СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2022 року м. Харків Справа № 922/5200/21

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Медуниця О.Є., суддя Стойка О.В., суддя Істоміна О.А.

розглянувши в порядку письмового провадження без виклику учасників справи апеляційну скаргу позивача (вх.773) на рішення Господарського суду Харківської області від 21.02.2022 (суддя Байбак О.І., повний текст складено 17.03.2022) у справі №922/5200/21

за позовом: Головного управління Національної поліції в Харківській області (61002, м.Харків, вул. Жон Мироносиць, буд. 5; )

до Фізичної особи-підприємця Полторака Олександра Олександровича ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

про стягнення 17695,16 грн,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Національної поліції в Харківській області звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просив суд стягнути з Фізичної особи-підприємця Полторака Олександра Олександровича суму завищенної вартості виконаних робіт за договором від 13.06.2018 № 270 у розмірі 17695,16 грн.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що на виконання умов укладеного між сторонами договору № 270 від 13.06.2018 відповідач за замовленням позивача виконав підрядні роботи на суму 189990,75 грн, які були прийняті та оплачені позивачем. Однак, як зазначає позивач, у 2020 році Управлінням внутрішнього аудиту Національної поліції України проводилась оцінка діяльності установи позивача за період липень 2017 - липень 2020, за результатами якої складено аудиторський звіт від 29.09.2020 № 14, яким зокрема, встановлено факт завищення відповідачем вартості виконаних робіт за договором на суму 17695,16 грн.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 21.02.2022 у справі №922/5200/21 в позові відмовлено.

Вказане рішення суду мотивовано тим, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами, як факт допущення відповідачем порушення вимог чинного законодавства України так і факт порушення взятих на себе зобов`язань під час виконання умов договору № 270 від 13.06.2018.

Посилання позивача на звіт № 14 від 29.09.2020 за результатами проведення внутрішнього аудиту щодо діяльності ГНУП в Харківській області за період з 01.10.2017 по 30.06.2020, суд першої інстанції визнав безпідставними, оскільки, сам по собі звіт, складений за наслідками проведення перевірки діяльності відповідача, не визначений законодавством, як безумовний доказ господарського чи цивільно-правового правопорушення. Крім того, як вказав місцевий господарський суд, такий звіт не є рішенням суб`єкта владних повноважень, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для осіб, робота (діяльність) яких перевірялась.

Позивач із вказаним рішенням не погодився, звернувся до Східного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить це рішення скасувати та прийняти нове, яким позов задовольнити.

В апеляційній скарзі позивач зазначає про те, що з урахуванням вартості матеріалів, загальновиробничих, адміністративних витрат, прибутку та єдиного податку відповідачем завищено вартість виконаних робіт (наданих послуг) у 2018 році на суму 17695,16 грн, що підтверджується звітом № 14 від 29.09.2020 за результатами проведення внутрішнього аудиту щодо оцінки діяльності ГУНП в Харківській області за період з 01.10.2017 по 30.06.2020. Вказаний звіт позивач вважає належним доказом на підтвердження позовних вимог.

Апелянт вважає, що відповідач не виконав належним чином зобов`язання перед позивачем в частині надання послуг, якість яких відповідає державним стандартам, технічним умовам, нормам чинного законодавства, нормативним документам щодо показників якості такого виду послуг, що є порушенням п.п.3.3, 3.4 договору № 270 від 13.06.2018.

Відповідач надав суду відзив на апеляційну скаргу, в якому проти доводів позивача заперечує, зазначає, зокрема, про те, що підписавши акти приймання виконаних будівельних робіт №1 та №2 та оплативши виконані роботи, позивач визнав їх якісне та повне виконання відповідачем. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржуване рішення суду залишити без змін.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 10.08.2022 розгляд справи вирішено здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

13.06.2018 між Головним управлінням Національної поліції в Харківській області (замовник) та Фізичною особою-підприємцем Полтораком О.О. (виконавець) укладено договір про надання послуг № 270 (далі договір).

Відповідно до п.1.1 договору виконавець зобов`язується до 30.06.2018 у порядку та на умовах, передбачених цим договором, за завданням замовника надати послуги з поточного ремонту покрівлі (код ЄЗС ДК 021:2015-45260000-7 (покрівельні роботи та інші спеціалізовані будівельні роботи) далі послуги), а замовник зобов`язується прийняти послуги та сплатити їх вартість у порядку та на умовах, передбачених цим договором.

Згідно п. 2.1 договору ціна договору складає 189990,75 грн без ПДВ.

За положеннями п.2.2 договору, підставою для оплати наданих послуг є акти приймання-передачі наданих послуг.

