РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

12.12.2022Справа № 910/8813/22

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукаса А.Ю., за участю секретаря судового засідання Салацької О.В., розглянувши в порядку загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Технопарк 1» (вул. Романа Шухевича, 64, м. Дніпро, 49000; ідентифікаційний код 37375098)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфрабуд» (вул. Качалова, буд. 5-В, м. Київ, 03126; ідентифікаційний код 41476382)

про стягнення 1 806 419, 36 грн,

Представник сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

РОЗГЛЯД СПРАВИ СУДОМ

1. Стислий виклад позиції Позивача.

До господарського суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Технопарк 1» (далі за текстом - ТОВ «Технопарк 1», Позивач, Виконавець) з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфрабуд» (далі за текстом - ТОВ «Інфрабуд», Відповідач, Замовник) про стягнення заборгованості за договором про надання послуг будівельної техніки № ВЕС-0109 від 01.09.2021 (далі за текстом - Договір) в розмірі 1 806 419, 36 грн, яка складається із суми основного боргу - 1 417 905, 63 грн, інфляційних втрат - 219 491,69 грн, 3 % річних - 35 428, 20 грн та пені - 133 593, 84 грн.

В обґрунтування заявлених вимог Позивач зазначає, що ним у відповідності до умов Договору надано послуги на загальну суму 1 417 905,63 грн згідно Актів здачі-приймання робіт (надання послуг), однак станом на дату звернення до суду з даним позовом такі послуги Відповідачем не оплачено у зв`язку з чим Позивачем здійснено нарахування інфляційних втрат, 3 % річних на підставі статті 625 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України) та пені на підставі пункту 6.2. Договору.

2. Процесуальні дії у справі

Ухвалою господарського суду міста Києва від 12.09.2022 позовну заяву ТОВ «Технопарк 1» залишено без руху, Позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду: уточненої позовної заяви із зазначенням вірної адреси Відповідача; доказів направлення копії позовної заяви з додатками від 01.09.2022 на вірну адресу Відповідача.

27.09.2022 через загальний відділ діловодства до господарського суду міста Києва надійшло клопотання Позивача на усунення недоліків.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 29.09.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, підготовче засідання призначено на 17.10.2022.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 17.10.2022 підготовче засідання відкладено на 07.11.2022.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 07.11.2022 підготовче засідання відкладено на 28.11.2022.

10.11.2022 через загальний відділ діловодства до господарського суду міста Києва надійшла заява Позивача про розгляд справи без участі представника.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 28.11.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 12.12.2022.

У судове засідання 12.12.2022 представники сторін не з`явилися, належним повідомлялися про місце, дату та час розгляду справи.

Відтак, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, у судовому засіданні 12.12.2022 відповідно до статті 240 ГПК України судом ухвалено рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

01.09.2021 між ТОВ «Інфрабуд» та ТОВ «Технопарк 1» укладено Договір, відповідно до умов якого предметом даного Договору є забезпечення будівництва Замовника: «Будівництво вітрової електростанції із загальною затвердженою потужністю 100 мегават у дві черги 40 МВт (1-а Черга) і 60 МВт» (2-а Черга)», (в подальшому «Об`єкт») послугами будівельних технікою Виконавця (надалі по тексту Послуга) в переліку згідно додатків до цього Договору, які є його невід`ємною частиною.

Виконавець забезпечує будівництво об`єкту будівельною Технікою, що знаходиться у власності Виконавця або залученою (надалі по тексту Техніка), а Замовник проводить оплату виконаних послуг на умовах, викладених у цьому Договорі (пункт 1.2. Договору).

Відповідно до положень пункту 4.2. Договору, загальна сума Договору визначається загальною сумою всіх Актів виконаних робіт (наданих послуг).

Відповідно до положень пункту 4.3 Договору до початку надання Послуг Замовник здійснює попередню оплату 100 % згідно рахунку по заявках або Додатках.

В свою чергу, згідно приписів пункту 5.6. Договору, в разі якщо Замовник не здійснив 100 % попередню оплату за виконану роботу він, зобов`язаний оплатити отримані послуг наступним чином:

виконавець надсилає/передає Замовнику акт виконаних робіт (наданих послуг) в паперовому вигляді, а також може дублювати за допомогою системи електронного документообігу. Замовник отримавши вказаний акт повинен підписати його протягом 10 робочих днів з дня його отримання, або надати мотивовані зауваження та здійснити оплату суми заборгованості вказаної в акті протягом 10 банківських днів з дня отримання акту. Якщо Замовник протягом 20 робочих днів з дня отримання акту не підписав його або не надав мотивовані зауваження, то акт вважається підписаним.

Пунктом 6.2. Договору сторонами передбачено, що у випадку несвоєчасної та не в повному обсязі сплати послуг Замовником Виконавець має право вимагати від Замовника сплатити на користь Виконавця пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми прострочення платежів за кожний день прострочення, починаючи з першого дня порушення строків оплати.

Відповідно до пункту 8.1. Договору останній діє до 31.12.2021 від дати його підписання, а у випадку невиконання обов`язків до повного виконання умов та обов`язків сторін за даними Договором.

Договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та договірні відносини діють до закінчення терміну передбаченого в пункту 8.1. Договору або до завершення робіт згідно пункту 1.1. Договору.

Як вбачається з матеріалів справи, Позивачем надано Відповідачу послуги за Договором на загальну суму 1 417 905, 63 грн згідно наступних актів:

- акт здачі-приймання робіт (надання послуг) № ТП-0000638 від 30.09.2021 на суму 886 597, 27 грн.;

- акту здачі-приймання робіт (надання послуг) № ТП-0000640 від 12.10.2021 на суму 531 308, 36 грн.

