ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

14.12.2022 м.Дніпро Справа № 904/3993/19 (910/15952/18)

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Вечірко І.О. (доповідач), судді Верхогляд Т.А., Кузнецов В.О.,

секретар судового засідання Зелецький Р.Р.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.07.2022р. у справі №904/3993/19(910/15952/18)

за позовом ОСОБА_1 , м.Павлоград, Дніпропетровська область

до відповідача-1: ОСОБА_2 , м.Дніпро

відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Аргос Стандарт", м.Дніпро

відповідача-3: Комунального підприємства "Новозаводське" Мартинівської сільської ради Пулинського району Житомирської області, м.Житомир

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів Товариство з обмеженою відповідальністю "Бенфолд", м.Дніпро

про визнання недійсним договору про відчуження частки в статутному капіталі товариства та скасування реєстраційних дій

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 19.07.2022р. (повний текст складено - 19.07.2022р., суддя - Примак С.А., м. Дніпро) у справі №904/3993/19(910/15952/18) у задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність порушення спірними договорами прав та інтересів позивача, що є самостійною підставою для відмови в позові. Суд врахував правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 08.10.2019р. у справі № 916/2084/17 щодо застосування статей 92, 97, 98, 116 ЦК України стосовно порушення прав та інтересів позивача у правовідносинах, пов`язаних з оскарженням учасником господарського товариства правочину, вчиненого від імені товариства особою з перевищенням повноважень.

ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.07.2022р. у справі №904/3993/19(910/15952/18) та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Одночасно апелянт просив зупинити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.07.2022р. у справі №904/3993/19(910/15952/18) до закінчення перегляду судового рішення у справі №522/22473/15-ц (що має подібні правовідносини) у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду.

Позивач, зокрема, вказав на те, що фактичні обставини справи, описані у позовній заяві та апеляційній скарзі свідчать не інакше як про рейдерське захоплення ОСОБА_2 активів ТОВ "Аргос Стандарт", шляхом незаконного укладення оспорюваного договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ "Бенфолд" та продаж останніх без наміру сплати відповідної вартості на рахунки ТОВ "Аргос Стандарт", що свідчить про безпосереднє порушення прав ОСОБА_1 , як єдиного учасника відповідних Товариств, а застосування Господарським судом Дніпропетровської області правової позиції, викладеної Великою Палатою Верховного Суду, в постанові від 08.10.2019р. у справі №916/2084/17 фактично призводить до "узаконювання" рейдерського захоплення та позбавлення ОСОБА_1 права на судовий захист.

На момент подання позовної заяви (листопад 2018 року) та в процесі розгляду справи в суді першої інстанції фактично було подано всі докази, які були необхідні для надання оцінки незаконного укладення договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ "Бенфолд".

При цьому при застосуванні судом правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної в постанові від 08.10.219р. у справі №916/2084/17, та постановлення Верховним Судом ухвали від 19.05.2022р. у справі №522/22473/15-ц про перегляд вищезазначеної правової позиції, виникла необхідність доведення факту рейдерського захоплення, та вчинення ОСОБА_2 фраудаторних правочинів.

Оскільки зазначені обставини фактично не були предметом дослідження у суді першої інстанції у зазначеній справі, об`єктивна необхідність подання відповідних доказів виникла лише при підготовці апеляційної скарги, що на думку ОСОБА_1 є поважною підставою для прийняття апеляційним судом відповідних доказів та дослідження/врахування останніх при апеляційному перегляді рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.07.2022р. у справі №904/3993/19(910/15952/18).

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 12.09.2022р. у складі колегії суддів: головуючий суддя - Вечірко І.О. (доповідач), судді - Білецька Л.М., Кузнецов В.О. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.07.2022р. у справі №904/3993/19(910/15952/18); розгляд справи призначено в судове засідання на 02.11.2022р.

27.10.2022р. до апеляційного господарського суду надійшов відзив ОСОБА_2 , в якому відповідач-1 просить залишити без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_1 , а рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.07.2022р. у справі №904/3993/19(910/15952/18) - без змін.

02.11.2022р. на електронну адресу суду від ОСОБА_1 надійшло повторне клопотання про зупинення апеляційного провадження у справі №904/3993/19(910/15952/18) до закінчення перегляду судового рішення у справі №522/22473/15-ц (що має подібні правовідносини) у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду.

Апелянт зазначив, що ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2022р. у справі №522/22473/15-ц встановлено, що розгляд відповідної справи відбудеться 16.11.2022р.

02.11.2022р. також на електронну адресу суду надійшло клопотання ліквідатора ТОВ "Аргос Стандарт" арбітражного керуючого Венської Оксани Олександрівни про відкладення розгляду справи, вмотивоване неможливістю бути присутньою у судовому засіданні, у зв`язку з хворобою.

