ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" грудня 2022 р. м. Рівне Справа № 918/694/22

Господарський суд Рівненської області у складі судді О. Андрійчук, за участю секретаря судового засідання Ю.Філатової, розглянувши за правилам загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Фізичної особи - підприємця Павлушенко Руслани Яківни

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика"

третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Володимир Бригіда

третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватний виконавець виконавчого округу Рівненської області Дарія Капустіна,

про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

за участю представників учасників:

від позивача: В. Січкар, ордер ВК № 1052355 від 30.08.2022,

від відповідача: не з`явився,

від третьої особи: не з`явився,

від третьої особи: не з`явився,

УСТАНОВИВ:

У вересні 2022 року Фізична особа - підприємець Павлушенко Руслана Яківна (позивач) звернулася до Господарського суду Рівненської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" (відповідач) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Стислий виклад позиції позивач, заперечень відповідача, пояснень третіх осіб.

Згідно із позовною заявою, позивачка зазначає, що кредитний договір нотаріально не посвідчувався, а відтак вчинення виконавчого напису є незаконним; заборгованість не є безспірною; жодних повідомлень про вчинення виконавчого напису позивачці не направлялося; нотаріус здійснював нотаріальну діяльність за межами нотаріального округу тощо.

У матеріально-правове обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на ст. 13-1, 42, 87, 88 Закону України "Про нотаріат", Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів тощо.

Відповідач та треті особи своїм правом на надання відзиву та пояснень не скористалися, а відтак розгляд справи здійснюється за наявними матеріалами.

Процесуальні рішення, заяви і клопотання учасників, результати їх розгляду.

Ухвалою суду від 12.09.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 918/694/22 за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначене на 19.10.2022. Цією ж ухвалою залучено до участі у справі в якості третіх осіб на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Володимира Бригіду та приватного виконавця виконавчого округу Рівненської області Дарію Капустіну.

26.09.2022 від приватного виконавця Д. Капустіної надійшла заява, в якій надано ідентифікатор доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, а також висловлено прохання про розгляд справи без її участі.

Ухвалою суду від 19.10.2022 підготовче засідання відкладено на 07.11.2022.

19.10.2021 від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу В. Бригіди надійшли документи, які подавалися для вчинення оспорюваного виконавчого напису від 21.09.2021 № 48899, а також висловлено прохання про розгляд справи без його участі.

20.10.2022 через канцелярію суду від представника позивача виконання вимог ухвали суду від 12.09.2022 надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 07.11.2022 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті на 05.12.2022.

Інших заяв і клопотань від учасників не надходило.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності та взаємозв`язку, оцінивши надані докази, заслухавши пояснення присутніх представників учасників, суд установив таке.

Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

01.01.2021 між позивачкою (позичальник) та відповідачем (кредитодавець) укладено договір № 143389-КС-004 про надання кредиту, за п. 1 якого кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 42 000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплати відсотки за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором та Правилами про надання грошових коштів у кредит фізичним особам-підприємцям. Строк кредиту: 24 тижні, процента ставка: в день 0,68875650, фіксована, комісія за надання кредиту: 2 100,00 грн, загальний розмір наданого кредиту: 42 000,00 грн, термін дії договору: 18.06.2021, орієнтовна загальна вартість наданого кредиту: 76 440,00 грн.

21.12.2021 відповідач звернувся до третьої особи на стороні відповідача - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу В. Бригіди із заявою № 198663 про вчинення виконавчого напису на договорі № 143389-КС-004 про надання кредиту від 01.01.2021 про стягнення заборгованості в сумі 71 649,06 грн.

До вказаної заяви відповідачем долучені такі документи: кредитний договір, виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення, довідка, повідомлення про порушення основного зобов`язання, документи стягувача та директора стягувача.

21.12.2021 на підставі виконавчого напису, вчиненого нотаріусом Київського міського нотаріального округу В. Бригідою, звернуто стягнення з позивачки, яка є боржницею за кредитним договором № 143389-КС-004 від 01.01.2021, укладеним з відповідачем.

Як зазначено у виконавчому написі, строк платежу настав. Боржницею допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 12.02.2021 по 31.05.2021. Сума заборгованості становить 71 649,06 грн, що складається з: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 39 749,12 грн, прострочена заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом - 31 899,94 грн, комісія 0,00 грн. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі ст. 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плату з стягувача в розмірі 600,00 грн, які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника на користь стягувача, становить 72 249,06 грн.

17.01.2022 постановою приватного виконавця виконавчого округу Рівненської області Д. Капустіною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 68179753 на підставі виконавчого напису нотаріуса № 48899 від 21.12.2021.