В п.3.1 договору визначено термін надання послуг: перший етап до 15.06.2018 (комплекс робіт з демонтажу), другий етап (монтажні роботи) до 29.06.2018.

Місце надання послуги: 61001, м. Харків, вул. Молочна, 40 (п.3.2 договору).

Пунктом 3.3 договору передбачено, що моментом надання послуги є дата, коли послугу було надано замовнику в місці надання послуги. В момент надання послуги виконавець зобов`язаний надати замовникові відповідні документи, що підтверджують якість послуги.

За положеннями розділу 4 договору, виконавець зобов`язаний надати замовнику послуги, якість яких відповідає державним стандартам, технічним умовам, нормам чинного законодавства, нормативно-правовим актам та нормативним документам щодо показників якості такого роду/виду послуг.

Відповідно до п.3.4 договору, приймання-передача наданих виконавцем послуг за договором оформлюється шляхом складання акта приймання-передачі наданих послуг, який є невід`ємною частиною цього договору.

Виконавець готує проект акту приймання-передачі наданих послуг у двох примірниках та направляє його замовнику. Замовник в 3-денний строк, з моменту його отримання, підписує акт або надає мотивовану відмову з переліком недоліків, які потрібно усунути чи підстав, за наявності яких послуги не можуть бути прийняті та оплачені (п.3.5 договору).

За положеннями п. 5.1 договору замовник зобов`язаний:

- здійснювати оплату наданих послуг в порядку та на умовах, наданих цим договором;

- за результатами надання послуг, які надаються відповідно до калькуляції у разі відсутності зауважень, підписати відповідним чином оформлений акт приймання-передачі наданих послуг.

Договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та дає до 31.12.2018, а в частині взаєморозрахунків-до повного їх виконання сторонами (п.9.1 договору).

До договору сторонами підписано додатки «Локальний кошторис на будівельні роботи №2-1-1», а також «Договірну ціну на будівництво послуги з поточного ремонту покрівлі за адресою: вул. Молочна, буд. 40, що здійснюються в 2018 році» 189990,75 грн без ПДВ, відповідно до якої договірна ціна виконаних робіт становить 189990,75 грн.

Як свідчать матеріали справи, відповідач виконав, а позивач прийняв обумовлені договором роботи, що підтверджується доданими до матеріалів справи актами приймання виконаних будівельних робіт № 1 від 15.06.2018 та № 2 від 26.06.2018, які підписано позивачем та відповідачем без будь-яких зауважень.

Зазначені акти містять відомості про кількість та вартість кожного етапу (виду) виконаних будівельних робіт.

Загальна вартість фактично виконаних робіт за актами приймання виконаних будівельних робіт № 1 від 15.06.2018 та № 2 від 26.06.2018 відповідає вартості робіт, яка була узгоджена сторонами в «Договірній ціні» та в п.2.1 договору.

Позивач повністю оплатив виконані відповідачем роботи, що підтверджується платіжними дорученнями №1180 від 18.06.2018 на суму 38203,27 грн, № 1365 від 26.06.2018 на суму 151787,48 грн.

В позові позивач посилається на те, що Управлінням внутрішнього аудиту Національної поліції України проводилась оцінка діяльності установи позивача за період липень 2017 липень 2020, за результатами якої складено звіт №14 від 29.09.2020 (далі аудиторський звіт).

В абз. 8 п.10.1 аудиторського звіту зазначено, що проведеним оглядом (обстеженням) окремих найменувань наданих послуг з поточного ремонту покрівлі за адресою: вул. Молочна, буд. 40 у м. Харків, які виконувались підрядною організацією ФОП Полторак О. О. згідно з укладеним договором № 270 від 13.06.2018 встановлено, що підрядником безпідставно включено в акт виконаних робіт форми Кб-2в за червень 2018 року роботи із улаштування покрівель рулонних матеріалів, що направляються із улаштування покриття з ондуліну за ресурсною елементною кошторисною нормою РН8-28-1 у загальній кількості 67 м, роботи із улаштування із листової сталі фартухів парапетів (РН8-40-4) в загальній кількості 15 метрів та роботи із улаштування з листової сталі відливів в загальній кількості 30 метрів.

В абз.9 п.10.1 звіту вказано, що з урахуванням вартості матеріалів, загальновиробничих, адміністративних витрат, прибутку та Єдиного податку, ФОП Полторак О,О. завищено вартість виконаних робіт за червень 2018 року на суму 17695,16 грн.

