ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2022 року м. ОдесаСправа № 916/2686/16
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Філінюка І.Г.

суддів Аленіна О.Ю., Поліщук Л.В.

секретар судового засідання Чеголя Є.О.

Представники сторін у судове засідання не з`явилися. Про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлялися належним чином.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги:

1. Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ»;

2. Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС»

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 09.09.2022 (про задоволення заяви арбітражного керуючого Дарієнка В.Д. про стягнення невиплаченої основної грошової винагороди із кредиторів пропорційно заявлених вимог).

по справі №916/2686/16

за заявою кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС»

до боржника Приватного підприємства «ТОПРАК»

про банкрутство

суддя суду першої інстанції Грабован Л.І.

місце винесення ухвали: м. Одеса, Господарський суд Одеської області, просп. Шевченка, 29

повний текст ухвали складено та підписано: 14.09.2022

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст обставин, що передували зверненню Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» з апеляційною скаргою до суду та її зміст.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 13.10.2016 порушено провадження у справі про банкрутство ПП «Топрак»; визнано грошові вимоги ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» до ПП «Топрак» у сумі 1 481 050, 21 грн.; введено процедуру розпорядження майном ПП «Топрак»; розпорядником майна ПП «Топрак» призначено арбітражного керуючого Дворніченка О.О.

Ухвалою попереднього засідання Господарського суду від 22.11.2016 затверджено реєстр вимог кредиторів ПП «Топрак».

Постановою Господарського суду Одеської області від 19.01.2017 ПП «Топрак» визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Дворніченка О.О.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 12.09.2017 припинено повноваження арбітражного керуючого Дворніченко О.О. від виконання повноважень ліквідатора ПП «Топрак»; призначено ліквідатором ПП «Топрак» арбітражного керуючого Дарієнка В.Д.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 27.11.2017 апеляційну скаргу задоволено частково; ухвалу Господарського суду Одеської області від 12.09.2017 у справі №916/2686/16 скасовано.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 18.01.2018 заяву арбітражного керуючого Дворніченко О.О. про дострокове припинення повноважень ліквідатора ПП «Топрак» задоволено; звільнено арбітражного керуючого Дворніченко О.О. від виконання повноважень ліквідатора ПП «Топрак»; призначено ліквідатором ПП «Топрак» арбітражного керуючого Дарієнка В.Д.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 13.04.2018р. апеляційну скаргу ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» задоволено частково; ухвалу господарського суду Одеської області від 18.01.2018 (про заміну ліквідатора) по справі № 916/2686/16 скасовано; справу № 916/2686/16 направлено до господарського суду Одеської області для розгляду скарги комітету кредиторів на дії ліквідатора арбітражного керуючого Дворніченка О.О.; для розгляду заяви про припинення повноважень в якості ліквідатора арбітражного керуючого Дворніченка О.О.; для розгляду кандидатури від комітету кредиторів арбітражного керуючого Винниченка Ю.В. в якості ліквідатора; для розгляду заяви арбітражного керуючого Дарієнка В.Д. про призначення ліквідатором; тимчасове виконання обов`язків ліквідатора банкрута покладено на арбітражного керуючого Дарієнка В.Д. до вирішення господарським судом Одеської області питання про призначення ліквідатора в установленому Законом порядку.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 24.09.2018 звільнено арбітражного керуючого Дворніченка О.О. від виконання повноважень ліквідатора ПП «Топрак»; призначено ліквідатором ПП «Топрак» арбітражного керуючого Винниченка Ю.В.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 11.09.2020 замінено ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є АТ «Райффайзен Банк Аваль», на його правонаступника ТОВ «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія».

Арбітражний керуючий Дарієнко В.Д. звернувся із заявою від 22.12.2021 (вх. №3-845/21 від 22.12.2021) про стягнення на його користь основної грошової винагороди за виконання ним повноважень за період з 12.09.2017 по 27.11.2017, з 18.01.2018 по 24.09.2018 у сумі 77 057, 20 грн. з кожного кредитора ПП Топрак окремо пропорційно до їх вимог, а саме: 69 20, 66 грн. з ТОВ Компанія Ніко-Тайс; 7736, 54 грн. з ТОВ Фінансова Компанія Довіра та гарантія; видачу відповідних наказів.