З урахуванням викладеного судом установлено, що між сторонами виникли спірні правовідносини, пов`язані із вчиненням виконавчого напису нотаріуса та його законністю, регулювання яких здійснюється ЦК України, Законом України "Про іпотеку", Законом України "Про нотаріат", Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172.

Норми права, що підлягають до застосування, та мотиви їх застосування, оцінка аргументів, наведених сторонами.

Приписами ст. 18 ЦК України унормовано, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Вчинюючи виконавчі написи, нотаріус відповідно до закону встановлює та офіційно визнає факт наявності певної безспірної заборгованості та викладає такий свій висновок у відповідному нотаріальному акті - документі (виконавчому написі), що одночасно є підставою для примусового виконання (п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження").

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Відповідно до ст. 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України "Про нотаріат" визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

З урахуванням приписів ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

За п. 1.1.-1.4. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріуси відмовляють у вчиненні виконавчого напису у випадках, коли витребовується майно, звернення стягнення на яке забороняється законодавством України або здійснюється виключно на підставі рішення суду. Виконавчий напис вчинюється нотаріусом незалежно від місця виконання вимоги, місцезнаходження боржника або стягувача.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172.

Так, згідно з п. 1 цього Переліку стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого п. 1-1 цього переліку). Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Згідно з п. п. 3.1, 3.2, 3.4 п. 3 глави 16 Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172.

Отже, оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів) є одним з обов`язкових документів, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, на підставі яких вчиняється виконавчий напис.

Як установлено судом, однією з підстав для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є його вчинення на кредитному договорі, який нотаріально не посвідчувався.

При цьому суд зауважує, що постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662 Перелік документів доповнено розділом «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».

Заразом постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 залишено без змін.

Оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Судом установлено, що укладений між банком та позивачкою кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника (відповідний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 у справі № 910/10374/17).

Зазначене дає підстави для визнання виконавчого напису № 48899 від 21.12.2021 таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час їх вчинення вимог ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів.

Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Щодо інших аргументів, на які посилався позивач та яким не була дана оцінка, то Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. У справі "Серявін та інші проти України" зазначено, що призначення обґрунтованого рішення полягає у тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Усправах "Волошин проти України", "Бацаніна проти Росії" зазначено, що принцип рівності сторін вимагає "справедливого балансу між сторонами", і кожній стороні має бути надано відповідну можливість для представлення своєї справи в умовах, що не ставлять її у суттєво невигідне становище. У справі "Проніна проти України" вказано, що суд зобов`язаний оцінити кожен специфічний, доречний та важливий аргумент, а інакше суд не виконає свої зобов`язання щодо п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Крім цього у справі " Бендерський проти України " вказано, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлі обставин кожної справи (…). Конвенція не гарантує захист теоретичних та ілюзорних прав, а гарантує захист прав конкретних та ефективних (…). Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді "заслухані", тобто належним чином вивчені судом.

Ураховуючи наявність підстав для задоволення позовної заяви у зв`язку з порушення ст. 87 Закону України «Про нотаріат», Переліку документів, у суду відсутня необхідність надавати правову оцінку іншим аргументам позову.

Висновки суду за результатами вирішення спору.

За результатами з`ясування обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні, і з наданням оцінки всім аргументам учасників справи у їх сукупності та взаємозв`язку, як це передбачено вимогами ст. 75-79, 86 ГПК України, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Розподіл судових витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (ч. 1 ст. 124 ГПК України).

У позовній заяві позивачем зазначено попередній розрахунок судових витрат, що складаються із судового збору в розмірі 2 481,00 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи, що позов задоволено, відтак судовий збір в розмірі 2 481,00 грн покладається на відповідача.

Керуючись ст. 73, 74, 76-79, 86, 91, 123, 129, 233, 238, 240, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Фізичної особи-підприємця Павлушенко Руслани Яківни до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, задовольнити.

Визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу В. Бригідою, від 21.12.2021, зареєстрований в реєстрі № 48899, про стягнення з Фізичної особи-підприємця Павлушенко Руслани Яківни на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» заборгованості в розмір 72 249,06 грн таким, що не підлягає виконанню.

Позивач:Фізична особа-підприємець Павлушенко Руслана Яківна ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (вул. Генерала Алмазова, 13, оф. 524, Київ, 01133, ідентифікаційний код 41084239).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).

Інформацію по справі, що розглядається, можна отримати на сторінці суду на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет за вебадресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Повний текст рішення складено та підписано 05.12.2022.

Суддя О. Андрійчук