ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"12" грудня 2022 р. м. Київ Справа № 911/695/22
Господарський суд Київської області у складі судді Бабкіної В.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали заяви позивача про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат у справі
за позовом Фізичної особи-підприємця Лашкул Людмили Петрівни ( АДРЕСА_1 )
до Фізичної особи-підприємця Мордань Тетяни Миколаївни ( АДРЕСА_2 )
про стягнення 126125,32 грн., у тому числі - 125046,00 грн. безпідставно набутих коштів та 1079,32 грн. 3% річних,
Без виклику представників сторін
Господарським судом Київської області розглядалась справа № 911/695/22 за позовом Фізичної особи-підприємця Лашкул Людмили Петрівни до Фізичної особи-підприємця Мордань Тетяни Миколаївни про стягнення 126125,32 грн., у тому числі - 125046,00 грн. безпідставно набутих коштів та 1079,32 грн. 3% річних.
Розгляд вказаної справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
Рішенням Господарського суду Київської області від 16.11.2022 р. позовні вимоги Фізичної особи-підприємця Лашкул Людмили Петрівни задоволено повністю, стягнуто з Фізичної особи-підприємця Мордань Тетяни Миколаївни на користь Фізичної особи-підприємця Лашкул Людмили Петрівни 125046,00 грн. безпідставно набутих коштів, 1079,32 грн. 3% річних, 2481,00 грн. судового збору.

До Господарського суду Київської області від Фізичної особи-підприємця Лашкул Людмили Петрівни надійшла заява б/н від 21.11.2022 р. (вх. № 16714/22 від 22.11.2022 р.) про ухвалення додаткового рішення у даній справі в частині стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10500,00 грн.

Згідно з приписами п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною 3 ст. 244 ГПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому порядку, що й судове рішення.

Розглянувши заяву представника позивача про покладення на відповідача понесених позивачем витрат на правову допомогу, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу; кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

У силу приписів ч. 1 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

З матеріалів справи вбачається, що представництво інтересів Фізичної особи-підприємця Лашкул Людмили Петрівни у даній справі в Господарському суді Київської області здійснював адвокат Поцелов Андрій Олександрович (ордер № 1044059 від 13.05.2022 р., виданий АО «УНІЛЕКС»; свідоцтво № 1377 від 25.04.2018 р.).

До заяви представника позивача про понесені позивачем витрати на правову допомогу долучено договір № 21/04-22/1 від 21.04.2022 р. про надання правової допомоги, додаток № 2 до договору про надання правової допомоги № 21/04-22/1 від 21.04.2022 р., акт приймання-передачі наданих послуг від 18.11.2022 р., а також докази направлення даної заяви відповідачу.

Як встановлено судом, 21.04.2022 р. між Адвокатським об`єднанням «УНІЛЕКС» (об`єднання) та Лашкул Людмилою Петрівною (замовник) було підписано договір № 21/04-22/1 про надання правової допомоги, згідно з п. 1.1 якого на умовах, передбачених даним договором, клієнт доручає, а об`єднання зобов`язується надавати за винагороду клієнту чи вказаним ним особам правову допомогу в порядку, обсязі та на умовах, визначених цим договором, його додатками.

Відповідно до п. 5.1 договору клієнт згідно з цим договором сплачує об`єднанню гонорар за фактично надану об`єднанням правову допомогу згідно завдання, а також відшкодовує додаткові витрати, пов`язані із забезпеченням належного виконання завдання.

Сторони погодили, що розмір гонорару визначається сторонами в відповідному додатку до договору (п. 5.2 договору).

Пунктом 5.3 договору передбачено, що клієнт сплачує об`єднанню гонорар, розмір якого встановлюється за домовленістю сторін у відповідному додатку до договору, та компенсує додаткові витрати шляхом перерахування грошових коштів протягом 5 (п`яти) календарних днів після наданні рахунку на оплату і акту приймання-передачі наданих послуг на поточний рахунок об`єднання. Сторони можуть погодити інший порядок розрахунків у відповідному додатку до даного договору.

Також АО «УНІЛЕКС» та Лашкул Людмилою Петрівною було підписано додаток № 2 до договору про надання правової допомоги № 21/04-22/1 від 21.04.2022 р., у відповідності з п. 1 якого сторони погодили найменування правової допомоги - «Аналіз можливості повернення (стягнення) грошових коштів (боргу) з Фізичної особи - підприємця Мордань Тетяни Миколаївни (код РНОКПП НОМЕР_1 ). Представництво інтересів клієнта в суді першої інстанції у справі щодо стягнення з ФОП Мордань Тетяни Миколаївни (код РНОКПП НОМЕР_1 ) грошових коштів». Розмір винагороди (гонорару) було визначено у сумі 10500,00 грн.

