РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

12.12.2022Справа № 910/11171/22

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукаса А.Ю., за участю секретаря судового засідання Салацької О.В., розглянувши в порядку загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства «Галичфарм» (вул. Опришківська, буд. 6/8, м. Львів, Львівська обл., 79024; ідентифікаційний код 05800293)

до Акціонерного товариства «Кіровська Фармацевтична фабрика» (вул. Московська, 27а, м. Кіров, російська федерація, 610000; ідентифікаційний код )

про стягнення 5 384 100 російських рублів

Представник сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

РОЗГЛЯД СПРАВИ СУДОМ

1. Стислий виклад позиції Позивача

До господарського суду міста Києва звернулось Акціонерне товариство «Галичфарм» (далі за позовом - АТ «Галичфарм», Позивач, Продавець) з позовом до Акціонерного товариства «Кіровська Фармацевтична фабрика» (далі за текстом - АТ «Кіровська Фармацевтична фабрика», Відповідач, Покупець) про стягнення 5 384 100 російських рублів заборгованості за контрактом № 09/2/1-2017-КФФ від 09.01.2018 (далі за текстом - Контракт).

В обґрунтування позовних вимог, Позивач посилається на той факт, що ним належним чином виконано умови Контракту згідно зі Специфікацією № 14 від 20.09.2021 на загальну суму 5 384 100 російських рублів, яку Відповідач мав оплатити у строк до 01.04.2022.

Однак, в порушення умов Контракту Відповідачем не виконано договірних зобов`язань та відповідно не здійснено оплату за поставлений йому товар, що відповідно стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

2. Процесуальні дії у справі

Ухвалою господарського суду міста Києва від 27.10.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, підготовче засідання призначено на 14.11.2022.

У підготовчому засіданні 14.11.2022 судом закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду по суті на 12.12.2022.

У судове засідання 12.12.2022 представники сторін не з`явилися, належним чином повідомлялися про місце, дату та час розгляду справи.

Суд зазначає, що Відповідач повідомлявся про відкриття провадження у справі та призначення судового засідання на 12.12.2022 шляхом розміщення відповідних ухвал в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням: https://reyestr.court.gov.ua/ та шляхом публікації оголошень на веб-порталі судової влади України, з огляду на розірвання з російською федерацією дипломатичних стосунків у зв`язку зі військовою агресією російської федерації проти України та введеннями указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 воєнного стану.

Крім того, у зв`язку з військовою агресією з боку російської федерації та введенням на території України воєнного стану АТ «Укрпошта» з 25.02.2022 припинила обмін міжнародними поштовими відправленнями та поштовими переказами з російською федерацією та республікою білорусь.

Судом встановлено, що відзив на позовну заяву станом на дату ухвалення даного рішення в матеріалах справи відсутній.

Таким чином, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, у судовому засіданні 12.12.2022 відповідно до статті 240 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України) ухвалено рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

09.01.2018 між АТ «Галичфарм» та АТ «Кіровська Фармацевтична фабрика» укладено Контракт, відповідно до пункту 1.1. якого Продавець зобов`язався передати у власність Покупця лікарські засоби в формі ін-балку, фармацевтичні субстанції, допоміжні речовини, друкарську продукцію, упаковочні матеріали, стандартні зразки та реактиви, колонки та ін. матеріали (далі за текстом - Товар) на умовах DAP-Москва (якщо інший пункт призначення не передбачений в Разовій специфікації до Контракту) у відповідності до правил ІНКОТЕРМС - 2010, а Покупець зобов`язується прийняти і оплатити вказаний Товар.

Згідно пункту 1.2. Контракту найменування, загальна кількість, ціна і строк поставок Товару зазначаються в Разових Специфікаціях, які укладаються для кожної окремої поставки Покупцю.

Загальна ціна Контракту становить сумарну вартість Товару, поставленого на протязі всього строку дії Контракту на основі Разових Специфікацій, але не має перевищувати 94 000 000 російський рублів (пункт 2.1. Контракту в редакції додаткової угоди № 2 від 27.07.2018 до Контракту).

Згідно пункту 2.2. Контракту ціна Товару, що поставляється за Контрактом, зазначена з умовою поставки DAP-Москва (якщо інший пункт призначення не передбачений в Разовій специфікації до Контракту) і визначається Разовими Специфікаціями на поставку Товару, що є невід`ємною частиною даного Контракту.

Ціна і кількість Товару на кожну окрему поставку визначається інвойсом, при цьому ціна повинна відповідати умовам, визначеним в пункті 2.2. даного Контракту. Інвойси виставляються на підставі Разових Специфікацій на поставку Товару (пункт 2.3. Контракту).

У відповідності до пункту 3.1. Контракту в редакції Додаткової угоди № 7 від 18.05.2020 Покупець здійснює оплату Товару, поставленого згідно з Контрактом, банківським переказом на рахунок Продавця в доларах США по курсу Центрального банку російської федерації на день здійснення платежу, що підтверджується копією вихідного SWIFT - повідомлення, завіреного штампом банку Покупця вказівкою дати здійснення платежу, з відстрочкою платежу 180 (сто вісімдесят) календарних днів від дати надходження Товару. Датою надходження Товару є дата, зазначена на штампі (печатці), який проставляється на товаросупроводжуючій документації (CMR, AWB, інвойс та інше) і підтверджують прибуття Товару на митний пост країни Покупця.

Згідно пункту 4.1. Контракту датою поставки є дата зазначена в підтвердженні про прибуття транспортного засобу на митний пост країни Покупця.