Як зазначає позивач в позові, 18.09.2020 на підставі наказу Національної поліції України Про проведення планового внутрішнього аудиту та відрядження працівників № 633 від 05.08.2020, наказу ГНУП в Харківській області Про створення, затвердження складу інвентаризаційної комісії в ГНУП в Харківській області № 1699 від 31.08.2020 проведено огляд (обстеження) окремих найменувань наданих послуг з поточного ремонту покрівлі за адресою: вул. Молочна, буд. 40 у м. Харків, що виконувались відповідачем згідно з укладеним договором № 270 від 13.06.2018 та встановлено завищення вартості виконаних робіт на загальну суму 17695,16 грн.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду з цим позовом про стягнення з відповідача завищеної вартості виконаних робіт в сумі 17695,16 грн.

Судова колегія враховує наступне.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною першої статті 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Частиною четвертою статті 882 ЦК України передбачено, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформлюється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Відповідно до статті 857 ЦК України робота, виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, а у разі їх відсутності або неповноти - вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру. Виконана робота має відповідати якості, визначеній у договорі підряду, або вимогам, що звичайно ставляться, на момент передання її замовникові. Результат роботи в межах розумного строку має бути придатним для використання відповідно до договору підряду або для звичайного використання роботи такого характеру.

Згідно із статтею 858 ЦК України, якщо робота виконана підрядником з відступами від умов договору підряду, які погіршили роботу, або з іншими недоліками, які роблять її непридатною для використання відповідно до договору або для звичайного використання роботи такого характеру, замовник має право, якщо інше не встановлено договором або законом, за своїм вибором вимагати від підрядника: 1) безоплатного усунення недоліків у роботі в розумний строк; 2) пропорційного зменшення ціни роботи; 3) відшкодування своїх витрат на усунення недоліків, якщо право замовника усувати їх встановлено договором. Підрядник має право замість усунення недоліків роботи, за які він відповідає, безоплатно виконати роботу заново з відшкодуванням замовникові збитків, завданих простроченням виконання. У цьому разі замовник зобов`язаний повернути раніше передану йому роботу підрядникові, якщо за характером роботи таке повернення можливе. Якщо відступи у роботі від умов договору підряду або інші недоліки у роботі є істотними та такими, що не можуть бути усунені, або не були усунені у встановлений замовником розумний строк, замовник має право відмовитися від договору та вимагати відшкодування збитків.

При цьому, статтею 853 ЦК України передбачено, що якщо замовник не зробить заяви щодо невідповідності виконаної роботи умовам договору, відступів у виконанні роботи, інших недоліків під час прийняття робіт, він втрачає право у подальшому посилатись на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Матеріали справи свідчать про те, що позивач оглянув та у відповідності до п.п.3.5ё5.1 договору прийняв виконані відповідачем підрядні роботи, що підтверджується актами приймання виконаних робіт №1 від 15.06.2018 та № 2 від 26.06.2018, підписаними сторонами без будь-яких зауважень і застережень.

В матеріалах справи відсутні докази мотивованої відмови позивача від приймання виконаних робіт.

Таким чином, у відповідності до ст.853 ЦК України, позивач втратив право посилатися на недоліки чи неналежну якість виконаних відповідачем робіт.

Загальна вартість фактично виконаних робіт відповіда вартості робіт, яка була узгоджена сторонами у «Договірній ціні» та в п.2.1 договору.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, позивач у відповідності до п.5.1 договору повністю виконав свій обов`язок з оплати виконаної відповідачем роботи, що підтверджується платіжними дорученнями №1180 від 18.06.2018, № 1365 від 26.06.2018.

Вищевказане свідчить про те, що позивач погодився як з якістю виконаних відповідачем робіт, так і з їх кількістю.

Отже, умови договору № 270 від 13.06.2018 були виконані сторонами в повному обсязі, без будь-яких зауважень чи претензій один до одного.

За наведеного, доводи позивача про те, що відповідачем було безпідставно включено в акти певні роботи та завищено загальну вартість робіт не можуть бути прийняті судом як обґрунтовані, оскільки позивач, підписуючи акти виконаних робіт, не заявив будь-яких претензій щодо якості чи кількості робіт. Більш того, позивач повністю розрахувався з відповідачем за виконані роботи.

Стосовно посилання позивача на аудиторський звіт №14 від 29.09.2020 за результатами проведеного внутрішнього аудиту щодо оцінки діяльності Головного управління Національної поліції в Харківській області за період з 01.10.2017 по 30.06.2020, судова колегія зазначає наступне.

Акт перевірки (аудиту) - це документ про результати проведеної перевірки (аудиту), який є носієм дій з фінансового контролю та інформації про виявлені недоліки.

