ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" грудня 2022 р.м. Одеса Справа № 910/6914/22

За позовом: Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_2 , електронна адреса: )

До відповідача: Фізичної особи-підприємця Доленка Анатолія Володимировича ( АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_3 , електронна адреса: ІНФОРМАЦІЯ_1 )

про стягнення

Суддя Рога Н.В.

Секретар с/з Богомолова В.С.

Представники сторін:

Від позивача: Куниця В.Ю. - на підставі довіреності №78/6-14 від 05.01.2022р.;

Від відповідача: Бондаренко О.А. - на підставі ордера серія ВІ №1108235 від 17.10.2022р.

Суть спору: Позивач - Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України (далі - В/ч НОМЕР_1 ), звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Доленка Анатолія Володимировича (далі - ФОП Доленко А.В.) про стягнення пені у розмірі 10 240 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.08.2022р. у справі №910/6914/22 позовну заяву Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України передано за підсудністю до Господарського суду Одеської області.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.09.2022р. позову заяву В/ч НОМЕР_1 до ФОП Доленко А.В. у справі №910/6914/22 передано на розгляду судді Рога Н.В.

Ухвалою суду від 16.09.2022р. суддею Рога Н.В. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання призначено на 06.10.2022р. Ухвалою суду від 06.10.2022р. відкладено судове засідання на 25.10.2022р. Ухвалою суду від 25.10.2022р. відкладено судове засідання на 10.11.2022р. Ухвалою суду від 10.11.2022 року судове засідання відкладено на 18.11.2022р.

Судове засідання, призначене ухвалою Господарського суду Одеської області від 10.11.2022р. № 916/6914/22 на 18.11.2022р. об 11:30, не відбулося у зв`язку з відсутністю електропостачання в приміщенні Господарського суду Одеської області. Ухвалою суду від 18.11.2022р. розгляд справи призначено на 06.12.2022р.

Позивач - В/ч НОМЕР_1 , підтримує позовні вимоги в повному обсязі, просить їх задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві, відповіді на відзив, що надійшла до суду 04.11.2022р.

Відповідач - до ФОП Доленко А.В., проти позову заперечує з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, що надійшов до суду 25.10.2022р.

Суд вважає за необхідне також зауважити, що ч. 4 ст.11 ГПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Закон України Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Згідно пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово у своїх рішеннях указував на необхідність дотримання судами держав - учасниць Конвенції принципу розгляду справи судами впродовж розумного строку. Практика ЄСПЛ із цього питання є різноманітною й залежною від багатьох критеріїв, серед яких складність прави, поведінка заявника, судових та інших державних органів, важливість предмета розгляду та ступінь ризику терміну розгляду для заявника тощо (пункт 124 рішення у справі «Kudla v. Poland» заява № 30210/96, пункт 30 рішення у справі «Vernillo v. France» заява №11889/85, пункт 45 рішення у справі «Frydlender v. France» заява №30979/96, пункт 43 рішення у справі «Wierciszewska v. Poland» заява №41431/98, пункт 23 рішення в справі «Capuano v. Italy» заява №9381/81 та ін.).

Зокрема, у пункті 45 рішення у справі Frydlender v. France (заява № 30979/96) ЄСПЛ зробив висновок, згідно з яким «Договірні держави повинні організувати свої правові системи таким чином, щоб їх суди могли гарантувати кожному право на остаточне рішення протягом розумного строку при визначенні його цивільних прав та обов`язків.

У ГПК України своєчасність розгляду справи означає дотримання встановлених процесуальним законом строків або дотримання «розумного строку», під яким розуміється встановлений судом строк, який передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

Таким чином, у процесуальному законодавстві поняття «розумний строк» та «своєчасний розгляд» застосовуються у тотожному значенні, зокрема, у розумінні найкоротшого із строків, протягом якого можливо розглянути справу, повно та всебічно дослідити подані сторонами докази, прийняти законне та обґрунтоване рішення. Поняття «розумний строк» вживається не лише у відношенні до дій, що здійснюються судом (розгляд справи, врегулювання спору за участю судді), але й також для учасників справи.