У судовому засіданні 02.11.2022р. представник позивача адвокат Дев`ятков А.О. підтримав заявлене клопотання про зупинення.

Інші учасники справи участі своїх уповноважених представників у судовому засіданні не забезпечили.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 02.11.2022р. розгляд справи відкладено в судове засідання на 14.12.2022р.

За розпорядженням керівника апарату суду від 13.12.2022р., у зв`язку з перебуванням у відпустці судді Білецької Л.М. з 14.12.2022р., проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями, за результатами якого визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Вечірко І.О. (доповідач), судді - Верхогляд Т.А., Кузнецов В.О.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 14.12.2022р. визначеним складом суду прийнято апеляційну скаргу до свого провадження.

14.12.2022р. представник позивача подав до суду заяву про долучення копії рішення суду до матеріалів справи №904/3993/19(910/15952/18), повідомивши суду, що на даний час ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022р. у справі №522/22473/15-ц відкладено розгляд справи на 21.12.2022р.

У судовому засіданні 14.12.2022р. представник позивача адвокат Дев`ятков А.О. просив задовольнити клопотання про зупинення провадження у цій справі, ліквідатор ТОВ "Аргос Стандарт" арбітражний керуючий Венська О.О. залишила вирішення заявленого клопотання на розсуд суду.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.05.2022р. на розгляд Великої Палати Верховного Суду було передано справу №522/22473/15-ц, правовідносини у якій є подібними до правовідносин у справі, що переглядається, для відступу від висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постановах від 08.10.2019р. у справі №916/2084/17, від 15.10.2019р. у справі №905/2559/17, від 03.12.2019р. у справі №904/10956/16, від 07.07.2020р. у справі №910/10647/18, оскільки:

- положення статей 97, 98 ЦК, ст.167 ГК України, ст. 20 ГПК у їх сукупності свідчить про те, що учасник господарського товариства може оспорити договір, вчинений господарським товариством, учасником якого він є, якщо обґрунтує, що оспорюваний ним правочин порушує його права та охоронювані законом інтереси; однак зазначені вище висновки Великої Палати Верховного Суду сформовані без урахування наведених положень закону, які у своїй сукупності передбачають можливість оскарження вчиненого господарським товариством правочину учасником такого товариства при умові доведеності факту порушення прав та інтересів такого учасника спірним правочином. Фактично зазначені висновки Великої Палати Верховного Суду суперечать наведеним нормам закону;

- Велика Палата Верховного Суду сформувала зазначені висновки без урахування можливої наявності в учасника господарського товариства інших (не корпоративних) прав, а також власних інтересів, зокрема і тих інтересів, що є пов`язаними з корпоративними правами, щодо спірного правочину, що свідчить про неповноту висновків Великої Палати Верховного Суду; як правило, у подібних спорах інтерес учасника господарського товариства полягає у збереженні певного майнового та фінансового стану товариства, його ліквідних активів, що обумовлює подання учасником товариства до суду позову про визнання недійсними вчинених цим товариством правочинів, які спрямовані на погіршення такого стану, є вочевидь збитковими для товариства, не мають зрозумілої економічної мети, вчиняються вочевидь всупереч інтересам товариства та майновим інтересам учасника товариства;

- фактично на сьогоднішній день судова практика у корпоративних спорах у подібних до цієї справи правовідносинах формується таким чином, що суди вважають права учасника товариства не порушеними тільки через те, що учасник, а не саме товариство, звернувся з позовом про визнання правочину товариства недійсним; такі висновки суди роблять без встановлення та дослідження конкретних обставин справи щодо укладення спірних правочинів та їх наслідків для товариства і його учасників; цей підхід вбачається помилковим;

- якщо товариство внаслідок недобросовісних дій виконавчого органу втрачає ліквідне майно, майно, яке використовувалося в господарській діяльності, учасник не лише втрачає потенційну можливість отримати дивіденди, про що також зазначає позивач у позові та у касаційній скарзі, але й несе інші несприятливі майнові наслідки (неможливість продати свою частку у статутному капіталі, зменшення вартості частки, яка виплачується при виході з товариства чи при його ліквідації, зупинення господарської діяльності товариства, істотне зменшення його доходів, неплатоспроможність, банкрутство та ліквідація тощо); тобто правочин, вчинений не в інтересах товариства, може призвести до повної втрати учасником своєї власності у формі частки у статутному капіталі; позбавлення учасника права оспорити правочин, вчинений з порушенням вимог закону щодо права учасника брати участь в управлінні господарським товариством при вирішенні суттєвих питань, може призвести до узаконення зловживань з боку інших учасників та/або директора товариства, вчинення ними будь-яких правочинів без винесення відповідних питань на загальні збори учасників та протиправного захоплення товариства чи його майна (рейдерства);