Арбітражний керуючий Дарієнко В.Д. звернувся із уточненою заявою від 25.08.2022 (вх. №17397/22 від 25.08.2022), в якій просить стягнути на його користь залишок несплаченої основної грошової винагороди за виконання ним повноважень у справі №916/2686/16 про банкрутство ПП «Топрак» за період з 12.09.2017 по 27.11.2017, з 18.01.2018 по 24.09.2018 у сумі 54 758, 51 грн. з кожного кредитора ПП «Топрак» окремо пропорційно до їх вимог, а саме: 49 260, 76 грн. з ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс»; 5497, 75 грн. з ТОВ «Фінансова Компанія «Довіра та гарантія»; видачу відповідних наказів.

У заяві вказано, що 29.07.2022 ліквідатором ПП «Топрак» здійснено на користь арбітражного керуючого Дарієнка В.Д. часткову сплату його грошової винагороди в розмірі 22 298, 69 грн., та невиплаченою залишається грошова винагорода в розмірі 54 758, 51 грн. (77 057, 20 грн. 22 298, 69 грн.). Загальна сума визнаних господарським судом кредиторських вимог до ПП «Топрак» складає 10 615 306, 45 грн., із яких 9 549 136, 56 грн. не забезпечені заставою, а 1 066 169, 89 грн. забезпечені; арбітражним керуючим наведено наступний розподіл коштів, що підлягають стягненню: ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс», загальна сума кредиторських вимог 9 549 136, 56 грн., % від загальної суми 89, 96%, сума стягнення - 49 260, 76 грн.; ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», загальна сума кредиторських вимог 1 066 169, 89 грн., % від загальної суми 10, 04%, сума стягнення 5497, 75 грн.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 09.09.2022 заяву від 25.08.2022 (вх. №17397/22 від 25.08.2022) арбітражного керуючого Дарієнка Віктора Дмитровича про стягнення невиплаченої основної грошової винагороди із кредиторів пропорційно заявлених вимог задоволено.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» на користь арбітражного керуючого Дарієнка Віктора Дмитровича основну грошову винагороду у розмірі 49 260, 76 грн.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на користь арбітражного керуючого Дарієнка Віктора Дмитровича основну грошову винагороду у розмірі 5497, 75 грн.

Обґрунтування судового рішення.

Судом встановлено факт невиконання кредиторами у добровільному порядку обов`язку щодо оплати послуг арбітражного керуючого, у зв`язку з чим прийняв рішення про примусове стягнення з таких кредиторів відповідних грошових сум.

Місцевим господарським судом враховано, що надання послуг професійного арбітражного керуючого відбувається на платній основі, а також те, що розмір грошової винагороди, арбітражного керуючого Дарієнка В.Д. у даній справі затверджено ухвалою суду, яка набрала законної сили та залишена без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.06.2022, суд задовольнив заяву арбітражного керуючого Дарієнка В.Д. про стягнення невиплаченої основної грошової винагороди із кредиторів пропорційно заявлених вимог, оскільки фонд оплати послуг ліквідатора кредиторами не утворювався, майна необхідного для покриття витрат не виявилось.

Не погодившись із вказаною ухвалою суду, Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить:

- ухвалу Господарського суду Одеської області від 09.09.2022 про затвердження звіту ліквідатора про нараховану та виплачену заробітну плату скасувати;

- відмовити у задоволені вимог арбітражного керуючого Дарієнка В.Д. згідно заяви про стягнення із Кредиторів на його користь основної винагороди в межах судової справи №916/2686/16 у зв`язку із спливом строків позовної давності та застосуванням наслідків їх спливу до вимог арбітражного керуючого Дарієнка В. Д.;

- в межах справи №916/2686/16, здійснити відшкодування основної винагороди арбітражного керуючого Дарієнка В.Д. за рахунок нового кредитора Товариство з обмеженою відповідальністю «АГРОСВІТ СВКА» () із врахування змісту ухвали Господарського суду Одеської області від 09 вересня 2022 року по справі №916/2686/16 про зміну кредитора у справі.