Зазначені Акти підписані уповноваженими представниками сторін, чиї підписи скріплено печатками, що відповідно підтверджує факт надання Позивачем послуг належним чином, без зауважень та претензій з боку Відповідача та виникнення у останнього обов`язку здійснити оплату у відповідності до пункту 5.6. Договору, тобто протягом 10 банківських днів з дня отримання Відповідного акту.

Згідно доводів Позивача станом на дату звернення до суду з позовом зазначені послуги Відповідачем не оплачено у зв`язку з чим Позивачем здійснено нарахування на існуючу суму боргу - 1 417 905, 63 грн за період з 01.11.2021 по 01.09.2022 3 % річних в розмірі 35 428, 20 грн, за період з 01.11.2021 по 01.08.2022 інфляційних втрат в розмірі 219 491, 69 грн та пені за період з 01.11.2021 по 01.05.2022 в розмірі 133 593, 84 грн.

Судом встановлено, що матеріали справи не містять доказів здійснення Відповідачем оплати за описані вище послуги надані Позивачем за Договором, а також не містять заперечень щодо заявлених позовних вимог.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є, договори та інші правочини.

Проаналізувавши зміст укладеного між сторонами Договору, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою він є договором надання послуг.

Частиною 7 статті 179 ГК України встановлено, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Згідно частини 1 статті 180 ГК України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства.

Положення частини 1 статті 180 ГК України кореспондуються зі статтею 628 ЦК України.

Частинами 1, 3, 5 статті 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень статей 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до частини 1 статті 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно із частиною 1 статті 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

З огляду на встановлені судом вище обставини, положення пункту 5.6. Договору, суд дійшов висновку, що Відповідач повинен був здійснити оплату надати послуг наступним чином:

- за актом здачі-приймання робіт (надання послуг) № ТП-0000638 від 30.09.2021 на суму 886 597, 27 грн. у строк до 18.10.2021 (включно);

- за актом здачі-приймання робіт (надання послуг) № ТП-0000640 від 12.10.2021 на суму 531 308, 36 грн. у строк до 27.10.2021 (включно).

Частинами 1 та 2 статті 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Положеннями статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).

Згідно зі статтею 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відтак, суд дійшов висновку, що Відповідачем порушено умови Договору в частині здійснення ним оплати послуг, а тому вимоги Позивача щодо стягнення з Відповідача суми основного боргу є правомірними ми.

Що стосується здійснених Позивачем нарахувань пені, 3 % річних та інфляційних втрат, суд зазначає наступне.

Так, відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 614 ЦК України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 Цивільного кодексу України доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Базою для нарахування розміру боргу з урахуванням індексу інфляції є сума основного боргу не обтяжена додатковими нарахуваннями, яка існує на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, а у випадку її часткового погашення - лише залишкова сума основного боргу на останній день місяця, у якому здійснено платіж. Періодом, на який розраховуються інфляційні втрати, є період прострочення, починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція (дефляція).

При цьому, індекс інфляції нараховується не на кожну дату місяця, а в середньому за місяць.

Додатково суд звертає увагу, що у постанові від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19 Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду роз`яснив, що сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме:

- час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу;

- час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.

Зазначений спосіб розрахунку склався як усталена судова практика, його використовують всі бухгалтерські програми розрахунку інфляційних. Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду не вбачає необхідності відступу від такого способу розрахунку інфляційних збитків у порядку статті 625 ЦК України, оскільки він не суперечить зазначеній нормі права та законодавству, яке застосовується при розрахунку інфляційних збитків.

Частиною 1 статті 216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Штрафними санкціями згідно з частиною 1 статті 230 ГК України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 ЦК України).

Відповідно до частини 6 статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Суд, перевіривши наданий Позивачем розрахунок пені, інфляційних втрат та 3 % річних, зазначає, що такий розрахунок є арифметично вірним та таким, що не суперечить вимогам чинного законодавства, а відтак нараховані суми підлягають стягненню з Відповідача.

Частинами 1-2 статті 74 ГПК України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідно до статті 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до частин 1-3 статті 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

З огляду на встановлені судом вище обставини, враховуючи порушення Відповідачем умов Договору та відсутність доказів на спростування заявлених вимог, суд дійшов висновку задовольнити позовом та стягнути з Відповідача на користь Позивача основний борг - 1 417 905, 63 грн, інфляційні втрати - 219 491,69 грн, 3 % річних - 35 428, 20 грн та пеню - 133 593, 84 грн.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до статті 129 ГПК України, покладаються на Відповідача.

Kеруючись статтею 74, статтями 76-79, статтею 86, 123, 129, статтями 236-238, статтями 240 та 241 ГПК України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Технопарк 1» - задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфрабуд» (вул. Качалова, буд. 5-В, м. Київ, 03126; ідентифікаційний код 41476382) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Технопарк 1» (вул. Романа Шухевича, 64, м. Дніпро, 49000; ідентифікаційний код 37375098) основний борг - 1 417 905 (один мільйон чотириста сімнадцять тисяч дев`ятсот п`ять) грн 63 коп, інфляційні втрати - 219 491 (двісті дев`ятнадцять тисяч чотириста дев`яносто одна) грн 69 коп, 3 % річних - 35 428 (тридцять п`ять тисяч чотириста двадцять вісім) грн 20 коп та пеню - 133 593 (сто тридцять три тисячі п`ятсот дев`яносто три) грн 84 коп. та судовий збір - 27 096 (двадцять сім тисяч дев`яносто шість) грн 29коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення підписано: 14.12.2022

Суддя Антон ПУКАС