При цьому, вимогу стосовно розумності строку розгляду справи не можна ототожнити з вимогою швидкості розгляду справи, адже поспішний розгляд справи призведе до його поверховості, що не відповідатиме меті запровадження поняття «розумний строк».

Враховуючи введення в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року воєнного стану у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, та продовження строку його дії, неможливість проведення судових засідань в режимі відеоконференції у звязку із відсутністю електропостачання у залі судових засідань №16 Господарського суду Одеської області, суд вважає, що у даному випадку справу було розглянуто у розумні строки.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що судове засідання у справі №916/6914/22, призначене судом на 06.12.2022р. в режимі відеоконференції із трансляцією в мережі Інтернет, не відбулося у зв`язку із відсутністю електропостачання у залі судових засідань №16 Господарського суду Одеської області. Але, враховуючи те, що справа є малозначною, наявність у матеріалах справи позиції обох сторін, суд вважає за можливе ухвалити судове рішення у даній справі за відсутністю представників сторін, за наявними у справі матеріалами.

Позивач у справі зазначає, що 05.04.2022р. між В/ч НОМЕР_1 , як Замовником, та ФОП Доленко А.В., як Учасником, було укладено Договір №108/В33-2022, відповідно до умов якого Учасник зобов`язується поставити Замовникові якісні товари, зазначені у Специфікації, яка є невід`ємною частиною цього Договору (додаток №1), а Замовник - прийняти і оплатити такі товари.

Найменування (номенклатура, асортимент, кількість) товару зазначена в додатку 1 до цього Договору. Код ДК 021:2015:41110000-3 Питна вода (п.1.2 Договору).

Згідно п.3.1 Договору ціна договору складає 4 160 000 грн з ПДВ.

Відповідно до п.5.1 Договору дата та місце поставки товару зазначається у письмовій заявці Замовника, сканкопія якої надсилається Замовником з його офіційної електронної пошти на електронну пошту учасника , вказану у розділі 13 цього Договору. Учасник зобов`язаний засобами телефонного зв`язку підтвердити Замовнику (його уповноваженій особі) отримання заявки.

У п.5.2 Договору сторони домовилися, що передача (приймання-здача) товару здійснюється в пункті відвантаження за адресою: м. Київ, вул. Нижньоюрківська, 8-А.

Позивач зазначив, що відповідно до п.6.3.1 Договору Учасник зобов`язаний забезпечити поставку якісного товару у строки, встановлені цим Договором.

Згідно п.7.3 Договору за порушення строку поставки товару, зазначеного у письмовій заявці Замовника, учасник сплачує Замовнику пеню у розмірі 0,1 % вартості товару, з яких допущено прострочення виконання, за кожний день прострочення. За прострочення поставки понад 30 календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 7% вартості непоставленого товару. У випадку порушення строку поставки понад 30 календарних днів чи не надання товарно- супровідних документів у термін, визначений у п.5.7 Договору, Замовник залишає за собою право на одностороннє розірвання цього Договору.

При цьому, позивач зауважив, що відповідно до п.11.2 Договору Учасник зобов`язаний забезпечити виконання умов цього Договору у межах, визначених договором та законодавством.

На виконання умов Договору, 08.04.2022р. В/ч 3078 з офіційної електронної пошти на електронну пошту ФОП Доленко А.В. було надіслано сканкопію заявки №78/8/2-91 від 07.04.2022р. про необхідність поставки 520 000 л товару у відповідні місця постачання у визначені заявкою строки, а саме: до 10.04.2022р. - 20 000 л, до 12.04.2022р. - 60 000 л, до 13.04.2022р. - 80 000 л, до 15.04.2022р. - 20 000 л, до 18.04.2022р. - 20 000 л, до 19.04.2022р. - 40 000 л, до 20.04.2022р. - 60 000л, до 21.04.2022р. - 20 000л, до 25.04.2022р. - 20 000 л, до 27.04.2022р. - 40 000 л, до 28.04.2022р. - 40 000 л, до 30.04.2022р. - 60 000 л.

