає відповідний акт та експертне обстеження Чернігівської ТЕЦ, зроблене Інститутом теплоенегетичних технологій за № 235/01-59 від 12.05.2022, довідку ДСНС від 11.05.2022 року та акт про пожежу тощо.

Враховуючи тяжке фінансово-економічне становище відповідача, причинами якого є значна заборгованість споживачів та їх неплатоспроможність та військова агресія росії проти України, внаслідок якої відповідач вимушений був зупинити виробництво теплової та електричної енергії, потреби значних фінансових ресурсів для відновлення ЄМК КЕП «Чернігівська ТЕЦ», що підтверджується висновком Інституту Теплоенергетичних технологій (ІТЕТ) Національної академії наук України, визнання заявлених вимог позивача про стягнення заборгованості у розмірі 729 000, 00 грн боргу за виконані роботи, відповідач просить вирішити питання щодо відстрочення виконання рішення суду на один рік та зменшити розмір пені на 90%.

V. Оцінка доказів судом та висновки суду.

З урахуванням предмету позовних вимог, їх юридичних та фактичних підстав, суд визначає, що перелік обставин, які є предметом доказування у справі, становлять обставини, від яких залежить відповідь на такі ключові питання:

- Чи порушені відповідачем умови укладеного договору? Якщо так, то чи є це підставою для застосування способів захисту прав обраних позивачем?

- Чи наявні підстави для стягнення з відповідача пені, 3% річних та інфляційного збільшення?

- Чи наявні підстави для відстрочення виконання рішення суду на один рік та зменшення розміру пені на 90%?

Оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Висновок суду про порушення відповідачем умов договору.

Внаслідок укладення договору поставки між сторонами правочину склалися господарські правовідносини, а також, згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), виникли цивільні права та обов`язки.

За приписами статей 626, 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст.ст. 526, 629 Цивільного кодексу України, п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобов`язання не допускається; договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За приписами ст. 538 Цивільного кодексу України, виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання. При зустрічному виконанні зобов`язання сторони повинні виконувати свої обов`язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ст. 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

У договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі (ст. 843, 844 ЦК України).

Згідно зі ст. 846 ЦК України, строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Відповідно до ст. 853 ЦК України, замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Згідно з ч. 1 ст. 854 ЦК України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Відповідно до ч. 4 ст. 882 ЦК України, передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами.

Виходячи з умов п. 5.1. договору, позивач зобов`язався виконати роботи за договором протягом 41 робочого дня з моменту узгодження сторонами графіку виконання робіт, технології ремонту та технологічних карт.

Суд встановив, що факт виконання позивачем робіт за договором у листопаді 2021 року вартістю 810 000, 00 грн підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрат від 30.11.2021, актом приймання виконаних будівельних робіт № 1 від 30.11.2022, що підписані сторонами.

З урахуванням приписів спеціальної норми ЦК України, що регулює оплату за договором підряду - ч. 1 ст. 854 ЦК України та умов договору щодо строків оплати виконаних робіт, обов`язок у відповідача оплатити позивачу повну вартість виконаних у листопаді 2021 року робіт виник протягом 30 календарних днів з дати отримання від підрядника рахунку на оплату.

Враховуючи, що акт приймання виконаних будівельних робіт та рахунок-фактура на оплату датуються та підписані сторонами 30.11.2021, остаточний розрахунок за виконані роботи мав би відбутись замовником в строк 30 календарних днів, починаючи з наступного дня - 1 грудня 2021 року відповідно до правил обчислення строків, тобто до 30.12.2021 включно.

Відповідач частково оплатив виконані позивачем у листопаді 2021 року роботи в сумі 81 000, 00 грн (попередня оплата).

Доказів оплати виконаних робіт у повному обсязі відповідач не подав.

Неоплаченими залишаються роботи на суму 729 000, 00 грн (810 000 - 81 000).

Частиною 1 ст. 191 ГПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У своєму відзиві, відповідач користуючись наданим йому ГПК України правом, визнав позов в частині стягнення основного боргу у розмірі 729 000, 00 грн.

