номер провадження справи 12/51/22-34/87/22
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2022 Справа № 908/583/22

м. Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі судді Науменка А.О.,

при секретареві судового засідання Драковцевій В.В.,

розглянувши матеріали справи № 908/583/22

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Топальянсбуд», ідентифікаційний код юридичної особи 42715132 (вул. Матросова, буд. 45 В, м. Знам`янка, Кропивницький район, Кіровоградська область, 27400)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат», ідентифікаційний код юридичної особи 38983006 (вул. Теплична, буд. 18, м. Запоріжжя, 69600)

про стягнення 416 886 грн 21 коп.

За участю уповноважених представників сторін:

від позивача: Артюхов Д.С., адвокат (в режимі відеоконференції);

від відповідача: Кравченко Г.О., положення, довіреність № 38 від 24.12.2021

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Топальянсбуд» звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою від 29.03.2022 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат» про стягнення основної заборгованості в сумі 337003,59 грн, пені в сумі 108031,08 грн, трьох процентів річних в сумі 21154,80 грн та інфляційних втрат в сумі 62196,17 грн за договором про надання послуг № 443 від 30.08.2019, що разом складає 528385,64 грн.

При цьому в пункті 3 прохальної частини поданої позовної заяви позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 20000,00 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.04.2022 наведену вище позовну заяву передано для розгляду судді Смірнову О.Г.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 18.04.2022 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Топальянсбуд» від 29.03.2022 залишено без руху в порядку приписів ч. 1 ст. 174 ГПК України.

05.05.2022 на адресу суду від позивача надійшла заява б/н від 02.05.2022, відповідно до якої усунуто недоліки, які зумовили залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 19.05.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/583/22, присвоєно справі номер провадження 12/51/22, визнано справу малозначною та визначено здійснення розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

06.06.2022 на адресу суду від відповідача у справі надійшов відзив вих. № 25-16/78 від 03.06.2022 на позовну заяву, в якому останній зазначає зокрема наступне:

- в позовній заяві позивач зазначає, що згідно із п. 5.2. Договору остаточний розрахунок за надані послуги (за вирахуванням передплати) здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок Виконавця протягом 30 (тридцяти) банківських днів на підставі акту прийому-передачі послуг за формою КБ-2в та довідки за формою КБ-3, складених сторонами за результатами здачі-приймання наданих послуг;

- відповідач не погоджується з таким твердженням, оскільки відповідно до п. 5.2. Договору остаточний розрахунок за надані послуги (за вирахуванням передплати) здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок Виконавця протягом 60 (шістдесяти) банківських днів на підставі акту прийому-передачі послуг за формою КБ-2в та довідки за формою КБ-3, складених сторонами за результатами здачі-приймання наданих послуг;

- оскільки кінцевим терміном (остаточний розрахунок протягом 60 банківських днів) для оплати рахунку № 3 від 28.12.2029 та № 4 від 28.12.2029 є 27.03.2020, строк нарахування 3% річних починається з 30.03.2020;

- на підставі ст. 625 ЦК України ТОВ ЗТМК здійснено контррозрахунок 3% річних, відповідно до якого сума 3% річних становить 19 370,76 грн.;

- отже, позовні вимоги в частині стягнення 3 % річних на суму 1784,04 грн не підлягають задоволенню;

- на підставі ст. 625 ЦК України ТОВ ЗТМК здійснено контррозрахунок інфляційних втрат, відповідно до якого сума інфляційних втрат становить 60 955,28 грн;

- у зв`язку з чим позовні вимоги ТОВ Топальянсбуд в частині стягнення інфляційних нарахувань на суму 1 240,89 грн не підлягають задоволенню;

- зазначає, що розрахунок пені позивача у розмірі 108031,08 грн. за період з 03.02.2020 по 23.02.2022 не відповідає діючому законодавству;

- відповідно до частини шостої статті 232 ГК нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано;

- нарахування штрафних санкцій, зокрема, пені припинилося з 30.09.2020 року, а строк позовної давності із стягнення пені сплив 30.09.2021 року і тому ТОВ "ЗТМК" заперечує проти стягнення позивачем пені у розмірі 108 031,08 грн. Просить прийняти відзив до розгляду та врахувати його при розгляді справи по суті та ухваленні судового рішення у справі № 908/583/22.