Крім того, не погодившись із вказаною ухвалою суду, Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить:

- ухвалу Господарського суду Одеської області від 09 вересня 2022 року по справі № 916/2686/16, скасувати в частині, а саме:

Відмовити у задоволені вимог арбітражного керуючого Дарієнка В. Д. згідно заяви про стягнення із Кредиторів на його користь основної винагороди в межах судової справи №916/2686/16 про банкрутство Приватного підприємства «Топрак» у зв`язку зі спливом строків позовної давності та застосуванням наслідків їх спливу до вимог арбітражного керуючого Дарієнка В. Д.

Узагальнені доводи апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» та Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ»:

1. Господарський суд Одеської області не зазначив та не навів (окрім власного суб`єктивного пояснення/припущення) жодного належного та допустимого обґрунтування та правового твердження, котрі б надавали можливість встановити, що вказані вимоги заяви є обґрунтованими та неправомірними;

2. ТОВ «Компанія «HIKO-TAЙC» зазначає та просить врахувати, що Господарським судом Одеської області під головуванням судді Грабован Л.І. було порушено та не враховано приписи статей 35-39 ГПК України.

Як зазначає скаржник, постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 29 квітня 2021 року по справі №916/2686/16, котра набрала законної сили, скасовано ухвалу Господарського суду Одеської області від 01 березня 2021 року, прийняту під головуванням судді Грабован Л.І.;

3. Скаржники зазначають про вимогу застосування наслідків спливу позовної давності до вимог арбітражного керуючого Дарієнка В.Д. про стягнення із Кредиторів на його користь основної винагороди за період з 12.09.2017 по 24.09.2018;

4. ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» зазначає, що ухвалою Господарського суду Одеської області від 09 вересня 2022 року у справі №916/2686/16 здійснено процесуальну заміну сторони (кредитора) у справі №916/2686/16 про банкрутство Приватного підприємства «ТОПРАК»: замінено кредитора ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» на кредитора Товариство з обмеженою відповідальністю «АГРОСВІТ СВКА» у справі No916/2686/16 про банкрутство Приватного підприємства «ТОПРАК»

За твердженням скаржника, затверджуючи звіт ліквідатора, та припиняючи юридичну особу Боржника, а також здійснюючи при цьому відшкодування винагороди арбітражному керуючому, судом не враховано положення статті 52 ГПК України (усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив) та безпідставно здійснено стягнення/відшкодування винагороди арбітражному керуючому саме, із ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС».

5 Скаржники зазначають та просять врахувати те, що Господарським судом Одеської області не було враховано висновки щодо застосування процесуально-правові позиції Верховного Суду у подібних правовідносинах, зокрема, котрі зазначено в апеляційній скарзі.

Викладення позицій інших учасників по справі.

13.10.2022 та 01.11.2022 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшли відзиви на апеляційні скарги від арбітражного керуючого Дарієнко В.Д., в якому посилаючись на додержання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Процесуальний рух справи в суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 29.09.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 09.09.2022 (про затвердження звіту арбітражного керуючого про нарахування та виплату основної грошової винагороди та стягнення) у справі №916/2686/16.

Призначено справу № 916/2686/16 до розгляду на 10.11.2022 о 14:00 год.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 25.10.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 09.09.2022 (про задоволення заяви арбітражного керуючого Дарієнка В.Д. про стягнення невиплаченої основної грошової винагороди із кредиторів пропорційно заявлених вимог).

Призначено розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 09.09.2022 (про задоволення заяви арбітражного керуючого Дарієнка В.Д. про стягнення невиплаченої основної грошової винагороди із кредиторів пропорційно заявлених вимог) до сумісного розгляду з апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» на 10.11.2022 о 14:00 год.

У зв`язку з тим, що головуючий суддя Філінюк І.Г. та суддя-член колегії Аленін О.Ю. відповідно до наказу Голови суду від 26.10.2022 №233-к з 07.11.2022 по 11.11.2022 брали участь у підготовці суддів для підтримання кваліфікації в Національній школі суддів України, розгляд справи №916/2686/16 ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 31.10.2022 судове засідання призначено на 08.12.2022 о 14:00 год.

