ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2022м. ДніпроСправа № 904/2744/22

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бондарєва Е.М. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будпрокат-Україна" (04073, м. Київ, вул. Куренівська, 18, офіс 7-Б, ідентифікаційний код 41668417) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Візіонер.Груп" (49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Січових Стрільців, 5, ідентифікаційний код 43672687) про стягнення 15 410,00 грн. заборгованості по орендній платі, 53 820,00 грн. неустойки

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Будпрокат-Україна" за допомогою системи "Електронний суд" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом №б/н від 31.08.2022 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Візіонер.Груп" заборгованості на загальну суму 69 230,00 грн., з яких:

- 15 410,00 грн. заборгованість по орендній платі;

- 53 820,00 грн. неустойка за період з 01.12.2021 по 07.02.2022.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору оренди №А001160169 від 17.06.2021 щодо своєчасної та повної оплати орендної плати, а саме актом передачі обладнання в тимчасове користування від 25.11.2021, обладнання (компресор ТОФ 1150 - 1 шт, шланг повітряний 9х3 (рукав) чорний Semper - 1 шт), загальною вартістю оренди 390,00 грн/доба, було передано орендодавцем на строк 5 діб з 25.11.2021 по 30.11.2021. За твердженням заявника орендарем поряд із заборгованістю з орендної плати також було допущено порушення своїх зобов`язань в частині своєчасного повернення обладнання з тимчасового користування в період з 01.12.2021 по 07.02.2022, тобто по дату фактичного повернення обладнання.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 05.09.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №904/2744/22, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

Відповідач письмовий відзив на позов не надав, про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі №904/2744/22 відповідач повідомлявся належним чином. Також представник відповідача ознайомився з матеріалами справи 25.10.2022.

Відповідно до частини 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення (частина 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Відповідно до ч.5 ст.252 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

17 червня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Будпрокат-Україна" (далі - орендодавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Візіонер.Груп" (далі - орендар, відповідач) укладено договір оренди №А00116069 (далі - договір) відповідно до п. 1.1. якого орендодавець передає, а орендар приймає в тимчасове оплатне користування будівельне та інше обладнання (далі - обладнання), яке є об`єктом власності орендодавця. Орендар використовує отримане за договором обладнання у власній господарській діяльності, дотримуючись вимог законодавства України та положень договору. Орендар зобов`язується повернути обладнання на визначених договорам умовах.

Найменування обладнання, що передається в оренду, його комплектація, заставна вартість, ціна оренди, мінімальний строк оренди вказуються у відповідному Додатку та Акті передачі обладнання у тимчасове користування до договору, яке є невід`ємною частиною договору (п. 1.2. договору).

Згідно з п. 2.1. договору орендна плата за користування обладнанням розраховується на підставі розцінок орендодавця з розрахунку за одну добу і вказується у відповідному Додатку до договору, який є невід`ємною частиною договору. Орендна плата розраховується орендодавцем і підлягає оплаті орендарем з дати підписання сторонами акту прийому-передачі обладнання в оренду та до дати підписання сторонами акту повернення обладнання з тимчасового користування (оренди).

Пунктом 2.2. договору передбачено, що вартість оренди, зазначена у відповідному Додатку, дійсна й не підлягає зміні орендодавцем за умови 100% передоплати орендарем вартості оренди за весь період, зазначений сторонами в Акті передачі обладнання в тимчасове користування.

Відповідно до п. 3.1. договору, орендар проводить передоплату за оренду обладнання у розмірі 100% на підставі відповідного Додатку до договору або рахунку, виставленого орендодавцем не пізніше дати передачі обладнання в оренду.

Сторони погодили, що рахунки на оплату, які сформовані орендодавцем та направлені або можуть бути направлені з його електронної пошти ; Орендарю є належною підставою для проведення орендарем оплати за договором (пп.3.1.1 п.3.1 договору).

Згідно з п. 3.2. договору, розрахунки за договором здійснюються орендарем шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок орендодавця.

Пунктом 3.5. договору визначено, що сторони щомісячно, у строк до 7 календарного дня місяця наступного за звітним, підписують Акти виконаних робіт (надання послуг). Акти виконаних робіт направляються через програмний комплекс "М.Е. Doc", або поштовим відправленням у разі відсутності у орендаря можливості отримати акти виконаних робіт через програмне забезпечення. Орендар зобов`язаний підписати наданий Акт та передати підписаний примірник акту орендодавцю протягом 5-ти днів з моменту його отримання або надати вмотивовану відмову від підписання акту. У разі неотримання орендарем в поштовому відділенні листа з актами виконаних робіт, днем отримання актів вважається день повернення їх з потового відділення отримувача на адресу відправника, та/або у разі не надання орендарем орендодавцю відповідного акту або вмотивованої відмови від підписання акту виконаних послуг у встановлений договором строк, акт виконаних робіт вважається підписаним та погодженим між сторонами та підлягає оплаті орендарем без заперечень, а орендодавець має право робити бухгалтерський і податковий облік за своїми даними, а також здійснити передбачені законодавством дії по формування податкового зобов`язання.