15.06.2022 на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій останній зазначає зокрема наступне:

- відповідач не заперечує наявність основного боргу у розмірі 397793,26 грн;

- позивач погоджується з розрахунком відповідача в частині нарахування та стягнення 3% річних у розмірі 19370,76 грн та інфляційних втрат у розмірі 60955,28 грн та вважає обґрунтованим стягнення 3% річних у розмірі 19370,76 грн та інфляційних втрат у розмірі 60955,28 грн згідно розрахунку відповідача;

- позивач звертає увагу, що у відповідності до п. 9.4. Договору у разі прострочення строків оплати наданих та прийнятих без зауважень послуг, Замовник сплачує пеню розмірі 0,1 відсотка за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки Національного Банку України, яка діяла в період прострочення;

- вважає, що сформульоване у п. 9.4. Договору положення «за кожен день прострочення... яка діяла в період прострочення» є договірним встановленням періоду нарахування пені з вказівкою на подію, яка має неминуче настати (фактичний момент оплати);

- у зв`язку з цим, позивач підтримує вимогу про стягнення з відповідача пені у розмірі 108031,08 грн.

Підставою заявлених в даній справі позовних вимог є укладений між сторонами договір про надання послуг № 443 від 30.08.2019.

Позивач надав разом із позовною заявою підписаний з відповідачем договір про надання послуг № 443 від 30.08.2019 (у належним чином засвіченій копії), в пункті 5.2. якого зазначено, що остаточний розрахунок за надані послуги (за вирахуванням передплати) здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок Виконавця протягом 30 (тридцяти) банківських днів на підставі Акту прийому-передачі послуг за формою КБ-2в та довідки за формою КБ-3, складених сторонами за результатами здачі-приймання наданих послуг.

При цьому відповідач разом із відзивом на позовну заяву надав суду підписаний з позивачем договір про надання послуг № 443 від 30.08.2019 (у належним чином засвіченій копії), в пункті 5.2. якого зазначено, що остаточний розрахунок за надані послуги (за вирахуванням передплати) здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок Виконавця протягом 60 (шістдесяти) банківських днів на підставі Акту прийому-передачі послуг за формою КБ-2в та довідки за формою КБ-3, складених сторонами за результатами здачі-приймання наданих послуг.

Разом з тим, як вказано вище відповідач у відзиві на позовну заяву виклав контррозрахунки трьох процентів річних та інфляційних витрат, з якими позивач погодився, вказавши про це у відповіді на відзив.

Однак відповідач заперечив проти заявленої до стягнення пені в сумі 108031,08 грн., проте позивач вимоги про стягнення пені підтримав.

Таким чином, враховуючи наявність в матеріалах справи двох примірників договору про надання послуг № 443 від 30.08.2019, в пунктах 5.2. яких зазначені різні строки проведення остаточних розрахунків за надані послуги, суд позбавлений можливості встановити коли настав строк оплати наданих послуг, а також перевірити розрахунок пені, проти якого заперечує відповідач, та вирішити спір по суті.

Враховуючи вищевикладене, з метою правильного вирішення спору по суті, суд дійшов висновку за власною ініціативою про доцільність переходу від спрощеного позовного провадження до розгляду дійсної справи за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження у справі, а також витребувати у позивача та відповідача примірники договору про надання послуг № 443 від 30.08.2019 в оригіналі (для огляду в судовому засіданні).

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.09.2022 справу № 908/583/22 передано на розгляд судді Науменку А.О.

Враховуючи предмет позову та обставини справи, суд дійшов до висновку про прийняття справи до провадження в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання призначити на 04.10.2022 об 11 год. 00 хв.

Сторони належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи.

27.09.2022 до суду від позивача у справі електронною поштою з електронним цифровим підписом надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог та пояснення у даній справі.

