РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

13.12.2022Справа № 910/9461/22

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Бондаренко - Легких Г.П., розглянувши у спрощеному позовному провадженні справу № 910/9461/22

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство агрофірма "Солодководне" (70605, Запорізька обл., Пологівський р-н, місто Пологи, вулиця Лесі Українки, будинок 162, квартира 11; ідентифікаційний код: 35815811)

До Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією "Сантрейд" (01030, місто Київ, вулиця Б. Хмельницького, будинок 19-21А; ідентифікаційний код: 25394566)

Про стягнення 209 289, 09 грн інфляційних втрат

Без виклику представників сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ТОВ «Науково-виробниче підприємство агрофірма «Солодководне» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією «Сантрейд» про стягнення 209 289, 09 грн інфляційних втрат.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.09.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №910/9461/22, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Інших клопотань чи заяв, зокрема по суті справи, від сторін до суду не надходило до моменту прийняття рішення у справі.

Частиною 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення (частина 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

I. Фактичні обставини, що стали підставою спору (підстави позову).

14.03.2019 між ТОВ «Науково-виробниче підприємство Агрофірма "Солодководне", як постачальником, та Дочірнім підприємством з іноземною інвестицією "Сантрейд", як покупцем, укладено договір поставки №60319700 (далі по тексту - "Договір"), відповідно до якого продавець зобов`язався виробити та передати у встановлені строки високоолеїнове насіння соняшнику (насіння соняшнику з високим вмістом олеїнової кислоти), урожаю 2019, а покупець зобов`язався прийняти та оплатити цей товар.

Згідно п. 2.1.1. Договору продавець зобов`язаний поставити покупцю весь урожай насіння соняшнику, у кількості не нижче мінімальної, який буде вирощений та зібраний в аграрний період (2019/2020) року на земельній ділянці/ділянках сільськогосподарського призначення.

У відповідності до положень п. 5.3., п. 5.5. та п. 5.6. Договору покупець зобов`язався зробити часткову передоплату вартості кожного типу товару шляхом перерахування на розрахунковий рахунок продавця грошових коштів у розмірі 9 889 953,07 грн. Після поставки продавцем товару, загальна вартість партій якого буде не менше ніж розмір здійсненої попередньої оплати, покупець зобов`язується здійснювати оплату наступним чином: 80% вартості відповідної «партії товару для оплати» сплачується покупцем протягом 2-х робочих днів з дати поставки товару та визначення фактичної кількості та якості поставленого товару (в тому числі після визначення середньозваженого показника вмісту олеїнової кислоти), а також після отримання покупцем усіх документів на товар, що визначені у п. 5.6.1. цього договору; остаточний розрахунок проводиться покупцем протягом 2-х робочих днів після: а) отримання покупцем документів, що визначені у п. 5.6.1. (якщо їх не було надано раніше) та у п. 5.6.2., а також після б) завершення здійснення покупцем перевірки правильності реєстрації покупцем відповідної податкової накладної в ЄРПН, за умови відсутності порушень з боку продавця встановлених законодавством вимог щодо реєстрації та належного заповнення податкових накладних.

Пунктом 7.2. Договору визначено, що за несвоєчасну оплату товару покупець сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої на момент прострочення платежу, за кожен день затримки оплати. Окрім того, за прострочення з оплати товару понад 10 календарних днів покупець додатково сплачує штраф у розмірі 20% від розміру простроченого платежу.

Договір діє до повного виконання сторонами своїх взаємних зобов`язань (п. 10.2. договору).

На виконання умов цього Договору позивач у період з 26.09.2019 по 12.12.2019 поставив, а відповідач прийняв товар на загальну суму 19 386 763,07 грн, що підтверджується підписаними сторонами видатковими накладними №68 від 26.09.2019 на суму 9 871 534,08 грн, №83 від 13.11.2019 на суму 6 759 940,18 грн, №82 від 13.11.2019 на суму 18 417,54 грн та №108 від 12.12.2019 на суму 2 736 871,27 грн.

З матеріалів справи вбачається та як встановлено рішенням Господарського суду міста Києва від 18.07.2022 у справі №910/1588/22, відповідач за поставлений товар розрахувався, але з порушенням строків, встановлених у п. 5.6. договору.