Як зазначає позивач, 08.04.2022р. ФОП Доленко А.В. засобами телефонного зв`язку від підтвердив отримання заявки №78/8/2-91 від 07.04.2022р. на поставку товару у загальній кількості 520 000 л у відповідні строки, що підтверджується рапортом начальника відділення зберігання матеріально-технічних засобів Національної гвардії відділу закупівлі та зберігання матеріально-технічних засобів Національної гвардії.

Проте, визначений у заявці №78/8/2-91 від 07.04.2022р. товар частково був поставлений ФОП Доленко А.В. з порушенням строку, а саме: за адресою м.Павлоград, вул. Заводська, 55 товар у кількості 20 000 л на загальну суму 160 000 грн був поставлений 21.04.2022р., що підтверджується видатковою накладною №ДА-0000699 від 21.04.2022р., натомість як мав бути поставлений у строк до 10.04.2022р.

За адресою м.Павлоград, вул. Заводська, 55 товар у кількості 20 000 л на загальну суму 160 000 грн був поставлений 21.04.2022р., що підтверджується видатковою накладною №ДА-0000721 від 21.04.2022р., натомість як мав бути поставлений у строк до 15.04.2022р.

За адресою м.Павлоград, вул. Заводська, 55 товар у кількості 20 000 л на загальну суму 160 000 грн був поставлений 25.04.2022р., що підтверджується видатковою накладною №ДА-0000731 від 25.04.2022р., натомість як мав бути поставлений у строк до 20.04.2022р.

За адресою м.Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 7 товар у кількості 20 000 л на загальну суму 160 000 грн був поставлений 21.04.2022р., що підтверджується видатковою накладною №ДА-0000681 від 20.04.2022р., натомість як мав бути поставлений у строк до 12.04.2022р.

За адресою м.Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 7 товар у кількості 20 000 л на загальну суму 160 000 грн був поставлений 26.04.2022р., що підтверджується видатковою накладною №ДА-0000744 від 26.04.2022р., натомість як мав бути поставлений у строк до 20.04.2022р.

За адресою м.Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 7 товар у кількості 20 000 л на загальну суму 160 000 грн був поставлений 02.05.2022р., що підтверджується видатковою накладною №ДА-0000762 від 02.05.2022р., натомість як мав бути поставлений у строк до 27.04.2022р.

За адресою м. Львів, вул. Стрийська,146 товар у кількості 20 000 л на загальну суму 160 000 грн був поставлений 21.04.2022р., що підтверджується видатковою накладною №ДА-0000710 від 21.04.2022р., натомість як мав бути поставлений у строк до 12.04.2022р.

За адресою м. Львів, вул. Стрийська,146 товар у кількості 20 000 л на загальну суму 160 000 грн був поставлений 21.04.2022р., що підтверджується видатковою накладною №ДА-0000712 від 21.04.2022р., натомість як мав бути поставлений у строк до 18.04.2022р.

За адресою м. Дніпро, вул. Надії Алексєєнко,46 товар у кількості 20 000 л на загальну суму 160 000 грн був поставлений 21.04.2022р., що підтверджується видатковою накладною №ДА-0000692 від 20.04.2022р., натомість як мав бути поставлений у строк до 13.04.2022р.

За адресою м. Дніпро, вул. Надії Алексєєнко,46 товар у кількості 20 000 л на загальну суму 160 000 грн був поставлений 25.04.2022р., що підтверджується видатковою накладною №ДА-0000735 від 25.04.2022р., натомість як мав бути поставлений у строк до 19.04.2022р.

За адресою м. Дніпро, вул. Надії Алексєєнко,46 товар у кількості 20 000 л на загальну суму 160 000 грн був поставлений 29.04.2022р., що підтверджується видатковою накладною №ДА-0000752 від 29.04.2022р., натомість як мав бути поставлений у строк до 27.04.2022р.

За адресою м. Київ, вул. Євгена Коновальця,38 товар у кількості 20 000 л на загальну суму 160 000 грн був поставлений 16.04.2022р., що підтверджується видатковою накладною №ДА-0000665 від 16.04.2022р., натомість як мав бути поставлений у строк до 13.04.2022р.

