ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" листопада 2022 р. м. Житомир Справа № 906/513/22

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Соловей Л.А.

при секретарі судового засідання: Васильєвій Т.О.,

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився;

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Підприємства Коростишівської райспоживспілки "КООПЕРАТИВНИЙ РИНОК" (м.Коростишів)

до Фізичної особи - підприємця Левченко Валентини Георгіївни (м.Коростишів)

про звільнення торгового місця та стягнення 37419,20грн

Підприємство Коростишівської райспоживспілки "КООПЕРАТИВНИЙ РИНОК" звернулось до Господарського суду Житомирської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Левченко Валентини Георгіївни, у якому просить зобов`язати останню звільнити критий стіл №20/23 та оформити акт передачі з позивачем, а також стягнути з ФОП Левченко В.Г. 37419,20грн неустойки за період з 20.07.2020 по 01.07.2022.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач не повернув орендований критий стіл після закінчення строку дії договору оренди №270 від 01.01.2020, у зв`язку з чим позивачем заявлено вимоги про стягнення неустойки на підставі ст.785 ЦК України та звільнення об`єкта оренди.

Ухвалою суду від 09.08.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 27.09.2022.

Ухвалою суду від 27.09.2022 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, по 07.11.2022 (включно), та відкладено підготовче засідання на 31.10.2022.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 31.10.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 29.11.2022.

Представник позивача в судове засідання 29.11.2022 не з`явився. В адресованому господарському суду клопотанні за вих.№176 від 28.11.2022 просив справу розглядати без участі представника позивача; позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач свого представника в судове засідання 29.11.2022 не направив. Ухвали господарського суду від 09.08.2022, 27.09.2022 та 31.10.2022 з повідомлення про дату, час і місце даного засідання, надіслані відповідачу за юридичною адресою: вул.Гелевея, 1, м.Коростишів, Житомирський район, Житомирська область повернулися без вручення останньому з відміткою органу зв`язку "за закінченням терміну зберігання".

Відповідно до частин 3, 7 статті 120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Отже, якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії (Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного суду від 28.01.2019 у справі №915/1015/16).

Згідно з частиною 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд констатує, що ним було виконано норми Господарського процесуального кодексу України стосовно належного повідомлення відповідача про час і місце розгляду справи, проте своїми процесуальними правами відповідач не скористався, явки представника в судові засідання не забезпечив, причин неявки не повідомляв, відзиву не подав.

З огляду на те, що неявка в засідання суду відповідача та неподання ним письмового відзиву, не перешкоджають розгляду справи, господарський суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними у ній матеріалами, згідно з ч.9 ст.165 ГПК України та ч.2 ст.178 ГПК України.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

З матеріалів справи вбачається, що 01.01.2020 ФОП Левченко В.Г. звернулась до директора ПР "Кооперативний ринок" з заявою від 01.01.2020 про укладення договору оренди №270 на критий стіл №20/23 (а.с.13).

01.01.2020 між Підприємством Коростишівської райспоживспілки "Кооперативний ринок" (орендодавець/позивач) та Фізичною особою-підприємцем Левченко Валентиною Георгіївною (орендар/відповідач) укладено договір оренди №270 (а.с.12).

Згідно п.1.1 договору, орендодавець передає, а орендар приймає у тимчасове платне користування критий стіл площею 7,5м.кв. №20/23, який відповідно до карти-схеми ринку, 20/23, за адресою: м.Коростишів, вул.Шевченка,40.

Відповідно до п.1.3. договору, об`єкт оренди обліковується на балансі орендодавця, знаходиться у власності Коростишівської райспоживспілки і переданий у статутний капітал орендодавцю, як внесок до статутного капіталу, і використовується в його господарській діяльності згідно статуту та "Правил торгівлі на ринку".

За умовами п.2.1 укладеного між сторонами договору, цей договір діє з 01.01.2020 по 31.12.2020 року.

Пунктом 2.2 договору сторони передбачили, що об`єкт оренди передається орендарю після підписання сторонами цього договору та за актом приймання-передачі, який є невід`ємною частиною цього договору.

Пунктом 3.1 договору сторони передбачили, що розмір орендної плати складає 800,00грн на місяць.