Згідно ч. 4 ст. 191 ГПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Враховуючи те, що загальна сума основного боргу відповідача за Договором, яка складає 729 000, 00 грн., підтверджена належними доказами, наявними у матеріалах справи, визнається відповідачем і останній на момент прийняття рішення не надав документів, що свідчать про погашення вказаної заборгованості перед позивачем, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимог Товариства до Фірми про стягнення вказаної суми основного боргу, у зв`язку з чим даний позов у цій частині підлягає задоволенню.

Висновок суду про обґрунтованість вимог про нарахування пені, 3% річних та інфляційного збільшення.

Позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача пені у розмірі 88 638, 40 грн за період з 31.12.2021 по 30.06.2022, 3% річних у розмірі 13 721, 18 грн за період з 31.12.2021 по 16.08.2022 та інфляційного збільшення у розмірі 132 678, 00 грн за період 01.01.2022 по 31.07.2022, на суму несвоєчасно оплачених робіт.

Пеня за порушення строку виконання грошового зобов`язання встановлена пунктом 7.4 договору. Згідно з ним, передбачена відповідальність за прострочення оплати у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченої оплати за кожний день прострочення.

Інфляційне збільшення та 3% річних передбачені статтею 625 ЦК України за змістом якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Встановлені вище обставини, а саме наявність прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання свідчить про наявність правових та фактичних підстав для стягнення з відповідача пені, 3% річних та інфляційних нарахувань.

Перевіркою наданих позивачем розрахунків пені та 3% річних, інфляційних втрат, суд, керуючись ч. 2 ст. 237 ГПК України, тобто в межах заявлених позовних вимог встановив, що проведені позивачем розрахунки є арифметично вірними та такими, що відповідають приписам чинного законодавства, у зв`язку з чим такі позовні вимоги підлягають задоволенню.

Разом із тим, розглянувши клопотання відповідача про зменшення заявленого позивачем до стягнення розміру пені на 90 %, суд зазначає таке.

Главою 24 Господарського кодексу України загальні засади відповідальності учасників господарських відносин врегульовано таким чином, що господарсько-правова відповідальність передбачена за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. Тож справедливість, добросовісність, розумність як загальні засади цивільного законодавства є застосовними у питаннях застосування господарсько-правової відповідальності.

За частиною 2 статті 216 Господарського кодексу України застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання.

Господарсько-правова відповідальність базується на принципах, згідно з якими: потерпіла сторона має право на відшкодування збитків незалежно від того, чи є застереження про це в договорі.

За частинами 1, 2 статті 217 Господарського кодексу України господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Господарські санкції, що встановлюються відповідно до договору чи закону за несвоєчасне виконання зобов`язання, спрямовані передусім на компенсацію кредитору майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку боржника. Такі санкції не можуть розглядатися кредитором як спосіб отримання доходів, що є більш вигідним порівняно з надходженнями від належно виконаних господарських зобов`язань.

Якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення. Він може бути несправедливим щодо боржника, а також щодо третіх осіб, оскільки майновий тягар відповідних виплат може унеможливити виконання боржником певних зобов`язань, зокрема з виплати заробітної плати своїм працівникам та іншим кредиторам, тобто цей тягар може бути невиправдано обтяжливим чи навіть непосильним. У таких випадках невизнання за судом права на зменшення розміру відповідальності може призводити до явно нерозумних і несправедливих наслідків. Тобто має бути дотриманий розумний баланс між інтересами боржника та кредитора.

Справедливість, добросовісність, розумність належать до загальних засад цивільного законодавства, передбачених статтею 3 Цивільного кодексу України, які обмежують свободу договору, встановлюючи певну межу поведінки учасників цивільно-правових відносин.

Ці загальні засади втілюються у конкретних нормах права та умовах договорів, регулюючи конкретні ситуації таким чином, коли кожен з учасників відносин зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки, захищати власні права та інтереси, а також дбати про права та інтереси інших учасників, передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам і інтересам інших осіб, закріпляти можливість адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу.

Зокрема, загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення.

З метою захисту інтересів постраждалої сторони законодавець може встановлювати правила, спрямовані на те, щоб така сторона не була позбавлена компенсації своїх майнових втрат. Такі правила мають на меті компенсацію постраждалій стороні за рахунок правопорушника у певному заздалегідь визначеному розмірі (встановленому законом або договором) майнових втрат у спрощеному порівняно зі стягненням збитків порядку, і ця спрощеність полягає в тому, що кредитор (постраждала сторона) не повинен доводити розмір його втрат, на відміну від доведення розміру збитків.