04.10.2022 до суду від відповідача у справі електронною поштою з електронним цифровим підписом надійшли письмові пояснення.

В судовому засіданні 04.10.2022 здійснювалась відеоконференція та фіксування судового процесу.

Суд оголосив склад суду. Відводи суду та секретарю відсутні.

Представник позивача підтримав подану заяву про зменшення розміру позовних вимог.

Згідно зі ст. 42 Господарського процесуального кодексу України:

Учасники справи мають право:

3) подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Відповідно до ст. 46 ГПК України:

Крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу:

2) позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно з заявою про зменшення позовних вимог, позивач визначає нарахування інфляційних втрат та 3% річних з 61 банківського дня та зменшує розмір позовних вимог щодо стягнення пені повністю і просить стягнути з відповідача на користь позивача 416 886 грн 21 коп., з яких: 337 003 грн 59 коп. основна заборгованість, 19 378 грн 39 коп. 3% річних та 60 504 грн 23 коп. інфляційні втрати.

Судом прийнято до розгляду зменшені позовні вимоги.

Предметом судового розгляду у даній справі є вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 416 886 грн 21 коп., з яких: 337 003 грн 59 коп. основна заборгованість, 19 378 грн 39 коп. 3% річних та 60 504 грн 23 коп. інфляційні втрати.

За наслідками судового засідання, враховуючи, що питання, визначені ч. 2 ст. 182 ГПК України, не можуть бути розглянуті в даному підготовчому засіданні, суд відклав підготовче засідання на 20.10.2022 о 10 год. 40 хв., з можливістю відеоконференції, про що сторони повідомлені в судовому засіданні.

Підготовче засідання, призначене на 20.10.2022 не відбулося, про що Господарським судом Запорізької області постановлено ухвалу від 11.10.2022 у даній справі та повідомлено сторін.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 24.10.2022 підготовче засідання призначене на 09.11.2022.

В судовому засіданні 09.11.2022 здійснювалась відеоконференція та фіксування судового процесу.

Представник відповідача повідомила про направлення до суду відповідних пояснень.

Представник позивача підтримав отримання від відповідача пояснень.

Судом прийняті до розгляду пояснення відповідача.

Представники сторін зазначили про надання всіх документів до справи та не заперечували проти призначення справи до розгляду по суті.

За наслідками судового засідання, суд, на підставі ст. 185 Господарського процесуального кодексу України, постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті на 30.11.2022 об 11 год. 30 хв.

Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи по суті.

В судовому засіданні 09.11.2022 здійснювалась відеоконференція та фіксування судового процесу.

Суд розпочав розгляд справи по суті.

Представник позивача підтримав позов повністю та просив суд задовольнити зменшені позовні вимоги та стягнути з відповідача на користь позивача 20 000 грн 00 коп. витрат на професійну правову допомогу.

Представник відповідача просив суд задовольнити позов частково, з урахуванням перерахунку відповідачем 3% річних та зменшити витрати на професійну правову допомогу, з урахуванням співмірності та обґрунтованості відповідних вимог.

За наслідками судового засідання 30.11.2022 судом ухвалено рішення.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представників сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Топальянсбуд» (виконавцем, позивачем у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат» (замовником, відповідачем у справі) 30.08.2019 укладено договір № 443 про надання послуг (надалі договір).

Згідно з предметом договору виконавець зобов`язується на свій ризик надати послуги по об`єкту «Цех №19. Поточний ремонт автодоріг комбінату» (код ДК 021:2015-45230000-8), а замовник зобов`язується прийняти і оплатити якісне надання послуг.

Відповідно до п. 3.2 договору об`єктом надання послуг за цим договором є територія ТОВ «ЗТМК», розташована за адресою: 69600, м. Запоріжжя, вул. Теплична,16.

Згідно з п. 3.1 договору термін надання послуг з поточного ремонту автодоріг комбінату визначається Графіком надання послуг (Додаток №2), який є невід`ємною частиною договору.