За адресою м. Запоріжжя, вул. Військбуд 123 товар у кількості 20 000 л на загальну суму 160 000 грн був поставлений 19.04.2022р., що підтверджується видатковою накладною №ДА-0000674 від 19.04.2022р., натомість як мав бути поставлений у строк до 13.04.2022р.

Таким чином, позивач зазначає, що поставка товару відповідачем відбулася з порушенням визначених строків, що відповідно до умов п.7.3 Договору та також положень ст.ст.231 Господарського кодексу України є підставою для нарахування пені у розмірі 0,1 % вартості товару, з яких допущено прострочення виконання, за кожний день прострочення.

За розрахунком позивача, наведеним у тексті позовної заяви, загальний розмір пені за порушення строків поставки товару становить 10 240 грн., які позивач просить суд стягнути з відповідача.

В обґрунтування позову позивач також посилається на положення ст.ст.525, 526, 610, 612 Цивільного кодексу України та ст.193 Господарського кодексу України.

Відповідач - ФОП Доленко А.В., проти позову заперечує, посилаючись на те, що виходячи з системного аналізу положень діючого законодавства, зокрема, ч.3 ст.549 Цивільного кодексу України, ст.1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», платником пені може виступати лише особа, яка несе грошові зобов`язання перед своїм контрагентом.

Відповідач зазначає, що зобов`язання поставити товар за своєю правовою природою не є грошовим зобов`язанням.

Зазначення у Договорі відповідальності постачальника за порушення строку поставки у вигляді нарахування пені у розмірі 0,1 % вартості товару, з яких допущено прострочення виконання, за кожний день прострочення, на думку відповідача, не перетворює неустойку в пеню за порушення грошового зобов`язання, так само як і обов`язок постачальника поставити товар не стає грошовим зобов`язанням.

Таким чином, відповідач дійшов висновку, що оскільки зобов`язання постачальника носять майновий характер, що виражається у вигляді поставки позивачу товару, то відповідач не несе перед позивачем будь-яких грошових зобов`язань за Договором, у зв`язку із чим стягнення з відповідача пені за прострочення поставки товару є безпідставним.

ФОП Доленко А.В. вважає, що викладене спростовує обставини щодо порушення ним строку поставки товару, у зв`язку із чим відсутні підстави для нарахування та стягнення з нього штрафних санкцій згідно з п.7.3 Договору, що вказує на безпідставність позовних вимог.

При цьому, відповідач посилається на правові висновки, викладені у постановах Верховного суду від 11.06.2019р. у справі 904/2882/18, від 8.12.2019р. у справі №922/788/19, від 15.04.2021р. у справі №910/8554/20.

Одночасно, посилаючись на положення ст.233 Господарського кодексу України та ч.3 ст.551 Цивільного кодексу України, відповідач просить суд у разі задоволення позовних вимог вирішити питання про зменшення суми пені, враховуючи повне виконання ФОП Доленко А.В. Договору №108/В33-2022, а також втрату відповідачем значної частини прибутків у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України.

Розглянув матеріали справи, заслухав пояснення представників сторін, судом встановлено, що 05.04.2022р. між В/ч НОМЕР_1 , як Замовником, та ФОП Доленко А.В., як Учасником, було укладено Договір №108/В33-2022, відповідно до умов якого Учасник зобов`язується поставити Замовникові якісні товари, зазначені у Специфікації, яка є невід`ємною частиною цього Договору (додаток №1), а Замовник - прийняти і оплатити такі товари.

Найменування (номенклатура, асортимент, кількість) товару зазначена в додатку 1 до цього Договору. Код ДК 021:2015:41110000-3 Питна вода (п.1.2 Договору).

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Таким чином, між сторонами склалися правовідносини щодо поставки товару.

Відповідно до п.10.1 Договору він набирає чинності з дня його підписання сторонами і діє до завершення воєнного стану, оголошеного Указом Президента України від 24.02.2022р, №64/2022 з урахуванням його продовження, а в частині оплати за поставлений товар - до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань.