Наприклад, такими правилами є правила про неустойку, передбачені статтями 549-552 Цивільного кодексу України. Для того щоб неустойка не набула ознак каральної санкції, діє правило частини третьої статті 551 Цивільного кодексу України про те, що суд вправі зменшити розмір неустойки, якщо він є завеликим порівняно зі збитками, які розумно можна було б передбачити.

Так, відповідно до частини 3 статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають значення.

Згідно з частиною 1 статті 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Аналіз приписів статей 551 Цивільного кодексу України, 233 Господарського кодексу України дає підстави для висновку про те, що право суду зменшити заявлені до стягнення суми штрафних санкцій пов`язане з наявністю виняткових обставин, встановлення яких вимагає надання оцінки; господарський суд повинен надати оцінку поданим учасниками справи доказам та обставинам, якими учасники справи обґрунтовують наявність підстав для зменшення штрафних санкцій, так і заперечення інших учасників щодо такого зменшення. Вирішуючи питання про зменшення розміру штрафних санкцій, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен, зокрема, об`єктивно оцінити, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причин неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру неустойки наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків та інше. При цьому, обов`язок доведення існування обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру заявленої до стягнення суми пені, покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання.

У той же час зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 10.09.2019 року в справі № 904/4685/18, від 21.11.2019 року в справі № 916/553/19.

Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій. Зазначені норми ставлять право суду на зменшення неустойки в залежність від співвідношення її розміру і збитків. При цьому слід враховувати, що правила частини 3 статті 551 Цивільного кодексу України та статті 233 Господарського кодексу України направлені на запобігання збагаченню кредитора за рахунок боржника, недопущення заінтересованості кредитора у порушенні зобов`язання боржником.

Отже, наявність обставин, які мають істотне значення при вирішенні питання про зменшення розміру санкцій, вирішується судом на підставі аналізу конкретної ситуації.

Мотивуючи клопотання про зменшення штрафних санкцій, відповідач посилався на те, що він на підставі договору оренди ЦМК від 25.12.2000 року № 1 орендує єдиний майновий комплекс КЕП "Чернігівська ТЕЦ", що є об`єктом критичної інфраструктури, та здійснює господарську діяльність з виробництва електричної та теплової енергії.

Основним джерелом доходів Фірми є кошти, що надійшли за надані послуги з опалення та постачання гарячої води від споживачів.

Відповідач вказував, що теплова енергія виробляється на станції для потреб споживачів міста Чернігова, а також промислових підприємств міста, у тому числі 583 житлових будинків, 14 шкіл, 25 дошкільних закладів, 20 медичних закладів, 19 дитячих освітніх установ, 336 об`єктів бюджетної сфери. Відповідач є підприємством, яке надає послуги з централізованого теплопостачання на території міста Чернігова (складає понад 50 % усіх опалювальних об`єктів міста), а отже основним джерелом доходів підприємства є саме кошти, що надійшли за надані послуги з опалення та постачання гарячої води.

У той же час, Фірма перебуває у скрутному фінансово-економічного становищі, зумовленому наявністю значної заборгованості споживачів та їх неплатоспроможністю, а також повномасштабною військовою агресією російської федерації проти України.

З 24.02.2022 року місто Чернігів перебувало в епіцентрі активних бойових дій, піддавалося бомбардуванням та обстрілам. Остаточне виведення військ російської федерації з території вказаного населеного пункту мало місце лише у середині квітня 2022 року.

Внаслідок бойових дій було значно пошкоджено орендований відповідачем єдиний майновий комплекс КЕП "Чернігівська ТЕЦ", який протягом певного часу не працював, а в окремий період працював частково.

Так, з 11:40 год. 15.03.2022 року по 15:45 год. 24.03.2022 року та з 15:04 год. 28.03.2022 року по 11:30 год. 06.04.2022 року Чернігівська ТЕЦ повністю зупиняла роботу, у зв`язку з потраплянням артилерійського снаряду в ТМ-1 та пошкодженням газової мережі внаслідок артилерійських обстрілів.