Представники сторін в судове засідання не з`явились.

Відповідно до частини 12 статті 270 ГПК України, неявка сторін, або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Зважаючи на те, що в матеріалах справи містяться докази повідомлення всіх учасників судового процесу, а також те, що явка сторін не визнавалася судом обов`язковою, колегія суддів переходить до розгляду апеляційної скарги по суті.

Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно статті 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 ГПК України, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Фактичні обставини справи.

Ухвалою попереднього засідання Господарського суду від 22.11.2016 затверджено реєстр вимог кредиторів ПП «Топрак», до складу якого включені вимоги ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» в сумі 16 536 грн. перша черга, 1 480 844, 88 грн. четверта черга, в сумі 8 051 755, 68 грн. шоста черга.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 18.01.2018, яка залишена без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 13.04.2018, визнано грошові вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» про визнання грошових вимог кредитора до боржника - ПП «Топрак», на загальну суму 1 066 169, 89 грн., як вимоги забезпечені іпотекою майна боржника із внесенням до реєстру вимог кредиторів окремо.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 11.09.2020 заяву ТОВ «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія» про заміну кредитора задоволено; замінено АТ «Райффайзен Банк Аваль» на ТОВ «Фінансова Компанія «»Довіра та Гарантія» у справі №916/2686/16 про визнання банкрутом ПП «Топрак»; ухвалено ліквідатору ПП «Топрак» Винниченку Ю.В. внести відповідні зміни до реєстру вимог кредиторів ПП «Топрак».

Таким чином, загальна сума визнаних судом грошових вимог до ПП «Топрак» становить 10 615 306, 45 грн., з яких: 9 549 136, 56 грн. вимоги не забезпечені заставою, 1 066 169, 89 грн. забезпечені.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 24.11.2021 затверджено частково звіт арбітражного керуючого Дарієнка В.Д. про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за виконання ним повноважень у справі №916/2686/16 про банкрутство ПП «Топрак» за період з 12.09.2017 по 27.11.2017, з 18.01.2018 по 24.09.2018 у сумі 77 057, 20 грн.; в іншій частині відмовлено.

Згідно вказаної ухвали суду арбітражним керуючим Дарієнком В.Д. виконувались повноваження ліквідатора ПП «Топрак» у період 12.09.2017 по 27.11.2017, з 18.01.2018 по 24.09.2018.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.06.2022 ухвалу Господарського суду Одеської області від 24.11.2021 у справі №916/2686/16 залишено без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

У звіті ліквідатора у справі про банкрутство ПП «Топрак» арбітражним керуючим Винниченком Ю.В. зазначено, що загальна сума, отриманих від продажу ліквідаційної маси у ліквідаційній процедурі з урахуванням грошових коштів на ліквідаційному рахунку склала 273 212, 46 грн. (в тому числі 67 000 грн. від реалізації майна, що є предметом забезпечення). Згідно звіту загальна сума надходжень на ліквідаційний рахунок склала 204 579, 97 грн. та була розподілена у тому числі арбітражному керуючому Дарієнку В.Д. в сумі 22 298, 69 грн.

У клопотанні від 21.07.2022 (вх. №3-242/22 від 22.07.2022) зазначено, що ліквідатором було вжито всіх заходів та дотримано всіх вимог, передбачених розділом IV Кодексу (ліквідаційна процедура); вжито всіх можливих заходів із виявлення майна банкрута, реалізовано все майно, що було включено до ліквідаційної маси в порядку ст. 62 Кодексу, за результатами ліквідаційної процедури у банкрута не залишилося майна.

Норми права, що підлягають застосуванню.

Відповідно до частини першої статті 3 ГПК України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 2 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства з дня введення в дію цього Кодексу визнати такими, що втратили чинність: Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., N 31, ст. 440 із наступними змінами); Постанову Верховної Ради України «Про введення в дію Закону України «Про банкрутство» (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., N 31, ст. 441).