Як передбачено п. 4.1 договору вартість послуг за ним згідно з Договірною ціною (твердою), що є Додатком № 1 до договору з урахуванням нормативної потреби, загальновиробничих та адміністративних витрат, та становить 568 276,08 грн, у т. ч. ПДВ ;. сумі 94 712,68 грн.

Пунктом 4.2 договору передбачено, що його ціна може бути зменшена за взаємною згодою сторін.

У відповідності до п. 5.1 договору передплата у розмірі 70% вартості послуг згідно з договірною ціною по цьому договору здійснюється замовником в сумі 397 793 грн 26 коп., в т. ч. ПДВ 66 298,88 грн протягом 10 банківських днів, на підставі виставленого виконавцем рахунку.

17 грудня 2019 року, у зв`язку з необхідністю надання додаткових послуг в межах договору, між сторонами договору було укладено додаткову угоду № 1 до договору, згідно з якою п. 4.1 договору викладено в новій редакції, якою передбачено, що договірна ціна (тверда) з урахуванням додаткових робіт, нормативної потреби загальновиробничих та адміністративних витрат, визначається у кошторисах і складає 858 831 грн 67 коп. , в тому числі ПДВ у сумі 143 138,61 грн, з рахуванням додаткових робіт, що визначаються у кошторисі договірної ціни (додаток №1 до додаткової угоди №1) і складають 290 555 грн 59 коп., в тому числі ПДВ у сумі 48 425,93 грн.

Також у п. 2 додаткової угоди викладено у новій редакції п. 5.1 договору, згідно з яким передплата за договором здійснюється замовником в сумі 397 793 грн 26 коп., в т. ч. ПДВ 66 298,88 грн протягом 10 банківських днів, на підставі виставленого виконавцем рахунку.

Пунктом 4 додаткової угоди встановлено, що всі питання не врегульовані цією додатковою угодою, регулюються, тлумачаться і підлягають виконанню сторонами у заповідності з положеннями договору № 443 від 30.08.2019.

Станом на 28 жовтня 2019 року, на виконання умов п. 5.1 договору, відповідач перерахував на користь позивача передплату у загальному розмірі 397 793 грн 26 коп. (від 27.09.2019 - 200 000,00 грн; 18.10.2019 - 97 793,26 грн; 28.10.2019 - 100 000,00 грн.

Положеннями п.п. 7.9, 7.12 договору передбачено, що прийом наданих послуг оформлюється актом за формою КБ-2в та довідкою за формою КБ-3 і підписується уповноваженими представниками сторін. Виконавець передає замовнику виконавчу документацію до підписання акту за формою КБ-2в та довідки за формою КБ-3.

Позивач, як виконавець надав послуги (виконав роботи) за договором, з урахуванням додаткової угоди на загальну суму 809 796,85 грн, а відповідач прийняв їх без зауважень, що підтверджується актом № 1 приймання виконання будівельних робіт за грудень 2019 року згідно договору за формою КБ-2в від 28.12.2019 та довідкою про вартість виконаних робіт за грудень 2019 року за формою КБ-3 від 28.12.2019 на суму 565 810,25 грн; а також актом № 2 приймання виконання будівельних робіт за грудень 2019 року згідно Додаткової угоди до договору за формою КБ-2в від 28.12.2019 та довідкою про вартість виконаних робіт за грудень 2019 року за формою КБ-3 від 28.12.2019 на суму 243 986,60 грн.

Таким чином, загальна сума наданих послуг (виконаних робіт) позивачем за договором, з урахуванням додаткової угоди, які прийнято без зауважень замовником, складає 809 796,85 грн.

Згідно з п. 5.2 договору остаточний розрахунок за надані послуги (за вирахуванням передплати) здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок виконавця протягом 60 (шістдесяти) банківських днів на підставі акту прийому-передачі послуг за формою КБ-2в та довідки за формою КБ-3, складених сторонами за результатами здачі-приймання наданих послуг. Погашення передплати здійснюється шляхом вирахування вартості використаних матеріалів за звітній період із суми виконаних робіт, зазначеній у довідці КБ-3. Акт прийому-передачі послуг за формою КБ-2в та довідка за формою КБ-3 підписується у кількості 6-ти примірників, за умови, що послуги надані належним чином та у вказаний термін.