За приписами ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Відповідно до ст.174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є укладання господарського договору та іншої угоди, що передбачені законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

За приписами ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст.627 Цивільного кодексу України, відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до п.5.1 Договору дата та місце поставки товару зазначається у письмовій заявці Замовника, сканкопія якої надсилається Замовником з його офіційної електронної пошти на електронну пошту учасника , вказану у розділі 13 цього Договору. Учасник зобов`язаний засобами телефонного зв`язку підтвердити Замовнику (його уповноваженій особі) отримання заявки. У заявці зазначається найменування товару, місце поставки товару, кількість товару та інша необхідна інформація для поставки товару.

У п.5.2 Договору сторони домовилися, що передача (приймання-здача) товару здійснюється в пункті відвантаження за адресою: м. Київ, вул. Нижньоюрківська, 8-А.

Відповідно до п.6.3.1 Договору Учасник зобов`язаний забезпечити поставку якісного товару у строки, встановлені цим Договором.

За умовами п.11.2 Договору Учасник зобов`язаний забезпечити виконання умов цього Договору у межах, визначених договором та законодавством.

Згідно п.5.3 Договору поставка здійснюється Учасником власними силами та засобами.

У п.5.6 Договору визначено, що право власності на товар переходить від Учасника до Замовника після прийняття товару на склад Замовника, факт засвідчується підписами уповноважених на це осіб Учасника та Замовника на відповідній видатковій накладній.

За матеріалами справи, на виконання умов Договору, 08.04.2022р. В/ч 3078 з офіційної електронної пошти на електронну пошту ФОП Доленко А.В. було надіслано сканкопію заявки №78/8/2-91 від 07.04.2022р. про необхідність поставки 520 000 л товару у відповідні місця постачання у визначені заявкою строки, а саме: до 10.04.2022р. - 20 000 л, до 12.04.2022р. - 60 000 л, до 13.04.2022р. - 80 000 л, до 15.04.2022р. - 20 000 л, до 18.04.2022р. - 20 000 л, до 19.04.2022р. - 40 000 л, до 20.04.2022р. - 60 000л, до 21.04.2022р. - 20 000л, до 25.04.2022р. - 20 000 л, до 27.04.2022р. - 40 000 л, до 28.04.2022р. - 40 000 л, до 30.04.2022р. - 60 000 л.

08 квітня 2022р. ФОП Доленко А.В. засобами телефонного зв`язку від підтвердив отримання заявки №78/8/2-91 від 07.04.2022р. на поставку товару у загальній кількості 520 000 л у відповідні строки, що підтверджується рапортом начальника відділення зберігання матеріально-технічних засобів Національної гвардії відділу закупівлі та зберігання матеріально-технічних засобів Національної гвардії.

Проте, визначений у заявці №78/8/2-91 від 07.04.2022р. товар частково був поставлений ФОП Доленко А.В. з порушенням строку, що підтверджується видатковою накладною №ДА-0000699 від 21.04.2022р., видатковою накладною №ДА-0000721 від 21.04.2022р., видатковою накладною №ДА-0000731 від 25.04.2022р., видатковою накладною №ДА-0000681 від 20.04.2022р., видатковою накладною №ДА-0000744 від 26.04.2022р., видатковою накладною №ДА-0000762 від 02.05.2022р., видатковою накладною №ДА-0000710 від 21.04.2022р., видатковою накладною №ДА-0000712 від 21.04.2022р., видатковою накладною №ДА-0000692 від 20.04.2022р., видатковою накладною №ДА-0000735 від 25.04.2022р., видатковою накладною №ДА-0000752 від 29.04.2022р., видатковою накладною №ДА-0000665 від 16.04.2022р., видатковою накладною №ДА-0000674 від 19.04.2022р.

За приписами ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно ст.526 Цивільного кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати свої зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Відповідно до ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язання встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Згідно ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Суб`єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу.

За приписами ч. ст. 231 зазначеного Кодексу у разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення умов зобов`язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг); за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Згідно п.7.3 Договору за порушення строку поставки товару, зазначеного у письмовій заявці Замовника, учасник сплачує Замовнику пеню у розмірі 0,1 % вартості товару, з яких допущено прострочення виконання, за кожний день прострочення. За прострочення поставки понад 30 календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 7% вартості непоставленого товару. У випадку порушення строку поставки понад 30 календарних днів чи не надання товарно- супровідних документів у термін, визначений у п.5.7 Договору, Замовник залишає за собою право на одностороннє розірвання цього Договору.