Сторони погодили, що детальний опис послуг, наданих в межах даного додатку до договору, деталізується сторонами в акті приймання-передачі наданих послуг, який складається після завершення розгляду справи в суді відповідної інстанції (п. 2 додатку).

18.11.2022 р. АО «УНІЛЕКС» та Лашкул Л.П. було підписано акт приймання-передачі наданих послуг, за змістом якого вбачається, що на виконання додатку № 2 до договору про надання правової допомоги № 21/04-22/1 від 21.04.2022 р. об`єднанням було надано, а клієнтом прийнято наступні послуги (правову допомогу): 1) аналіз можливості повернення (стягнення) грошових коштів (боргу) з Фізичної особи-підприємця Мордань Тетяни Миколаївни; 2) підбір нормативно-правової бази, аналіз судової практики з і аналогічних справ, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень клієнту щодо можливих варіантів дій; 3) підготовка позовної заяви про стягнення Фізичної особи-підприємця Мордань Тетяни Миколаївни грошових коштів. Підготовка додатків до позовної заяви. Подання позову до суду. Розмір винагороди - 10500,00 грн.

З огляду на викладене, позивач просить суд покласти на відповідача зазначену суму 10500,00 грн. в якості витрат на правову допомогу.

Заперечень зі сторони відповідача щодо покладення на ФОП Мордань Т.М. витрат на правову допомогу до суду не надходило.

Слід зазначити, що згідно з пунктом 4 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини першої статті 1 вказаного Закону встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону).

Відповідно до статті 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим, чинне господарське процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Згідно зі статтею 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 ГПК України).

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

За частинами 1, 2 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 ГПК України).

Водночас, за змістом частини 4 статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з частиною 5 статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

За змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Відтак, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 цього Кодексу).

Наведена правова позиція щодо застосування норм права викладена у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 р. у справі №755/9215/15-ц, у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03.10.2019 р. у справі № 922/445/19.

Також слід зазначити, що за частиною першою статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), у тому числі в рішенні від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" (Lavents v. Latvia) за заявою № 58442/00 щодо судових витрат, зазначено що за статтею 41 Конвенції суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (див., серед багатьох інших, рішення ЄСПЛ у справах "Ніколова проти Болгарії" та "Єчюс проти Литви", пункти 79 і 112 відповідно).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268).

В цілому нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

У разі недотримання зазначених вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 ГПК України). Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Наведена правова позиція викладена в додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 р. у справі № 910/12876/19.

Суд констатує, що матеріали даної справи не містять клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на оплату позивачем правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Поряд з цим, суд зазначає, що однією з гарантій забезпечення права особи на правову допомогу є повна і справедлива компенсація всіх понесених витрат на правову допомогу. Сторона, яка змушена звернутись до суду за захистом своїх прав та інтересів, перебуває у становищі, коли її права та/або інтереси порушуються (не визнаються, оспорюються) іншою стороною спору, у зв`язку з чим позивачу необхідний судовий захист. Для такого захисту, зумовленого протиправною поведінкою іншої сторони (відповідача), позивачу необхідно витрачати свій час та кошти, докладати зусиль для захисту своїх порушених прав/інтересів.

З урахуванням предмета спору, обсягу зібраних доказів, складання представником позивача позовної заяви, підтвердженого доказами фактичного обсягу правничої допомоги, поведінки сторін, значення справи для сторін, судом встановлено, що витрати на правничу допомогу, які позивач просить відшкодувати за рахунок відповідача, є співмірними із складністю справи та обсягом витраченого представником позивача часу на допомогу адвоката у даній справі.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заявлена позивачем вимога про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу підлягає задоволенню у повному обсязі, в розмірі 10500,00 грн.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву Фізичної особи-підприємця Лашкул Людмили Петрівни б/н від 21.11.2022 р. (вх. № 16714/22 від 22.11.2022 р.) про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Мордань Тетяни Миколаївни ( АДРЕСА_2 , ідент. номер НОМЕР_1 ) на користь Фізичної особи-підприємця Лашкул Людмили Петрівни ( АДРЕСА_1 , ідент. номер НОМЕР_2 ) 10500 (десять тисяч п`ятсот) грн. 00 коп. витрат на правову допомогу.

3. Видати наказ.

4. Додаткове рішення направити учасникам справи.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту додаткового рішення відповідно до ст.ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Додаткове рішення складено 12.12.2022 р.

Суддя В.М. Бабкіна