З 08.03.2022 року по 09.03.2022 року та з 15.03.2022 року по 14.04.2022 року надання послуг з постачання теплової енергії/гарячої води споживачам міста Чернігова не здійснювалось, у зв`язку зі значними пошкодженням Т1, ГЩК, теплових мереж та іншого устаткування, необхідного для надання послуг з постачання теплової енергії/гарячої води споживачам.

Крім того, періодами зупинки у виробництві/постачанні електричної енергії Чернігівською ТЕЦ були: з 08.03.2022 року по 12.03.2022 року (виробництво/постачання електричної енергії здійснювалось тільки до енергетичної системи міста Чернігова, у зв`язку з відсутністю підключення до ОЕС України); з 15.03.2022 року по 24.03.2022 року (припинено повністю виробництво/постачання електричної енергії, у зв`язку з пошкодженням Т1); з 23.03.2022 року по 28.03.2022 року (за наявності технічної можливості постачання здійснювалось до ОЕС України, при відсутності можливості постачання до ОЕС України тільки до енергетичної системи міста Чернігова).

Пунктом 2 Протоколу від 26.05.2022 року № 2 робочої групи, створеної згідно з розпорядженням міського голови від 18.04.2022 року № 35-р "Про створення робочої групи з питань виявлення ушкодженого і зруйнованого майна комунальної власності територіальної громади м. Чернігова, що виникло внаслідок військової агресії Російської Федерації, яке перебуває у складі ЄМК КЕП "Чернігівська ТЕЦ", визнано, що ЄМК КЕП "Чернігівська ТЕЦ" зазнав значних пошкоджень внаслідок військової агресії Російської Федерації проти України, що робить неможливим його безпечну експлуатацію без проведення відповідних ремонтних робіт.

У зв`язку зі значним пошкодженням ЄМК та неможливістю його подальшого використання за призначенням, Фірма була вимушена зупинити роботу вказаного ЄМК з 30.05.2022 року.

На підтвердження викладених обставин відповідач надав суду копії, зокрема, протоколу від 26.05.2022 року № 2 (з додатком) засідання робочої групи з питань виявлення ушкодженого і зруйнованого майна комунальної власності територіальної громади м. Чернігова, що виникло внаслідок військової агресії російської федерації, яке перебуває у складі ЄМК ТОВ Фірми "Технова", висновку Інституту теплоенергетичних технологій (термінового експертного обстеження основного та допоміжного обладнання ЦМК Чернігівської ТЕЦ) від 12.05.2022 року № 235/01-59, листів Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області від 11.05.2022 року № 13-06/1792, від 11.05.2022 року № 13-06/1796 та від 11.05.2022 року № 13-06/1794 з долученням відповідних актів про пожежу на Чернігівській ТЕЦ та зазначенням причин таких пожеж, звіту про фінансові результати Фірми за 2021 рік тощо.

Суд зазначає, що неустойка має подвійну правову природу. Вона є водночас способом забезпечення виконання зобов`язання та мірою відповідальності за порушення виконання зобов`язання, завданням якого є захист прав та інтересів кредитора у разі порушення зобов`язання боржником. Завданням неустойки, як способу забезпечення виконання зобов`язання та міри відповідальності, є одночасно дисциплінування боржника (спонукання до належного виконання зобов`язання) та захист майнових прав та інтересів кредитора у разі порушення зобов`язання шляхом компенсації можливих втрат, у тому числі у вигляді недосягнення очікуваних результатів господарської діяльності внаслідок порушення зобов`язання. Метою застосування неустойки є в першу чергу захист інтересів кредитора, однак не застосування до боржника заходів, які при цьому можуть призвести до настання негативних для нього наслідків як суб`єкта господарської діяльності. Відтак, застосування неустойки має здійснюватися із дотриманням принципу розумності та справедливості. При цьому законодавством не врегульований розмір (відсоткове співвідношення) можливого зменшення штрафних санкцій, і дане питання вирішується судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

У свою чергу, судом приймаються в тому числі і заперечення позивача щодо можливості зменшення пені, згідно яких місцезнаходження позивача - м. Харків, яке на сьогоднішній деньтакож значно постраждало від збройної агресії росії. При цьому, основним видом діяльності товариства є виконання електромонтажних, пусконалагоджувальних робіт на об`єктах атомної енергетики, замовником яких є ДП "НАЕК "Енергоатом". При цьому, замовником повністю припинено погашення заборгованості перед позивачем за виконані роботи на об`єктах ВП "Запорізька атомна електрична станція", яка знаходиться на тимчасово окупованій території.