Враховуючи, що загальна сума наданих послуг (виконаних робіт) за договором, з урахуванням додаткової угоди, складає 809 796,85 грн, а у відповідності до п. 5.1 договору, відповідач перерахував на користь позивача передплату у загальному розмірі 397 793,26 грн, 28.12.2019 з урахуванням п. 5.2 договору, разом з актами № 1 та № 2 за формою КБ-2в та довідками за формою КБ-3, позивач надав відповідачеві рахунки-фактури №3 та № 4 від 28.12.2019 на загальну суму 412 003,59 грн (809 796,85 - 397 793,26) згідно наданих послуг (виконаних робіт) за договором та додатковою угодою.

Відповідач частково сплатив відповідні рахунки в сумі 75 000, 00 грн (02.03.2020 50 000, 00 грн та 28.05.2020 25 000,00 грн).

Враховуючи наявність у відповідача перед позивачем простроченої заборгованості в сумі 337 003 грн 59 коп. за вказаним договором та додатковою угодою позивач звернувся до суду з даним позовом.

Стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Топальянсбуд» 337 003 грн 59 коп. основної заборгованості, 19 378 грн 39 коп. 3% річних та 60 504 грн 23 коп. інфляційних втрат та судових витрат (судового збору та 20 000 грн 00 коп. виртрат на професійну правничу допомогу було предметом судового розгляду у даній справі.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з такого.

Обставини справи свідчать, що спірні правовідносини сторін врегульовані договором № 443 про надання послуг від 30.08.2019.

Згідно зі ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 1 статті 837 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові (ч. 2 ст. 837 Цивільного кодексу України).

Строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду (частина 1 статті 846 ЦК України).

Відповідно до ст. 854 ЦК України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Як свідчать матеріали справи, на виконання умов договору № 443 про надання послуг від 30.08.2019, позивач, як виконавець надав відповідачеві послуги (виконав роботи) за договором, з урахуванням додаткової угоди, на загальну суму 809 796,85 грн, а відповідач прийняв їх без зауважень, що підтверджується актом № 1 приймання виконання будівельних робіт за грудень 2019 року згідно договору за формою КБ-2в від 28.12.2019 та довідкою про вартість виконаних робіт за грудень 2019 року за формою КБ-3 від 28.12.2019 на суму 565 810,25 грн; а також актом № 2 приймання виконання будівельних робіт за грудень 2019 року згідно Додаткової угоди до договору за формою КБ-2в від 28.12.2019 та довідкою про вартість виконаних робіт за грудень 2019 року за формою КБ-3 від 28.12.2019 на суму 243 986,60 грн.

Відповідач за умовами договору перерахував на користь позивача передплату у загальному розмірі 397 793 грн 26 коп. (від 27.09.2019 - 200 000,00 грн; 18.10.2019 - 97 793,26 грн; 28.10.2019 - 100 000,00 грн), а також сплатив за рахунками-фактурами №3 та № 4 від 28.12.2019 75 000, 00 грн (02.03.2020 50 000, 00 грн та 28.05.2020 25 000,00 грн).

Факт надання послуг (виконання робіт) на виконання умов договору та додаткової угоди між сторонами підтверджується матеріалами справи та не заперечується сторонами у справі.

Наявність простроченої заборгованості у відповідача перед позивачем в сумі 337 003 грн 59 коп. за надані позивачем відповідачеві послуги (виконані роботи) за договором та додатковою угодою підтверджується матеріалами справи та не заперечується відповідачем.

Редакція пункту 5.2 договору щодо остаточного розрахунку за надані послуги (за вирахуванням передплати), який здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок виконавця протягом саме 60 (шістдесяти) банківських днів на підставі акту прийому-передачі послуг за формою КБ-2в та довідки за формою КБ-3, складених сторонами за результатами здачі-приймання наданих послуг, підтверджується матеріалами справи та сторонами у письмово поданих документах, а також інформації, яка мститься на веб-сайті zakupki.prom.ua.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає обґрунтованими, документально підтвердженими та правомірно заявленими вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача 337 003 грн 59 коп. основної заборгованості.

