СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

12 грудня 2022 року м. Харків Справа № 922/3747/20

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Здоровко Л.М., суддя Бородіна Л.І., суддя Лакіза В.В.,

розглянувши апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Харківській області (вх.№1265Х/2) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 14.12.2021 постановлену у приміщенні Господарського суду Харківської області суддею Усатим В.О., повний текст ухвали - 20.12.2021, у справі № 922/3747/20

за заявою Багатогалузевої приватної фірми "Валентина і К", м. Харків,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Роял Моторз", м. Харків,

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 14.12.2021 у справі № 922/3747/20 затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс. Ліквідовано юридичну особу - Товариство з обмеженою відповідальністю "Роял Моторз" (, адреса: 61145, м. Харків, вул. Клочківська, 119-А). Визнано вимоги кредиторів, що не задоволені за недостатністю майна погашеними. Визнано вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені у встановлений строку або відхилені господарським судом, погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнати такими, що не підлягають виконанню. Провадження у справі закрито. Постановлено державному реєстратору внести до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців запис про проведення державної реєстрації припинення юридичної особи та передати органам, які здійснювали облік відповідне повідомлення про зняття юридичної особи з обліку.

09.11.2022 Головне управління ДПС у Харківській області звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 14.12.2021 у справі №922/3747/20 та повернути справу до Господарського суду Харківської області для продовження ліквідаційної процедури.

Одночасно апелянт просив поновити пропущений строк подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Харківської області від 14.12.2021.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 29.11.2022 апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Харківській області на ухвалу Господарського суду Харківської області від 14.12.2021 у справі № 922/3747/20 було залишено без руху з тієї підстави, що викладені у клопотанні про поновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги на ухвалу суду від 14.12.2021 обставини визнані судом неповажними.

Постановлено апелянту усунути встановлені судом при поданні апеляційної скарги недоліки протягом 10 днів з дня вручення апелянту ухвали про залишення апеляційної скарги без руху а саме, апелянт мав надати суду обґрунтоване клопотання з викладеними доводами і обставинами та доказами в їх обґрунтування об`єктивно непереборних, таких, що не залежали від волевиявлення апелянта та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій, причин, що обумовили такий значний пропуск апелянтом строку подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Харківської області від 14.12.2021.

07.12.2022 в підсистемі "Електронний суд" від апелянта надійшло клопотання про поновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги, в якому апелянт дублює обставини, що зумовили пропуск строку подання апеляційної скарги, на які він посилався в апеляційній скарзі.

А саме, апелянт посилається на те, що Головне управління Державної податкової служби в Харківській області є державним органом, яке було змушено працювати в умовах впливу непереборних обставин, що спричинені подальшим розповсюдженням та захворюванням на коронавірусну хворобу працівників Управління. Окрім того, як вказує апелянт, проводилось звільнення працівників Управління, внаслідок чого апелянт не зміг своєчасно відреагувати на ухвалу Господарського суду Харківської області від 14.12.2021.

Як вказує апелянт, 07.02.2022 він звернувся з апеляційною скаргою, яку ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 22.02.2022 було залишено без руху з підстав ненадання доказів сплати судового збору.

Апелянт зазначає, що ухвалу про залишення скарги без руху він отримав лише 06.07.2022, у зв`язку із введенням в Україні 24.02.2022 воєнного стану.

Апелянт посилається на те, що платіжне доручення від 29.06.2022 про сплату судового збору він отримав лише 21.07.2022, а 28.07.2022 Східним апеляційним господарським судом було повернуто скаргу апелянту; ухвалу про повернення скарги апелянт отримав 18.08.2022.

Як зазначає апелянт, наказом Головного управління ДПС у Харківській області від 24.02.2022 було запроваджено простій у роботі структурних підрозділів підпорядкованого територіального органу; з 15.04.2022 було частково запроваджено дистанційну форму роботи працівників. На даний час, як вказує апелянт, лише невелика кількість виведена з простою, значна частина яких працює віддалено.

Окрім цих, вже наведених в апеляційній скарзі обставин, які були визнані судом неповажними, апелянт у клопотанні про поновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги також посилається на те, що будівля, на 6 поверху якої територіально розташований відповідальний за супроводження даної справи відділу супроводження в судах податкових спорів з погашення боргів управління супроводження судових справ зазнала значних пошкоджень в результаті ворожого обстрілу міста Харкова, що відбувся 09.09.2022. Як наслідок, як вказує апелянт, сам робочий кабінет відділу (разом з судовими справами та комп`ютерною технікою в ньому) зазнав суттєвих пошкоджень, що призвело до погіршення умов праці (відсутність денного світла та низька кімнатна температура через відсутність вікон, знищених вибуховою хвилею).