В тому числі, суд вирішуючи клопотання відповідача про зменшення розміру пені, враховує і збитковість підприємства позивача за 2021 рік, в підтвердження чого надана фінансова звітність.

Поряд з цим, суд зазначає, що введення воєнного стану на території України не означає, що відповідач не може здійснювати господарську діяльність та набувати кошти та в будь-якому разі сторона зобов`язання, яка його не виконує, повинна довести, що в кожному окремому випадку саме ці конкретні обставини мали непереборний характер саме для цієї конкретної особи. І кожен такий випадок має оцінюватись судом незалежно від наявності засвідчених компетентним органом обставин непереборної сили.

Більше того, держава на даний час заохочує розвиток підприємницької діяльності з метою позитивного впливу на економіку країни (зменшення податків, митних платежів тощо).

В даному випадку, суд констатує, що строк виконання зобов`язання відповідача виник ще в 2021. Відповідач не надав доказів того, що всі працівники (чи їх частина), керівник підприємства, інші посадові особи мобілізовані та перебувають у складі Збройних Сил України, тимчасово не виконують професійні обов`язки у зв`язку з воєнними діями, все, або частина складу рухомого майна підприємства задіяні під час тих чи інших заходів, що б перешкоджало суб`єкту господарювання здійснювати підприємницьку діяльність під час введеного воєнного стану.

Поряд з цим, враховуючи скрутне майнове становище обох сторін, підтвердження обома сторонами негативних наслідків від вторгнення росії на територію України, що впливає на можливість виконання своїх господарських зобов`язань, в тому числі відповідача, внаслідок чого виплата відповідачем пені в повному розмірі становить для нього надмірний тягар, визнання відповідачем основного боргу, відсутністю в матеріалах справи доказів понесення позивачем збитків, у зв`язку з допущеним відповідачем простроченням виконання його грошових зобов`язань, суд дійшов висновку про часткове задоволення клопотання відповідача про зменшення розміру пені на 50 %, у зв`язку з чим, стягненню підлягає розмір пені, що дорівнює 44 319, 20 грн. Таке зменшення суд вважає оптимальним балансом інтересів сторін у спорі, що запобігатиме настанню негативних наслідків для обох сторін, які знаходяться в рівних несприятливих економічних умовах.

Щодо відстрочки виконання рішення суду.

За змістом ст. 331 Господарського процесуального кодексу України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може, зокрема, відстрочити виконання рішення. Підставою для відстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення виконання судового рішення, суд також враховує, зокрема: ступінь вини відповідача у виникненні спору; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. Про відстрочення виконання судового рішення або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена.

При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 331 Господарського процесуального кодексу України, ця стаття не вимагає. Проте, вирішуючи питання про відстрочку господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відстрочення виконання судового рішення у кожному конкретному випадку пов`язується з об`єктивними, непереборними, іншими словами виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Відповідно до ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Підставою для звернення до суду із заявою про відстрочку виконання рішення суду та в якості обставин, які істотно ускладнюють виконання рішення суду, відповідач посилається на: складний фінансово-економічний стан; заборгованість споживачів та їх неплатоспроможність; військовий стан в Україні та пошкодження єдиного майнового комплексу КЕП «Чернігівська ТЕЦ», внаслідок чого відповідач вимушений був частково призупинити, а потім повністю зупинити виробництво теплової та електричної енергії; відсутність прибутку; нестачу коштів для здійснення поточної господарської діяльності; потребу у фінансових ресурсах для відновлення виробництва.

На підтвердження вказаних вище обставин відповідачем надано копії: листа №394 від 30.05.2022 Щодо зупинення роботи ЄМК; протоколу №2 від 26.05.2022 засідання робочої групи з питань виявлення ушкодженого і зруйнованого майна, комунальної власності територіальної громади м. Чернігова, що виникло внаслідок військової агресії Російської Федерації, яке перебуває у складі ЄМК ТОВ фірми «Технова» з додатком №1 до нього; листів №13-06/1792, №13-06/1796, №13-06/1794 від 11.05.2022; Актів про пожежу від 11.05.2022; Висновку термінового експертного обстеження основного та допоміжного обладнання ЦМК Чернігівської ТЕЦ №235/01-59 від 12.05.2022; Звіту про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) ТОВ фірми «Технова» за 2021 рік за яким наявний збиток у розмірі 179227000 грн.