Таким чином, аудиторський звіт, на який посилається позивач, є носієм доказової інформації про виявлені недоліки, тобто, є документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу.

При цьому, за умови існування між сторонами договірних правовідносин виявлені недоліки не впливають на умови укладеного між сторонами договору і не можуть їх змінювати.

Крім того, акт аудиту не може встановлювати обов`язкових правил для сторін за господарсько-правовим договором в силу статті 19 ГК України, яка прямо забороняє втручання та перешкоджання господарській діяльності з боку контролюючих органів державної влади.

Укладання позивачем та відповідачем договору підряду, дії сторін з виконання його умов, у тому числі проведення відповідних робіт та їх оплата є підтвердженням того, що сторони перебували у договірних відносинах.

Таким чином, обсяг прав, обов`язків та відповідальності позивача та відповідача регулюються положеннями чинного законодавства, які визначають умови здійснення підрядних будівельних робіт та договором № 270 від 13.06.2018.

Аудиторський звіт не може впливати на договірні правовідносини сторін, зобов`язання, визначені договором та підтверджені відповідними актами виконаних робіт.

Наведене узгоджується з висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 21.05.2018 у справі № 922/2310/17, від 24.05.2018 у справі №918/519/17, від 26.03.2019 у справі № 910/26948/15, від 21.03.2019 у справі №904/10263/17.

Крім того аудиторський звіт був складений після сплинення більше як двох років після того, як сторони в повному обсязі виконали умови договору.

Інвентаризаційна комісія позивача здійснила обстеження окремих найменувань наданих послуг після сплинення двох років і трьох місяців з часу укладення договору і підписання сторонами актів виконаних робіт.

Внутрішній аудит здійснювався лише стосовно діяльності Головного управління Національної поліції в Харківській області.

Фінансово-господарська діяльність відповідача не перевірялася.

Таким чином, звіт внутрішнього аудиту позивача не може бути підставою для встановлення певного зобов`язання у межах господарсько-договірних відносин сторін за договором № 270 від 13.06.2018.

Отже, наданий позивачем аудиторський звіт сам по собі не може бути достатнім доказом порушення відповідачем зобов`язань за договором №270 від 13.06.2018.

Водночас, позивач, відповідно до ст.ст.73, 74, 76-79 ГПК України, не надав суду належних доказів неналежного виконання відповідачем умов укладеного договору.

За наведеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що позивачем не підтверджено обґрунтованості та законності позовних вимог щодо стягнення з відповідача завищеної вартості виконаних робіт у розмірі 17695,16 грн на підставі даних аудиторського звіту №14 від 29.09.2020.

В апеляційній скарзі позивач посилається на те, що з урахуванням вартості матеріалів, загальновиробничих, адміністративних витрат, прибутку та єдиного податку відповідачем завищено вартість виконаних робіт (наданих послуг) у 2018 році на суму 17695,16 грн, що підтверджується звітом № 14 від 29.09.2020 за результатами проведення внутрішнього аудиту щодо оцінки діяльності ГУНП в Харківській області за період з 01.10.2017 по 30.06.2020. Вказаний звіт позивач вважає належним доказом на підтвердження позовних вимог.

Апелянт вважає, що відповідач не виконав належним чином зобов`язання перед позивачем в частині надання послуг, якість яких відповідає державним стандартам, технічним умовам, нормам чинного законодавства, нормативним документам щодо показників якості такого виду послуг, що є порушенням п.п.3.3, 3.4 договору № 270 від 13.06.2018.

Судова колегія зазначає, що доводи апеляційної скарги позивача є аналогічними із змістом позовної заяви.

Судом першої інстанції було належним чином досліджено та надано оцінку доводам позивача та доказам, на підтвердження обставин, які стали підставою позову.

В апеляційній скарзі позивач не зазначає, в чому полягає незаконність чи необґрунтованість рішення місцевого господарського суду, не вказує підстав для його скасування.

Слід зазначити, що аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У цій справі апелянту було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків Господарського суду Харківської області.

Приймаючи до уваги всі наведені обставини в їх сукупності, судова колегія дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що є підставою для залишення апеляційної скарги позивача без задоволення, а рішення Господарського суду Харківської області від 21.02.2022 у справі №922/5200/21- без змін.

З урахуванням приписів статті 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на позивача.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 270, п.1 ч.1 ст. 275, ст.ст.276, 282, Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Господарського суду Харківської області від 21.02.2022 у справі №922/5200/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку ст.ст.287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 06.12.2022

Головуючий суддя О.Є. Медуниця

Суддя О.В. Стойка

Суддя О.А. Істоміна