Згідно частини четвертої Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства установити, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, арбітражний керуючий - Дарієнко В.Д. виконував обов`язки ліквідатора боржника до введення в дію Кодексу України з процедур банкрутства та і після.

Відповідно до статті 115 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) виконує повноваження за грошову винагороду.

Грошова винагорода арбітражного керуючого за виконання повноважень розпорядника майна визначається в розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень або в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останні дванадцять місяців його роботи до відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство, якщо такий розмір перевищує дві мінімальні заробітні плати. Розмір грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень розпорядника майна не може перевищувати п`яти мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень.

Право вимоги грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень розпорядника майна боржника.

Сплата грошової винагороди арбітражному керуючому (розпоряднику майна) здійснюється шляхом її авансування заявником (кредитором або боржником) у розмірі, зазначеному у цій частині. Сума авансового платежу вноситься на депозитний рахунок нотаріуса та виплачується арбітражному керуючому (розпоряднику майна) за кожний місяць виконання ним повноважень розпорядника майна. Право вимоги основної грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень керуючого санацією, ліквідатора.

Витрати арбітражного керуючого, пов`язані з виконанням ним повноважень у справі про банкрутство, відшкодовуються в порядку, передбаченому цим Законом, крім витрат на страхування його відповідальності за заподіяння шкоди внаслідок неумисних дій або помилки під час виконання повноважень розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора, а також витрат, здійснення яких безпосередньо не пов`язане з виконанням ним повноважень у справі про банкрутство, і витрат, пов`язаних з виконанням таких повноважень у частині, в якій зазначені витрати, що перевищують регульовані державою ціни (тарифи) на відповідні товари, роботи, послуги чи ринкові ціни на день здійснення відповідних витрат або замовлення (придбання) товарів, робіт, послуг.

Сплата грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого у зв`язку з виконанням ним повноважень у справі про банкрутство здійснюються за рахунок наявних у боржника коштів, одержаних у результаті господарської діяльності боржника, або коштів, одержаних від продажу майна (майнових прав) боржника.

Кредитори можуть створювати фонд для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого. Формування фонду та порядок використання його коштів визначаються рішенням комітету кредиторів та затверджуються ухвалою господарського суду.

Господарський суд має право зменшити розмір оплати послуг арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), у разі якщо середньомісячна заробітна плата керівника боржника є надмірно високою порівняно з мінімальним розміром заробітної плати.

Ліквідатор щомісяця звітує перед комітетом кредиторів про нарахування та виплату основної та додаткової грошових винагород арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування витрат.

Звіт арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат доводиться кредиторам до відома та повинен бути схвалений або погоджений комітетом кредиторів.

Звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за підсумками процедур розпорядження майном, санації, ліквідації подається арбітражним керуючим до господарського суду за п`ять днів до закінчення відповідної процедури, розглядається судом та затверджується ухвалою, що може бути оскаржена у встановленому порядку.

21.10.2019 введено в дію Кодекс України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ), який встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника-юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

Згідно пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень КУзПБ з дня введення в дію цього Кодексу визнано таким, що втратив чинність, зокрема, Закон про банкрутство.

Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень КУзПБ визначено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону про банкрутство. Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Отже законодавцем за темпоральним принципом (принцип дії закону у часі) визначено пряму дію норм КУзПБ та їх застосування при розгляді справ про банкрутство незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, за винятком справ, які на день введення в дію цього Кодексу 21.10.2019 перебувають на стадії санації.

В статті 12 КУзПБ наведено права та обов`язки арбітражного керуючого, серед яких право, зокрема, отримувати винагороду в розмірі та порядку, передбачених цим Кодексом.

За приписами статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства арбітражним керуючим є фізична особа, яка отримала відповідне свідоцтво та інформація про яку внесена до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України. Ліквідатор - арбітражний керуючий, призначений господарським судом для здійснення ліквідаційної процедури.

У відповідності до статті 30 Кодексу України з процедур банкрутства арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду. Грошова винагорода арбітражного керуючого складається з основної та додаткової грошових винагород.

Розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна або ліквідатора визначається в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останніх 12 місяців його роботи до відкриття провадження у справі, але не менше трьох розмірів мінімальної заробітної плати за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.

Право вимоги основної грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень.

Сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відновлення відкриття провадження у справі.

У разі якщо процедура триває після закінчення авансованих заявником коштів, основна винагорода арбітражного керуючого сплачується за рахунок коштів, одержаних боржником - юридичною особою у результаті господарської діяльності, або коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі.

Кредитори можуть створювати фонд для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого. Порядок формування фонду та порядок використання його коштів визначаються рішенням комітету кредиторів та затверджуються ухвалою господарського суду.

Арбітражний керуючий не менше одного разу на два місяці звітує про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування його витрат на засіданнях зборів кредиторів (у процедурі банкрутства фізичної особи) чи комітету кредиторів (у процедурі банкрутства юридичної особи), а в частині витрат, що стосуються заставного майна, - перед забезпеченим кредитором.

Звіт арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат має бути схвалений зборами кредиторів (у процедурі банкрутства фізичної особи) чи комітетом кредиторів (у процедурі банкрутства юридичної особи), а в частині витрат, що стосуються заставного майна, - забезпеченим кредитором.

Звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за підсумками процедур розпорядження майном, санації, ліквідації, реструктуризації заборгованості, погашення боргів подається арбітражним керуючим до господарського суду за п`ять днів до закінчення відповідної процедури, розглядається судом та затверджується ухвалою, що може бути оскаржена у встановленому порядку.

Як встановлено колегією суддів та не заперечується учасникам справи фонд для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражних керуючих не створювався.

Щодо стягнення грошової винагороди арбітражного керуючого з кредиторів колегія суддів не приймає доводи апеляційних скарг скаржників та зазначає наступне.

У випадку, коли оплата послуг арбітражного керуючого здійснюється не за рахунок коштів, одержаних від продажу майна боржника, чи коштів, одержаних у результаті виробничої діяльності боржника у зв`язку з відсутністю таких коштів, то оплата послуг арбітражного керуючого, зокрема ліквідатора, має здійснюватись за рахунок коштів кредиторів, виходячи із принципу пропорційності їх грошовим вимогам.

Тобто, не виявлення ліквідатором в процедурі ліквідації боржника його майна, інших активів та грошових коштів, за умови встановленого судом факту повноти та належності виконання ним своїх обов`язків у цій процедурі, жодним чином не впливає на оплату його послуг.

Відповідна правова позиція щодо правомірності покладення оплати грошової винагороди та витрат на кредиторів пропорційно їх вимогам за відсутності у боржника майна викладена у постановах Верховного Суду від 30.01.2019 року у справі №910/32824/15, від 04.10.2018 року у справі №916/1503/17 та від 01.08.2018 року у справі №912/1783/16.

Як вбачається з наявних матеріалів справи, не заперечується кредитором, та встановлено судом першої інстанції під час прийняття ухвали про затвердження звіту ліквідатора та закриття провадження у справі про банкрутство, у боржника відсутні будь-які майнові активи за рахунок яких можливо було б здійснити повну оплату послуг арбітражного керуючого.

Отже, у зв`язку з відсутністю у банкрута будь-яких майнових активів, оплата грошової винагороди покладається пропорційно на кредиторів, з огляду на що суд першої інстанції дійшов заснованого на законі висновку щодо стягнення коштів з кредиторів пропорційно визнаним грошовим вимогам.

Слід відзначити, що як Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», так й Кодексом України з процедур банкрутства передбачено декілька джерел для здійснення оплати послуг арбітражного керуючого, разом з тим, останні не містить заборони здійснювати таку оплату за рахунок коштів кредиторів.

Також, законодавець не ставить порядок розподілу витрат на оплату послуг арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) в залежність від обсягу його діяльності (за умови достатності та відповідності цих дій вимогам Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»), від розміру задоволених вимог кредиторів у справі, майнового стану кредитора у справі про банкрутство, правового статусу кредитора (особа, заснована на приватній чи державній формі власності, державний орган, громадська організація тощо), від джерел фінансування того чи іншого кредитора, а також від майнових результатів роботи арбітражного керуючого у справі про банкрутство (правова позиція Верховного суду, викладена в постановах від 01.08.2018 у справі № 912/1783/16., від 04.10.2018 по справі №916/1503/17 та від 30.01.2019 по справі №910/32824/15).