Статтею 599, 612 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Так, з урахуванням вимог п. 5.2 договору, прострочення з оплати за актами виникло саме з 30.03.2020.

За приписами ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем заявлено до стягнення інфляційні втрати в сумі 60 504 грн 23 коп. та 3% річних в сумі 19 378 грн 39 коп. за загальний період з 30.03.2020 по 23.02.2022.

При цьому, позивачем не враховано, що день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюються відповідні стягнення інфляційних нарахувань та 3% річних і за умовами договору, остаточні розрахунки за надані послуги (виконані роботи) здійснюються на підставі акту прийому-передачі послуг, а не актів.

Судом перевірені розрахунки позивача вищевказаних сум та частково задоволені вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 3% річних, а саме в сумі 19 370 грн 76 коп., в іншій частині вказаних вимог в сумі 7 грн 62 коп. суд відмовляє, як у безпідставно заявлених до стягнення.

Розрахунок інфляційних втрат позивачем здійснено вірно.

Судом задовольняються вимоги позивача щодо стягнення з відповідача інфляційних втрат в сумі 60 504 грн 23 коп.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судовий збір за позовом відноситься на сторони пропорційно задоволеним вимогам, у зв`язку з чим, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 6 253 грн 18 коп. судового збору. 0 грн 11 коп. судового збору залишається за позивачем.

При цьому, суд зазначає, що враховуючи зменшення позивачем позовних вимог, прийнятих судом до розгляду, позивачеві підлягає поверненню з держбюджету судовий збір в сумі 1672 грн 49 коп.

Відповідно до положень Закону України «Про судовий збір» вказана сума судового збору підлягає поверненню позивачеві за його відповідним клопотанням, поданим до суду згідно з вказаним законом.

Разом з позовною заявою, позивач, відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 162 ГПК України, надав заяву про попередній орієнтовний розрахунок витрат, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу у сумі 20 000 грн 00 коп.

Відповідно до статті 16 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

У позовній заяві позивач навів попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат на правову допомогу в розмірі 44000,00 грн.

Згідно з ч. 4 ст. 124 ГПК України попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правової допомоги.

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно з ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката, відповідно до частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Дія вказаного закону поширюється тільки на осіб, які є адвокатами.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Стаття 627 ЦК України закріплює принцип свободи договору.

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналогічні положення містяться у ст. 28 Правил адвокатської етики, затверджених звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09.06.2017.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях ст. 627 ЦК України, принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану роботу, закріпленому у статті 43 Конституції України.

Аналогічну правову позиції викладено в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19.

Суд оцінює рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18.

Також, суд зазначає, що розмір судових витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється згідно з умовами договору про надання правової допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачено) відповідною стороною або третьою особою.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі № 910/906/18.

Так, позивач у позові заявив про орієнтовний розрахунок суми витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000 грн 00 коп. та надав відповідні докази договір про надання правової допомоги № 22/03/22 від 22.03.2022 зі Специфікацією № 1 та Актом № 1 прийняття-передачі наданих послуг від 29.03.2022.

Про відповідну суму стягнення витрат на професійну правничу допомогу представник позивача заявив і у судовому засіданні 30.11.2022 та просив суд стягнути ці витрати на користь позивача з відповідача.

Як свідчать матеріали справи, 22.03.2022 між позивачем (клієнтом) та Адвокатським бюро «Дмитра Артюхова» (виконавцем) укладено договір про надання правової допомоги № 22/03/22 про надання виконавцем правової допомоги та оплати клієнтом цієї допомоги.

Згідно з п. 3.1 договору та Спцифікації № 1 від 22.03.2022 до договору позивач зобов`язався здійснити оплату послуг (гонорару) виконавця адвоката за договором у розмірі 20 000 грн 00 коп. шляхом перерахування коштів протягом десяти банківських днів з моменту набрання рішенням суду у даній справі.