Перевіривши наданий позивачем до матеріалів справи розрахунок суми пені, судом встановлено, що він є вірним, у зв`язку із чим задоволенню підлягає вимога позивача про стягнення з ФОП Доленко А.В. пені у розмірі 10 240 грн.

Щодо позиції відповідача по справі стосовно відсутності підстав стягнення з нього пені за прострочення поставки товару у зв`язку із відсутністю будь-яких грошових зобов`язань за договором перед позивачем, суд вважає за необхідне зазначити, що за приписами ч. 2 ст. 216 Господарського кодексу України застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання.

За своєю правовою природою штрафні санкції виконують саме стимулюючу функцію, спонукаючи боржника до належного виконання своїх зобов`язань під загрозою застосування до нього цього виду відповідальності, та стягуються в разі порушення такого зобов`язання.

Неустойка має подвійну правову природу та є водночас способом забезпечення виконання зобов`язання та мірою відповідальності за порушення виконання зобов`язання, завданням якого є захист прав та інтересів кредитора у разі порушення зобов`язання боржником.

Завданням неустойки як способу забезпечення виконання зобов`язання та міри відповідальності є одночасно дисциплінування боржника (спонукання до належного виконання зобов`язання) та захист майнових прав та інтересів кредитора у разі порушення зобов`язання шляхом компенсації можливих втрат, у тому числі у вигляді недосягнення очікуваних результатів господарської діяльності внаслідок порушення зобов`язання.

Дійсно, як вірно зазначає відповідач, згідно з ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, відповідно до ст.233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому, повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Передбачене ст.233 Господарського кодексу України та ст.551 Цивільного кодексу України право суду на зменшення неустойки може бути реалізоване судом у кожному конкретному випадку за наслідками оцінки обставин справи, наведених учасниками справи обґрунтувань та дослідження доказів.

Зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Тобто, вирішення питання про зменшення неустойки та розмір, до якого вона підлягає зменшенню, закон відносить на розсуд суду.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 06.11.2018р. у справі №913/89/18, від 13.01.2020р. у справі №902/855/18, від 14.01.2020р. у справі №911/873/19, від 10.02.2020р. у справі №910/1175/19.

Проте, відповідачем не надано суду належних, допустимих та достовірних доказів в розумінні ст.ст.76, 77, 78, 79, 91 ГПК України на підтвердження наявності поважності причин неналежного виконання зобов`язань та причинних наслідків, винятковості даного випадку та невідповідності розміру пені наслідкам порушення.

Як унормовано ч.1 ст.96 Цивільного кодексу України, юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями, а ст.ст.525, 526 названого Кодексу і ст.193 Господарського кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. При цьому, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст.42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Отже, укладаючи Договір, відповідач усвідомлював обсяг зобов`язань, які виникають на його підставі, зокрема і щодо строків поставки товару, розміру штрафних санкцій та мав докласти зусиль для їх належного виконання, в іншому випадку - нести відповідальність за невиконання

Відповідно до ч.3 ст.13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Таким чином, враховуючи все викладене вище, на думку суду, відсутні підстави для звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання у частині строків поставки товару.

За приписами ч.1 ст.73 цього Кодексу доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

При цьому, відповідно до ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача у відповідності до положень ст.129 ГПК України.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 123, 129, 232, 238, 240, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України до Фізичної особи-підприємця Доленка Анатолія Володимировича про стягнення пені у розмірі 10 240 грн. - задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Доленка Анатолія Володимировича ( АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_3 , електронна адреса: ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_2 , електронна адреса: ІНФОРМАЦІЯ_2 ) пеню у розмірі 10 420 грн та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 481 грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його проголошення (підписання).

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено 13 грудня 2022р. у зв`язку із відсутністю електропостачання у приміщенні Господарського суду Одеської області.

Суддя Н.В. Рога