Отже, у зв`язку з простроченням відповідачем оплати за поставлений товар, позивач нараховує на суму боргу у розмірі 1 351 989,99 грн (який існував станом на 05.11.2021) інфляційні втрати на загальну суму 209 289, 09 грн за період з 05.11.2021 до 08.06.2022

Разом із тим, позивач посилається на те, що рішенням Господарського суду міста Києва від 18.07.2022 у справі №910/1588/22 встановлено прострочення оплати відповідачем за поставлений товар у розмірі 1 351 989, 99 грн за період з 05.11.2021 по 08.06.2022 та з відповідача на користь позивача стягнуто 127 827, 78 грн пені, 23 891, 32 грн 3 % річних та 270 397, 93 грн штрафу.

Посилаючись на встановлені судовим рішенням обставини щодо порушення строків оплати поставленого товару за Договором, на підставі ст. 75 ГПК України, позивач просить стягнути на його користь інфляційні втрати на загальну суму 209 289, 09 грн за період з 05.11.2021 по 08.06.2022.

II. Предмет та підстави позову.

Предметом позову ТОВ "Науково-виробниче підприємство агрофірма «Солодководне» є стягнення інфляційних втрат у розмірі 209 289, 09 грн за період з 05.11.2021 по 08.06.2022, нарахованих на несвоєчасно сплачену суму вартості поставленого товару (високоолеїнового соняшнику).

Юридичними підставами позову є стаття 625 Цивільного кодексу України, стаття 75 Господарського процесуального кодексу України.

Фактичними підставами позову є несплата відповідачем інфляційних втрат у розмірі 209 289, 09 грн за період з 05.11.2021 по 08.06.2022, нарахованих на несвоєчасно сплачену суму вартості поставленого товару (високоолеїнового соняшнику) за Договором.

III. Доводи позивача щодо суті позовних вимог.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що відповідач має сплатити інфляційні втрати у розмірі 209 289, 09 грн за період з 05.11.2021 по 08.06.2022, нарахованих на несвоєчасно сплачену суму вартості поставленого товару (високоолеїнового соняшнику) за Договором.

Водночас, позивач зазначив, що строки прострочення оплати товару за Договором встановлені рішенням Господарського суду міста Києва від 18.07.2022 у справі №910/1588/22, а тому, у відповідності до статті 75 Господарського процесуального кодексу України, не підлягають додатковому доказуванню.

IV. Обґрунтування вирішення спору за наявними матеріалами справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.09.2022 відкрито провадження у справі та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними матеріалами справи.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 11 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно з ч. 4 ст. 89 Цивільного кодексу України відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами частини 1 статті 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 26.09.2022 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 01030, місто Київ, вул. Б. Хмельницького, 19-21 А.

З наявного в матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №283 вбачається, що ухвала Господарського суду міста Києва від 26.09.2022 була отримана відповідачем - 03.11.2022

У відповідності до вимог Господарського процесуального кодексу України, відповідачу був встановлений строк для подання відзиву на позовну заяву протягом 15-ти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Втім відповідач, у визначений законом строк, не подав ні відзиву на позовну заяву, ні клопотання про продовження строку на його подання.

Приписами ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у встановлений строк не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

V. Оцінка доказів судом та висновки суду.

З урахуванням предмету позовних вимог, їх юридичних та фактичних підстав, суд визначає, що перелік обставин, які є предметом доказування у справі, становлять обставини, від яких залежить відповідь на такі ключові питання:

- Чи наявні підстави для стягнення з відповідача інфляційних втрат?

- Чи правильно здійснені позивачем розрахунки інфляційних втрат?

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Висновок суду про наявність підстав для стягнення з відповідача інфляційних втрат.

Предметом спору у даній справі є застосування до відповідача відповідальності, встановленої статтею 625 Цивільного кодексу України, за несвоєчасне виконання обов`язків з оплати поставленого високоолеїнового насіння соняшнику.