Актом № 1 приймання-передачі наданих послуг за договором № 22/03/22 від 22.03.2022 від 29.03.2022 сторони підтвердили виконання виконавцем юридичних послуг та прийняття клієнтом-позивачем послуг та зобов`язання їх оплатити, а саме: проведення аналізу та оцінки наданих клієнтом документів - 1 год., підготовку правової позиції щодо спірних правовідносин 1 год., підготовка та узгодження з клієнтом позивачем позовної заяви до суду 6 год. вартістю 20 000 грн 00 коп.

Матеріалами справи підтверджується фактичне надання адвокатом позивачу зазначених послуг.

Однак, відповідач виклав заперечення щодо заявленого розміру витрат на правничу допомогу, посилаючись на те, що вони є неспівмірними зі складністю справи та виконаним адвокатом обсягом роботи та просив суд зменшити розмір цих витрат до співмірного розміру, з урахуванням обставин даної справи.

Так, предметом позовних вимог у даній справі є стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Топальянсбуд» 337 003 грн 59 коп. основної заборгованості за договором про надання послуг № 443 від 30.08.2019 за надані за двома актами послуги, як частково були оплачені відповідачем до подання позову, а також 19 378 грн 39 коп. 3% річних та 60 504 грн 23 коп. інфляційних втрат.

Позивач, в процесі розгляду справи зменшував попередньо заявлені вимоги (528 385 грн 64 коп.) до остаточних (416 886 грн 21 коп.), при цьому з урахуванням редакції п. 5.2 договору про надання послуг.

Судом частково задоволені зменшені позовні вимоги, беручи до уваги помилковий розрахунок позивачем 3% річних.

Суд визнав заперечення відповідача проти заявленого розміру витрат на правову допомогу часткового обґрунтованими з огляду на те, що за висновком суду такі послуги як проведення аналізу та оцінки наданих клієнтом документів та підготовка правової позиції щодо спірних правовідносин і є складовою послуги з підготовки позовної заяви.

Дана справа не є надскладною і не потребує вивчення великої кількості документів та здійснення відповідних складних розрахунків. До того ж позивач, з урахуванням відповідної редакції пункту договору про надання послуг щодо їх оплати зменшив позовні вимоги в процесі розгляду справи та перерахував відповідні суми інфляційних та 3% річних.

Підсумовуючи вищевикладене, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат, розумності їхнього розміру, враховуючи конкретні обставини справи, суд вважає, що 10 000,00 грн становлять співмірні і розумні витрати позивача на професійну правничу допомогу у даній справі, однак ці вимоги задовольняються частково, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог.

Враховуючи викладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 9 999 грн 63 коп. витрат на професійну правничу допомогу. В іншій частині вимог щодо стягнення 10 000 грн 18 коп. витрат на професійну правничу допомогу суд відмовляє.

Керуючись ст.ст. 129, 237, 238, 240, 241, 255, 256 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат», ідентифікаційний код юридичної особи 38983006 (вул. Теплична, буд. 18, м. Запоріжжя, 69600) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Топальянсбуд», ідентифікаційний код юридичної особи 42715132 (вул. Матросова, буд. 45 В, м. Знам`янка, Кропивницький район, Кіровоградська область, 27400) 337 033 (триста тридцять сім тисяч тридцять три) грн 59 коп. основної заборгованості, 60 504 (шістдесят тисяч п`ятсот чотири) грн 23 коп. інфляційних втрат, 19 370 (дев`ятнадцять тисяч триста сімдесят) грн 76 коп. 3% річних, 6 253 (шість тисяч двісті п`ятдесят три) грн 18 коп. судового збору та 9999 (дев`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто девять) грн 82 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

3. В іншій частині позову щодо стягнення 7 грн 63 коп. 3% річних, 0 грн 11 коп. судового збору та 10 000 грн 18 коп. витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення буде складено та підписано 08.12.2022.

Суддя А.О. Науменко