Орендна плата сплачується орендарем на розрахунковий рахунок або в касу орендодавця наперед, не пізніше 10 числа місяця, за який проводиться оплата (пункт 3.2 договору).

Відповідно до п.4.3 договору орендар зобов`язаний сплачувати орендну плату, відшкодовувати витрати по електроенергії та оренді земельної ділянки у відповідності з п.3.1, 3.2 та п.3.3 даного договору.

Даний договір може бути розірваний орендодавцем достроково в односторонньому порядку у випадку:

- непогашення орендарем простроченої орендної плати протягом 3-х місяців підряд (пункт 8.1 договору).

На виконання умов договору №270 від 01.01.2020 сторонами було складено та підписано акт приймання-передачі об`єкта оренди - додаток до договору №270 від 01.01.2020, відповідно до якого орендодавець передав, а орендар прийняв у тимчасове користування критий стіл №20/23 загальною площею 7,5кв.м., що є предметом оренди та розташований на ринку з продажу продовольчих та непродовольчих товарів за адресою: Житомирська область, м.Коростишів, вул.Шевченко 40 (а.с.12).

Вищевказаний договір та акт приймання-передачі об`єкта оренди підписані сторонами.

15.07.2020 позивач направив відповідачу повідомлення про односторонню відмову від договору №270 від 01.01.2020 та необхідність повернення торгового місця №20/23 орендодавцю згідно акта приймання передачі, яке обґрунтоване невиконанням ФОП Левченко В.Г. умов договору в частині сплати орендних платежів. (а.с.14-16).

Посилаючись на припинення договірних зобов`язань з 20.07.2020 за договором №270 від 01.01.2020 та те, що відповідачем всупереч умовам п.2.3 орендоване майно не повернуто орендодавцю, позивач звернувся з позовом та просить суд зобов`язати відповідача повернути критий стіл у порядку п.2.3 договору та відповідно до вимог ч.2 ст.785 Цивільного кодексу України стягнути неустойку у розмірі подвійної плати за користування торгівельним майданчиком за час прострочення у сумі 37419,20грн.

Оцінивши подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого.

За положеннями ч.ч.1,2 ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором оренди, правовідносини за яким регулюються параграфом 5 Глави 29 Господарського кодексу України та Главою 58 Цивільного кодексу України.

Згідно з ч.1 ст.283 Господарського кодексу України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Частиною 6 статті 283 Господарського кодексу України передбачено, що до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Як зазначено вище, факт приймання-передачі майна в оренду підтверджується підписаним між сторонами актом приймання-передачі об`єкта оренди (а.с.12).

Статтею 782 ЦК України передбачено, що наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за найм речі протягом трьох місяців підряд. У разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору.

Як уже зазначалось, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем договірних зобов`язань в частині сплати орендних платежів, позивач відповідно до вимог п.8.1 договору направив ФОП Левченко В.Г. повідомлення від 15.07.2020 №102, в якому вказав на необхідність погашення існуючої заборгованості, односторонню відмову від договору та повернення торгового місця.

Повідомлення про дострокове розірвання договору оренди №270 від 01.01.2020 надіслане відповідачу 15.07.2020 рекомендованим листом з описом вкладення, однак повернуто відправнику без вручення.

Тому, враховуючи нормативні строки пересилання поштових відправлень, зокрема, рекомендованих поштових відправлень у межах області та між обласними центрами України, 5 днів, в силу ч.2 ст.782 ЦК України договір оренди №240 від 01.01.2020 є розірваним з 20.07.2020.

За приписами ч.1 ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Відповідно до п.2.3.1 договору оренди, об`єкт оренди повертається орендарем відповідно до ст.785 ЦК України за актом приймання-передачі майна ПР "Кооперативний ринок", торгівельний майданчик звільняється від майна орендаря, шляхом вивезення майна орендаря за межі території ПР "Кооперативний ринок" та складанням акту прийому-здачі звільненого майданчика.

Відповідачем не надано суду доказів виконання своїх зобов`язань за договором з повернення об`єкта оренди орендодавцю та не надано доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги і свідчили про продовження строку дії договору.