Відповідно до статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не виконав його в строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначених норм, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України та статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.07.2022 у справі №910/1588/22 провадження у справі за позовом ТОВ «Науково-виробниче підприємство Агрофірма "Солодководне"» в частині стягнення основного боргу у розмірі 1 351 989,66 грн закрито, стягнуто з Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією «Сантрейд» на користь ТОВ «Науково-виробниче підприємство Агрофірма "Солодководне"» 127 827 грн 78 коп. - пені, 23 891 грн 32 коп. - 3% річних, 270 397 грн 93 коп - штрафу та 6 331 грн 75 коп. - судового збору.

Вказане рішення господарського суду набрало законної сили 11.08.2022.

Під час прийняття рішення від 18.07.2022 у справі №910/1588/22 судом були встановлені, зокрема, такі обставини:

(1) Відповідач за поставлений товар за Договором поставки №60319700 від 14.03.2019 розрахувався, але з порушенням строків, встановлених у п. 5.6. Договору.

(2) Прострочення виконання відповідачем своїх зобов`язань щодо своєчасної оплати за поставлений товар за Договором за період з 05.11.2021 по 08.06.2022.

З урахуванням того, що у справі № 910/1588/22 було встановлено факт порушення строків оплати за поставлений товар за Договором, а також період прострочення, вказані обставини не доказуються під час розгляду даної справи судом, з огляду на таке.

Відповідно до частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом..

Преюдиційність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиційно встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки вони вже встановлені у рішенні чи вироку і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами. Правила про преюдицію спрямовані не лише на заборону перегляду фактів і правовідносин, які встановлені в судовому акті, що вступив в законну силу. Вони також сприяють додержанню процесуальної економії в новому процесі. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження і оцінку. Усі ці дії вже здійснювалися у попередньому процесі, і їхнє повторення було б не лише недоцільним, але й неприпустимим з точки зору процесуальної економії (постанови Верховного Суду від 03.08.2021 у справі № 904/2425/20, від 27.07.2021 по справі № 910/6161/20, від 27.07.2021 по справі № 910/4436/19, від 29.06.2021 по справі № 910/11287/16, від 18.06.2021 по справі № 910/16898/19 та ін.).

Суд враховує, що рішенням Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 у справі "Совтрансавто-Холдинг" проти України", яке є в силу статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" джерелом права, визначено, що "право на справедливий судовий розгляд, гарантований статтею 6 § 1 Конвенції, повинно тлумачитися в світлі преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права як елемент спільної спадщини держав-учасниць. Одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів ("Брумареску проти Румунії", § 61)".

Враховуючи вищевикладене та у зв`язку з простроченням відповідачем виконання зобов`язання щодо оплати поставленого товару, визначені умовами договору, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Щодо розрахунку інфляційних втрат.

У зв`язку з простроченням відповідачем виконання зобов`язання щодо оплати товару у строки, визначені умовами договору, позивачем на підставі статті 625 Цивільного кодексу України були заявлені до стягнення інфляційні втрати у розмірі 209 289, 09 грн за період прострочення з 05.11.2021 до 08.06.2022, нараховані на несвоєчасно сплачену вартість товару - 1 351 989, 99 грн.

Господарським судом здійснено перевірку розрахунку інфляційних втрат, зробленого позивачем, та встановлено, що під час його проведення позивачем було правильно визначено суму заборгованості та період прострочення, з урахуванням фактичної дати оплати (не включаючи в період дату оплати), арифметично розрахунок проведено також правильно.

Враховуючи викладене, вимоги позивача в частині стягнення інфляційних втрат визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в сумі 209 289, 09 грн.

VI. Розподіл судових витрат.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 13, 73-77, 86, 129, 182, 183, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство агрофірма "Солодководне" до Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією "Сантрейд" про стягнення 209 289, 09 грн інфляційних втрат задовольнити.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства з іноземною інвестицією "Сантрейд" (01030, місто Київ, вул. Б. Хмельницького, будинок 19-21 А; ідентифікаційний код: 25394566) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство агрофірма "Солодководне" (70605, Запорізька обл., Пологівський р-н, місто Пологи, вулиця Лесі Українки, будинок 162, квартира 11; ідентифікаційний код: 35815811) 209 289 (двісті дев`ять тисяч двісті вісімдесят дев`ять гривень) 09 коп інфляційних втрат та 3 139 (три тисячі сто тридцять дев`ять гривень), 35 коп судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Г. П. Бондаренко-Легких