Суд також враховує соціальну значимість діяльності відповідача щодо проходження опалювального сезону 2022-2023 в місті Чернігові для населення, а тому погоджується, що виконання рішення суду з моменту набрання рішенням законної сили може негативно вплинути на вирішення першочергових проблем надання тепла жителям міста.

При вирішенні питання про відстрочку виконання рішення судом враховується також фінансовий стан підприємства позивача, про що позивачем надано фінансову звітність станом на 31 грудня 2021 року, а також те, що діяльність позивача також утруднена через ведення бойових дій на території м. Харкова, в зв`язку з російською агресією, що є загальновідомою обставиною. Врахувавши вищевикладені обставини та подані сторонами документи на їх підтвердження, з метою дотримання балансу інтересів сторін, суд доходить висновку про їх винятковість, що свідчить про неможливість виконання рішення в силу об`єктивних причин в межах зимового опалювального сезону, а тому суд вважає за можливе частково задовольнити заяву відповідача про відстрочення виконання рішення суду, відстрочивши його виконання на шість місяців з дати прийняття рішення, тобто, до 09.06.2023.

VI. Розподіл судових витрат.

За приписами ст. 130 ГПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Аналогічні приписи щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті за відповідною ухвалою чи рішенням суду містяться у ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір".

Ч. 2 ст. 252 ГПК України визначено, що розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд дійшов висновку, що судовий збір у сумі 7 230, 28 грн (50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову) підлягає поверненню заявнику з Державного бюджету України відповідно до ч. 1 ст. 130 ГПК України та ч. 3 ст.7 Закону України «Про судовий збір».

Оскільки, спір до розгляду суду доведено з вини відповідача, то витрати по сплаті судового збору в сумі 7 230, 28 грн (50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову) відповідно до ст. ст. 129 - 130 ГПК України слід покласти на відповідача без врахування часткового задоволення судом клопотання відповідача про зменшення розміру пені, у зв`язку з тим, що в даному випадку суд користується наданим йому правом на зменшення розміру неустойки, а позовні вимоги є обґрунтованими у заявленому позивачем розмірі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 13, 73-77, 86, 129, 182, 183, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Прийняти визнання позову Товариством з обмеженою відповідальністю Фірма «Технова» про стягнення 729 000, 00 грн.

2. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Електропівденатоммонтаж» до Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Технова» про стягнення основної заборгованості, 3 % річних, інфляційних втрат та пені задовольнити, з урахуванням часткового зменшення розміру пені на 50 %.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Технова» (03150, м. Київ, вул. Предславинська, буд. 31/11, офіс 87; ідентифікаційний код: 24100060) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Електропівденатоммонтаж» (61002, м. Харків, вул. Мироносицька, буд. 16; ідентифікаційний код: 21242894) 729 000 (сімсот двадцять дев`ять тисяч гривень), 00 коп - основного боргу, 44 319 (сорок чотири тисячі триста дев`ятнадцять гривень), 20 коп - пені, 13 721 (тринадцять тисяч сімсот двадцять одну гривню), 18 коп - три відсотки річних, 132 678 (сто тридцять дві тисячі шістсот сімдесят вісім тисяч гривень), 00 коп - інфляційного збільшення та 7 230 (сім тисяч двісті тридцять гривень), 28 коп - судового збору.

4. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Електропівденатоммонтаж» (61002, м. Харків, вул. Мироносицька, буд. 16; ідентифікаційний код: 21242894) з Державного бюджету України суму 50% судового збору в розмірі 7 230 (сім тисяч двісті тридцять гривень), 28 коп, сплачену згідно з платіжним дорученням №285 від 17.08.2022.

5. У задоволенні позовних вимог про стягнення 44 319, 20 грн пені відмовити, у зв`язку із частковим задоволенням клопотання відповідача про зменшення розміру пені.

6. Заяву відповідача про відстрочку виконання рішення суду строком на один рік задовольнити частково.

7. Відстрочити виконання рішення Господарського суду міста Києва від 09.12.2022 у справі №910/8082/22 на шість місяців з дня ухвалення рішення до 09.06.2023 року.

8. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Г. П. Бондаренко-Легких