Після припинення договірних зобов`язань критий стіл площею 7,5кв.м. №20/23, який перебуває в оренді відповідачем не повернутий, акт приймання-передавання з оренди сторонами у відповідності до вимог ч.2 ст.795 ЦК України та п.2.3.1 договору не складався; оплата за користування майном не здійснювалась.

Враховуючи викладене, господарський суд вважає позовні вимоги про зобов`язання повернути критий стіл №20/23 та оформити акт приймання-передачі з ПР "Кооперативний ринок" є обґрунтованими, заявленими у відповідності з діючим законодавством та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог в частині стягнення 37419,20грн неустойки, судом враховується таке.

У відповідності до приписів ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Частиною 2 статті 785 ЦК України передбачено, якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за найм речі за час прострочення.

Стаття 627 Цивільного кодексу України встановлює, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до п.6.2 договору оренди №240, крім сплати пені, сторона, що порушила зобов`язання за цим договором зобов`язана відшкодувати іншій стороні нараховану неустойку згідно ч.2 ст.785 ЦК України.

Враховуючи наведені норми та те, що сторонами за взаємною згодою визначено саме такі умови договору (п.6.2 договору), суд доходить до висновку про наявність підстав для стягнення неустойки у розмірі подвійної плати за користування об`єктом оренди за невиконання орендарем обов`язку щодо повернення об`єкта оренди, нарахованої у відповідності до положень договору оренди та приписів частини 2 статті 785 ЦК України.

Неустойка, стягнення якої передбачено приписами частини 2 статті 785 ЦК України є самостійною майновою відповідальністю у сфері орендних правовідносин (право на яку виникає у орендодавця у разі несвоєчасного повернення майна орендарем).

В матеріалах справи міститься розрахунок неустойки позивача, відповідно до якого позивачем було нараховано неустойку за користування торгівельним майданчиком у період з 20.07.2020 по 01.07.2022 в розмірі 37419,20грн (а.с.2 на звороті), тобто після припинення договору оренди.

Оскільки орендар після припинення договірних зобов`язань не повернув і не намагався повернути об`єкт оренди орендодавцю у визначений договором строк, а продовжив користування орендованим торгівельним майданчиком, суд доходить до висновку про те, що неповернення об`єкта оренди за договором у період, зокрема, з липня 2020 року по червень 2022 року включно відбулося виключно з вини самого орендаря, що є умовою для застосування наслідків, передбачених ч.2 ст.785 ЦК України.

Враховуючи наведене, перевіривши розрахунок позивача та враховуючи, що позивачем нараховано неустойку з моменту закінчення строку дії договору, суд вважає позовну вимогу в частині стягнення з відповідача неустойки у розмірі 37419,20грн обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Згідно зі ст.73 Господарського процесуального Кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.74 Господарського процесуального Кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приписами ст.79 Господарського процесуального Кодексу України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до п.1 ст.86 Господарського процесуального Кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги є обґрунтованими, заявленими згідно з вимогами чинного законодавства, підтвердженими належними та допустимими доказами, які є в матеріалах справи, та такими, що підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст.129 ГПК України, покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Підприємства Коростишівської райспоживспілки "КООПЕРАТИВНИЙ РИНОК" до Фізичної особи - підприємця Левченко Валентини Георгіївни задовольнити повністю.

2. Зобов`язати Фізичну особу - підприємця Левченко Валентину Георгіївну ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) повернути критий стіл №20/23 та оформити акт приймання-передачі з Підприємством Коростишівської райспоживспілки "КООПЕРАТИВНИЙ РИНОК" (вул. Шевченка, буд.40, м.Коростишів, Коростишівський район, Житомирська область, 12501, ).

3. Стягнути з Фізичної особи - підприємця Левченко Валентини Георгіївни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Підприємства Коростишівської райспоживспілки "Кооперативний ринок" (вул. Шевченка, буд.40, м.Коростишів, Коростишівський район, Житомирська область, 12501, ):

- 37419,20грн неустойки,

- 4962,00грн витрат по сплаті судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено: 08.12.22

Суддя Соловей Л.А.

Віддрукувати: 3 прим.

1- у справу

2,3- сторонам (рек)