Додатковою угодою № 8 від 31.01.2021 Сторони продовжили дію Контракту до 31.01.2023 року.

Як вбачається з матеріалів справи, Разовою Специфікацією № 14 від 20.09.2021 до Контракту, Позивач та Відповідач домовились про поставку товару на суму 5 384 100 російських рублів.

20.09.2021 на підставі Специфікації № 14 від 20.09.2021 Позивачем виставлено Інвойс № 09/2/1-2017-14 на суму 5 384 100 російських рублів.

Згідно міжнародної транспортної накладної (CMR) № 710956 на виконання своїх зобов`язань по Контракту Продавець 29.09.2021 здійснив передачу товару Перевізнику згідно зі Специфікацією №14 до Контракту, Інвойсом № 09/2/1-2017-14 на загальну суму 5 384 100 російських рублів.

Згідно електронної декларація № UA 100380/2021/045595 Товар пройшов митну процедуру в Україні 30.09.2021.

Згідно Міжнародних правил тлумачення торгових термінів ІНКОТЕРМС-2020 для умов DAP продавець виконав своє зобов`язання з постачання тоді, коли він надав покупцеві товар, випущений в митному режимі експорту та готовий до розвантаження з транспортного засобу, який прибув у вказане місце призначення.

Відтак, з огляду на зазначені обставини судом встановлено, що 04.10.2021 Товар прибув на митний пост країни Покупця згідно штампу, який проставлений на товаросупроводжуючій документації (CMR) № 710956 та прийнятий на склад тимчасового зберігання.

Відтак, Позивач зазначає, що враховуючи положення пункту 3.1. Контракту в редакції Додаткової угоди № 7 від 18.05.2020 та пункт 4.1. Контракту товар мав бути оплачений Відповідачем протягом 180 календарних днів від дати надходження Товару, тобто від дати проставлення штампу на CMR № 710956 проходження митного контролю країни Покупця, тобто у строк до 01.04.2022, однак, станом на дату звернення до суду з даним позовом, Відповідачем не здійснено оплату поставленого йому товару в розмірі 5 384 100 російських рублів.

Судом встановлено, що матеріали справи не містять доказів належного виконання Відповідачем умов Контракту та доказів оплати поставленого Позивачем товару на суму 5 384 100 російських рублів.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД

Статтею 5 Закону України «Про міжнародне приватне право» передбачено, що учасники правовідносин можуть самостійно здійснювати вибір права, що підлягає застосуванню до змісту правових відносин.

У відповідності до пункту 1 частини 1 статті 76 Закону України «Про міжнародне приватне право», суди України можуть приймати до свого провадження і розглядати справи з іноземним елементом у випадках, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України.

Таким чином, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків виключної підсудності (пункт 1 частини 1 статті 76 Закону України «Про міжнародне приватне право») спір підлягає вирішенню в господарських судах України.

Пунктом 12.1. Контракту сторони передбачили підсудність справи господарському суду міста Києва при поданні позову Продавцем (Позивачем) із застосуванням матеріального та процесуального права України.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є, договори та інші правочини.

Суд, проаналізувавши укладений між сторонами Контракт, дійшов висновку, що між сторонами виникли правовідносини з поставки товару.

Частиною 7 статті 179 ГК України встановлено, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Частинами 1, 3, 5 статті 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень статей 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як вбачається зі змісту частини 1 статті 265 ГК України та частини 1 статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частина 2 статті 712 ЦК України).

Частинами 1, 2 статті 692 ЦК України встановлено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Відповідно до частини 1 статті 693 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку, що Відповідачем порушено умови Контракту, а саме положення пункту 3.1. в редакції Додаткової угоди № 7 від 18.05.2020 в частині не здійснення Відповідачем оплати за поставлений товар в розмірі 5 384 100 російських рублів, а тому заявлені Позивачем вимоги є правомірними.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частинами 1 та 2 статті 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Положеннями статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).

Так, відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 614 ЦК України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 Цивільного кодексу України доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Частинами 1-2 статті 74 ГПК України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідно до статті 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до частин 1-3 статті 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

З огляду на встановлені судом обставини, за сукупністю наявних у справі доказів, враховуючи відсутність заперечень Відповідача щодо спростування заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку задовольнити позов та стягнути з Відповідача на користь Позивача заборгованість за Контрактом в розмірі 5 384 100 російських рублів, що еквівалентно 3 113 140, 46 гривень згідно з офіційним курсом НБУ на 14.10.2022.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до статті 129 ГПК України, покладаються на Відповідача.

Kеруючись статтею 74, статтями 76-79, статтею 86, 123, 129, статтями 236-238, статтями 240 та 241 ГПК України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов Акціонерного товариства «Галичфарм» - задовольнити.

2. Стягнути з Акціонерного товариства «Кіровська Фармацевтична фабрика» (вул. Московська, 27а, м. Кіров, російська федерація, 610000; ідентифікаційний код ) на користь Акціонерного товариства «Галичфарм» (вул. Опришківська, буд. 6/8, м. Львів, Львівська обл., 79024; ідентифікаційний код 05800293) 5 384 100 (п`ять мільйонів триста вісімдесят чотири тисячі сто) російських рублів, що еквівалентно 3 113 140 (три мільйони сто тринадцять тисяч сто сорок) гривень 46 копійок згідно з офіційним курсом НБУ на 14.10.2022 та судовий збір - 46 697 (сорок шість тисяч шістсот дев`яносто сім) гривень 11 копійок

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення підписано: 14.12.2022

Суддя Антон ПУКАС