З огляду на вищевикладене колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду вважає правомірним стягнення грошової винагороди та витрат арбітражного керуючого за виконання обов`язків ліквідатора боржника з кредиторів пропорційно визнаним грошовим вимогам.

Так, перевіривши наведений в уточненій заяві від 25.08.2022 арбітражним керуючим Дарієнком В.Д. розподіл коштів, що підлягають стягненню, місцевим господарським судом вірно встановлено, що останній є арифметично вірним та відповідає обставинам справи та приписам законодавства.

Крім того, кошти, отримані від реалізації майна були спрямовані ліквідатором банкрута арбітражним керуючим Винниченком Ю.В. у тому числі арбітражному керуючому Дарієнку В.Д. в сумі 22 298, 69 грн., тобто частково є оплаченими.

Враховуючи, що розмір грошової винагороди, арбітражного керуючого Дарієнка В.Д. у даній справі затверджено ухвалою суду, яка набрала законної сили та залишена без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.06.2022, судом першої інстанції правомірно задоволено заяву від 25.08.2022р. (вх. №17397/22 від 25.08.2022) арбітражного керуючого Дарієнка В.Д. про стягнення невиплаченої основної грошової винагороди із кредиторів пропорційно заявлених вимог, оскільки фонд оплати послуг ліквідатора кредиторами не утворювався, майна необхідного для покриття витрат не виявилось.

Таким чином, керуючись принципом пропорційності голосів кредиторів на зборах кредиторів кількості їх грошових вимог, обов`язок сплати грошової винагороди покладається на кредиторів, а саме: з ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» стягується на користь арбітражного керуючого Дарієнка В.Д. основної грошової винагороди у розмірі 49 260, 76 грн., та з ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» стягується на користь арбітражного керуючого Дарієнка В.Д. основної грошової винагороди у розмірі 5497, 75 грн.

Враховуючи встановлені під час розгляду справи обставини, наведені законодавчі положення, враховуючи, що надання послуг професійного арбітражного керуючого відбувається на платній основі, судова колегія не приймає доводи апеляційних скарг, що судом першої інстанції не наведено належного та допустимого обґрунтування та правового твердження, що вимоги Арбітражного керуючого є обґрунтованими та неправомірними.

Щодо доводів ТОВ «Компанія «HIKO-TAЙC» про порушення господарським судом Одеської області приписів статей 35-39 ГПК України, які полягають у розгляді справи суддею, рішення якої по даній справі було скасовано судом апеляційної інстанції, судова колегія зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 36 ГПК України суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження в справі.

Так, ухвалою Господарського суду Одеської області від 01.03.2021, під головуванням судді Грабован Л.І., відмовлено у задоволенні заяви ТОВ Компанія «Ніко-Тайс» від 11.02.2021 про покладення на арбітражного керуючого Дарієнка В.Д. судових витрат на професійну правничу допомогу та стягнення із арбітражного керуючого Дарієнка В.Д. на користь ТОВ Компанія «Ніко-Тайс» судових витрат на правничу допомогу.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 29.04.2021 наведену ухвалу Господарського суду Одеської області від 01.03.2021 скасовано та прийнято нове рішення про часткове задоволення заяви ТОВ Компанія «Ніко-Тайс».

На думку колегії суддів обставини скасування судом апеляційної інстанції ухвали Господарського суду Одеської області від 01.03.2021, у даному випадку, не є підставою для відводу або самовідводу судді, оскільки ухвалою Господарського суду Одеської області від 01.03.2021 не є ухвалою про закриття провадження в справі та не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Стосовно доводів ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС»», що ухвалою Господарського суду Одеської області від 09 вересня 2022 року у справі №916/2686/16 здійснено процесуальну заміну сторони (кредитора) у справі №916/2686/16 про банкрутство Приватного підприємства «ТОПРАК»: замінено кредитора ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» на кредитора Товариство з обмеженою відповідальністю «АГРОСВІТ СВКА» у справі No916/2686/16 про банкрутство Приватного підприємства «ТОПРАК», судова колегія зазначає.