Також апелянт посилається на постійні перебої в роботі електронних систем документообігу, що діють у контролюючому органі (як на центральному (київському), так і місцевому рівні) та постійні перебої електропостачання міста Харкова (і як наслідок відключення світла в кабінеті без вікон, відключення мережі інтернет, відключення робочих

комп`ютерів), які пов`язані з постійними аварійними відключеннями електроенергії внаслідок обстрілів агресором енергетичної інфраструктури України протягом жовтня-листопада 2022 року.

З огляду на викладене, апелянт вважає, що наявні підстави для поновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги на ухвалу суду, а визнання судом наведених апелянтом в апеляційній скарзі обставин пропуску строку подання апеляційної скарги на ухвалу суду неповажними - проявом надмірного формалізму.

Розглянувши клопотання апелянта про поновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 256 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, зокрема, ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного тексту судового рішення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відповідно до частини 1 статті 119 Господарського процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

З правового контексту наведених норм вбачається, що законодавець не передбачив обов`язок суду автоматично поновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки в кожному випадку суд має визначити, з якої поважної причини такий строк було порушено скаржником, та чи підлягає він поновленню.

Поважними визнаються такі обставини, що є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій.

При цьому, Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду поновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку, тобто у кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його поновлення та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Судова колегія зазначає, що 05.10.2021 офіційно розпочали функціонування три підсистеми (модулі) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: "Електронний кабінет", "Електронний суд", підсистема відеоконференцзв`язку, у зв`язку з чим, відповідно до частини шостої статті 6 Господарського процесуального кодексу України адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, державні органи, органи місцевого самоврядування та суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в добровільному порядку.

Отже, ГУ ДПС у Харківській області в силу прямої норми законодавства з 05.10.2021 мало зареєструвати свій електронний адрес в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в обов`язковому порядку.

Як вбачається із матеріалів справи, повний текст ухвали складено 20.12.2021, тобто, строк подання апеляційної скарги сплив 30.12.2021, апеляційна скарга була подана апелянтом 09.11.2022.

Апелянт посилається на те, що Головне управління Державної податкової служби в Харківській області є державним органом, яке було змушено працювати в умовах впливу непереборних обставин, що спричинені подальшим розповсюдженням та захворюванням на коронавірусну хворобу працівників Управління. Окрім того, як вказує апелянт, проводилось звільнення працівників Управління, внаслідок чого апелянт не зміг своєчасно відреагувати на ухвалу Господарського суду Харківської області від 14.12.2021.

Судова колегія повторно звертає увагу апелянта, що Головне управління ДПС у Харківській області об`єктивно є не єдиним державним органом, яке працює як в умовах розповсюдження коронавірусної хвороби, так і в умовах воєнного стану в Україні.

При чому, апелянт не заперечує, що він пропустив строк подання апеляційної скарги ще до введення в Україні воєнного стану, хоча об`єктивно міг ознайомитися з повним текстом оскаржуваної ухвали ще 20.12.2021 в підсистемі "Електронний суд"; апелянт не надав суду доказів отримання повного тексту оскаржуваної ухвали засобами поштового зв`язку, і на зазначене не посилається.

Апелянт в обґрунтування доводів роботи в умовах розповсюдження та захворювання на коронавірусну хворобу працівників Управління не надав суду жодних доказів, зокрема, кількості працівників, які з 20.12.2021 хворіли на коронавірусну хворобу, із загальної кількості працюючих, внаслідок чого, апелянт об`єктивно, внаслідок наявності непереборних обставин, не зміг своєчасно звернутись з апеляційною скаргою на ухвалу суду.

Апелянт також посилається на звільнення працівників, які відповідали за ведення судової справи №922/3747/20, на кадровий дефіцит в Управлінні, однак, знову ж таки жодного доказу в обґрунтування зазначеного суду не надав.

Поряд з цим, судова колегія зазначає, що організація роботи своїх працівників є повноваженням і, відповідно, відповідальністю саме Головного управління ДПС у Харківській області; неналежна організація роботи працівників не є непереборною обставиною, такою, що не залежала від волевиявлення апелянта та унеможливила своєчасне подання апеляційної скарги.