- висновок Великої Палати Верховного Суду про те, що учасник господарського товариства, який оскаржує вчинений господарським товариством правочин, з метою належного реагування на факт укладення такого договору може ініціювати скликання позачергових зборів учасників товариства для розгляду питання щодо порушення або непорушення прав та законних інтересів товариства (його учасників), зроблений без урахування обставин того, що в учасника господарського товариства, який ініціює у суді визнання недійсним правочину, вчиненого товариством, може існувати об`єктивна неможливість або перешкоди у скликанні загальних зборів учасників товариства, у вирішенні питання про порушення або непорушення прав та законних інтересів товариства (його учасників) таким спірним правочином, питання про зміну директора товариства.

Ухвалою від 14.07.2022р. Велика Палата Верховного Суду прийняла до розгляду справу №522/22473/15-ц та ухвалою від 21.09.2022р. призначила її до розгляду на 16.11.2022р.

Приймаючи до розгляду вказану справу, Велика Палата Верховного Суду вказала, що є необхідність уточнення висновків Верховного Суду на предмет того, чи підлягають вони застосуванню до правовідносин про визнання недійсним правочину, вчиненого акціонерним товариством, від імені якого діяла посадова особа товариства за відсутності у неї відповідних повноважень, за позовом акціонера такого акціонерного товариства на підставі частини дванадцятої статті 71 Закону України "Про акціонерні товариства".

Ухвалою від 16.11.2022р. Велика Палата Верховного Суду повідомила учасників справи №522/22473/15-ц, що судове засідання у цій справі з розгляду касаційної скарги відбудеться 21.12.2022р.

Згідно з імперативними вимогами статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та статті 236 Господарського процесуального кодексу України висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права; при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду; органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи не можуть приймати рішення, які скасовують судові рішення або зупиняють їх виконання.

Також, згідно з пунктом 6 частини 2 статті 36 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" Верховний Суд забезпечує однакове застосування норм права судами різних спеціалізацій у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Таким чином, призначення Верховного Суду як найвищої судової установи в Україні - це, у першу чергу, сформувати обґрунтовану правову позицію стосовно застосування всіма судами у подальшій роботі конкретної норми матеріального права або дотримання норми процесуального права, що була неправильно використана судом і таким чином спрямувати судову практику в єдине і правильне правозастосування (вказати напрямок, у якому слід здійснювати вибір правової норми); на прикладі конкретної справи роз`яснити зміст акта законодавства в аспекті його розуміння та реалізації на практиці в інших справах з вказівкою на обставини, що потрібно враховувати при застосуванні тієї чи іншої правової норми, але не нав`язуючи, при цьому, нижчестоящим судам результат вирішення конкретної судової справи.

Забезпечення єдності судової практики є реалізацією принципу правової визначеності, що є одним із фундаментальних аспектів верховенства права та гарантує розумну передбачуваність судового рішення. Крім того, саме така діяльність Верховного Суду забезпечує дотримання принципу рівності всіх осіб перед законом, який втілюється шляхом однакового застосування судом тієї самої норми закону в однакових справах щодо різних осіб.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 229 ГПК України визначено, що провадження у справі у випадку, встановленому пунктом 7 частини першої статті 228 цього Кодексу, зупиняється до закінчення перегляду в касаційному порядку справи у подібних правовідносинах.

Враховуючи ту обставину, що при розгляді справи №904/3993/19(910/15952/18) суду необхідно встановити, чи порушені права та законні інтереси учасника та/або товариства спірним правочином, а правовий висновок Великої Палати Верховного Суду у справі №522/22473/15-ц матиме суттєве значення для вирішення справи, що переглядається, а також для єдності судової практики, враховуючи, що постанова Верховного Суду є остаточною і виступає джерелом формування судової практики, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність зупинення апеляційного провадження у цій справі до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи №522/22473/15-ц.

Керуючись ст.ст. 228, 229, 234, 235, 281 ГПК України, апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити клопотання ОСОБА_1 про зупинення апеляційного провадження у справі №904/3993/19(910/15952/18).

Зупинити апеляційне провадження у справі №904/3993/19(910/15952/18) за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.07.2022р. до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи №522/22473/15-ц.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст.ст. 286, 287 ГПК України.

Повний текст ухвали складено 14.12.2022р.

Головуючий суддя І.О. Вечірко

Суддя Т.А. Верхогляд

Суддя В.О. Кузнецов