Відповідно до статті 43 Кодексу України з процедур банкрутства у разі вибуття чи заміни кредитора у справі про банкрутство господарський суд за заявою правонаступника або іншого учасника (учасників) справи здійснює заміну такої сторони її правонаступником на будь-якій стадії провадження у справі.

Враховуючи, що процесуального правонаступництва у даній справі з ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» на Товариство з обмеженою відповідальністю «АГРОСВІТ СВКА» відбулось після розгляду заяви арбітражного керуючого Дарієнка В.Д., про, що свідчить протокол судового засідання господарського суду Одеської області від 09.09.2022,

Щодо доводів апеляційних скарг про застосування наслідків спливу позовної давності до вимог арбітражного керуючого Дарієнка В.Д. про стягнення із кредиторів на його користь основної винагороди за період з 12.09.2017 по 24.09.2018, судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст. 261 ЦК України).

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 24.11.2021у справі № 916/2686/16, яка залишено без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.06.2022, затверджено частково звіт арбітражного керуючого Дарієнка В.Д. про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за виконання ним повноважень у справі № 916/2686/16 про банкрутство ПП «Топрак» за період з 12.09.2017 року по 27.11.2017 року, з 18.01.2018 року по 24.09.2018 року у сумі 77 057,20 грн.

29.07.2022 року ліквідатором ПП «Топрак» - арбітражним керуючим Винниченком Ю.В. здійснено на користь арбітражного керуючого Дарієнка В.Д. часткову сплату його грошової винагороди за виконання повноважень у справі № 916/2686/16 про банкрутство ПП «Топрак» в розмірі 22 298,69 грн.

Станом на час розгляду справи ухвала Господарського суду Одеської області від 24.11.2021 у справі № 916/2686/16 є частково невиконаною за рахунок коштів, отриманих від продажу майна боржника.

Отже, як вірно зазначено місцевим господарським судом, враховуючи наявність чинного судового рішення про затвердження звіту арбітражного керуючого Дарієнка В.Д. про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за виконання ним повноважень у справі, відсутні підстави для застосування строків позовної давності до вимог про виплату арбітражному керуючому грошової винагороди за період з 12.09.2020 по 24.09.2021.

Інші доводи скаржників, що викладені в апеляційних скаргах, колегія суддів не бере до уваги, оскільки останні висновків суду не спростовують та з урахуванням всіх обставин даної справи, встановлених судом, не впливають на правильність вирішення спору по суті та остаточний висновок.

Висновки колегії суддів апеляційного господарського суду.

Статтею 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, судом першої інстанції при винесенні оскарженої ухвали було досліджено всі обставини справи та надано оцінку всім поданим доказам, отже, суд дійшов правильного висновку про стягнення саме з кредиторів пропорційно визнаним грошовим вимогам винагороди арбітражних керуючих у справі про банкрутство за виконання їх обов`язків.

Таким чином, судова колегія зазначає, що доводи скаржників, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження, ґрунтуються на їх власній оцінці та спростовуються наведеними та встановленими судом обставинами справи.

На підставі викладеного, ухвала Господарського суду Одеської області від 09.09.2022 по справі № 916/2686/16 є законною та обґрунтованим, оскільки її винесено в результаті повного з`ясування обставин, що мають значення для справи та правильного застосування норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для задоволення апеляційних скарг Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» суд апеляційної інстанції не вбачає.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд судового рішення покладаються на скаржників.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 240, 269, 270, 275, 276-277, 281-284, 339-343 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» - залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Одеської області від 09.09.2022 у справі №916/2686/16 залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційних скарг покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС».

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у строки, передбачені статтею 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 12.12.2022.

Головуючий суддя І.Г. Філінюк

Суддя О.Ю. Аленін

Суддя Л.В. Поліщук