Тому визначений апелянтом порядок реєстрації вхідної кореспонденції і прийняття власних рішень щодо оскарження судових процесуальних документів є внутрішньою організацією робочого процесу Управління, який не може бути правовою підставою для поновлення пропуску строку подання апеляційної скарги.

З огляду на викладене, апелянт не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження наявності непереборних обставин пропуску строку подання апеляційної скарги на ухвалу суду ще до введення воєнного стану в Україні.

Апелянт також не заперечує, що працівники Управління і під час воєнного стану працювали, хоча й дистанційно.

Згідно з наданих апелянтом наказів вбачається, що ще 15 квітня 2022 в Управлінні було запроваджено дистанційну роботу замість простою частини працівників, а також щодо частини працівників - 01 липня.

Тому безпідставними є посилання апелянта на пошкодження 09.09.2022 поверху будівлі, в якому знаходився кабінет відповідального працівника, що супроводжував дану справу №922/3747/20; сам апелянт посилається на можливість роботи його працівників дистанційно.

З цих же підстав судова колегія відхиляє доводи апелянта і щодо перебоїв в електронній системі документообігу Управління внаслідок обстрілів енергетичної інфраструктури України протягом жовтня-листопада 2022 року, оскільки апелянтом не надано суду доказів, з яких непереборних обставин він не звернувся до суду з апеляційною скаргою у встановлений законом строк.

При цьому, апелянтом своєчасно не було виконано вимоги і ухвали Східного апеляційного господарського суду від 22.02.2022 про залишення скаргу без руху, що стало наслідком її повернення.

Як зазначає апелянт, ухвалу суду про повернення скарги він отримав ще 18.08.2022, але не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження існування непереборних обставин, які об`єктивно унеможливили подання апеляційної скарги щонайменше одразу після отримання ухвали.

Відтак, у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження скаржником не зазначено поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження, які судом могло б бути розцінено як поважні підстави для поновлення строку.

Отже, заявником не наведено достатнього обґрунтування поважності причин пропуску встановленого законом строку на апеляційне оскарження.

Схожих правових висновків дійшов і Верховний Суд, зокрема в ухвалах від 19.09.2022 у справі №910/4490/22, від 16.06.2022 у справі №910/19021/20, від 02.09.2022 у справі №910/8899/21.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що у рішенні Європейського суду з прав людини від 18.11.2010 у справі "Мушта проти України" зазначено: "право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані".

Порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод констатував Європейський суд з прав людини у справі "Устименко проти України".

Зокрема, Високий суд вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлює особливими і непереборними обставинами.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України", заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007, та "Трух проти України" (ухвала), заява № 50966/99, від 14.10.2003).

У спірних правовідносинах апелянт не надав суду доказів наявності об`єктивно непереборних, таких, що не залежали від волевиявлення апелянта та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій, причин, що обумовили пропуск апелянтом строку подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Харківської області від 14.12.2021, а саме, що з 20.12.2021 апелянт не мав можливості у встановлений законом строк, у тому числі і до дня введення воєнного стану в Україні, звернутись з апеляційною скаргою.

Судова колегія зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується із обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

Поряд з цим, суд наголошує, що безпідставне поновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції може бути розцінене як порушення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

А надання правової оцінки наведеним апелянтом в апеляційній скарзі доводам в обгрунтування пропуску ним такого значного строку на апеляційне оскарження є не проявом надмірного формалізму, а дотриманням вимог процесуального законодавства.

Відповідно до статті 260 Господарського процесуального кодексу України, протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву про поновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги в зазначений строк не буде подано або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 261 Господарського процесуального кодексу України.

Суд не визнає поважними наведені апелянтом підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження; апелянтом не доведено суду наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру, що надали б суду підстави для апеляційного перегляду судового рішення, що набрало законної сили вже майже рік тому, відтак, слід відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у Харківській області на ухвалу Господарського суду Харківської області від 14.12.2021 у справі № 922/3747/20.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 234, 261 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у Харківській області на ухвалу Господарського суду Харківської області від 14.12.2021 у справі № 922/3747/20.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Додаток апелянту: апеляційна скарга з додатками на 23арк. та поштовий конверт.

Головуючий суддя Л.М. Здоровко

Суддя Л.І. Бородіна

Суддя В.В. Лакіза