Початок перебігу строку оренди кожної одиниці обладнання, зазначеного у відповідному Додатку до договору, за який нараховується орендна плата, відраховується з дати передачі обладнання за Актом передачі (п. 4.1. договору).

Відповідно до п. 4.3. договору термін оренди обладнання розраховується як різниця між датою приймання обладнання з оренди й датою передачі обладнання в оренду, за умови 100% повернення обладнання в технічно справному і не забрудненому стані. У випадку часткового повернення обладнання, орендодавець нараховує орендну плату згідно своїх розцінок за неповернуте обладнання або його частину.

Згідно з п. 4.4. договору, при намірі орендаря продовжити термін оренди останній зобов`язаний провести 100% передоплату за користування обладнанням понад раніше обумовленого сторонами терміну оренди, якщо сторони не домовились про інше. Якщо до моменту закінчення обумовленого сторонами терміну оренди орендар не здійснив оплату наступної оренди, обладнання повинно бути повернуте орендарем протягом двох днів з моменту закінчення терміну оренди. У випадку не повернення обладнання у зв`язку із закінчення терміну оренди в дводенний строк, орендодавець має право: - самостійно забрати обладнання за адресою його розташування, при цьому орендар зобов`язаний відшкодувати вартість проїзду транспорту в обидві сторони, розбирання (демонтаж) обладнання, і т.п. на підставі рахунку орендодавця; - або відмовитись від прийняття обладнання, про що зобов`язаний письмово сповістити орендаря. Орендар у такому випадку зобов`язаний відшкодувати орендодавцеві вартість обладнання протягом 7 днів з моменту закінчення терміну оренди та/або отримання письмового повідомлення про відмову від прийняття обладнання.

Відповідно до п.п. 5.1., 5.2. договору, орендодавець передає орендарю обладнання згідно відповідного Додатку (Акту передачі), на своєму складі в технічно справному робочому стані, попередивши про всі особливості переданого обладнання, а також обов`язок використання лише за цільовим призначенням та факт заборони передачі його третім сторонам. Факт передачі кожної одиниці обладнання засвідчується підписанням уповноваженими представниками сторін Акту передачі, який засвідчує дату передачі конкретної одиниці обладнання орендарю та інші умови, які сторони вважають необхідними при підписанні Акту передачі. Повноваження представника орендаря на підписання Акту передачі повинні бути засвідчені оригіналом довіреності на цього представника, виданої йому його підприємством, форма якої подана у Додатку 1-1 до договору, з пред`явленням особистого паспорта, при цьому представник орендаря зобов`язаний передати орендодавцю копії такої довіреності та наказу на представника орендаря, завірені печаткою та підписом орендаря. До моменту закінчення строку дії довіреності на представника орендаря, що була надана орендодавцю в момент передачі обладнання орендарю, або до моменту отримання орендодавцем факсимільного та/або електронного повідомлення від орендаря про заміну представника орендаря, з відповідним переоформленням довіреності на нового представника орендаря, представник орендаря є уповноваженою особою орендаря, діє від імені орендаря та його інтересах.

Згідно з п. 5.9. договору у випадку відмови представника орендаря підписати Акт повернення або не прибуття орендаря для складання акту, орендодавець має право підписати Акт самостійно, зробивши позначку про відмову орендаря від підпису, такий Акт буде мати обов`язкову силу для обох сторін.

Відповідно до п. 7.2. договору, за прострочення повернення майна по закінченню терміну оренди, зазначеного в Акті передачі обладнання в тимчасове користування або Додатку до договору орендар сплачує неустойку (пеню) в розмірі подвійної орендної плати за користування обладнанням після закінчення терміну оренди за кожен день прострочення без обмеження терміну нарахування такої неустойки.

Договір набуває чинності з моменту його підписання обома сторонами та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором (п.8.1. договору).

Відповідно до Додатку до договору, Акту передачі обладнання у тимчасове користування від 25.11.2021 орендодавцем передано в оренду обладнання, а саме: компресор ТОФ 1150, 1 шт., шланг повітряний 9x3 (рукав) чорний Semper, 1 шт. з загальною з вартістю оренди 390,00 грн./доба, час початку оренди - 08:37 - 25.11.2021, гарантійний платіж - 2 000,00 грн., мінімальний строк оренди - 5 діб.

Позивач стверджує, що орендарем було допущено порушення своїх зобов`язань в частині своєчасного повернення обладнання з тимчасового користування, без погашення заборгованості по орендній платі. Так, орендоване обладнання було повернуто орендарем 07.02.2022. В день повернення орендованого майна, з урахуванням відмови підписати Акти орендарем, Акти повернення обладнання з тимчасового користування було складено та підписано орендодавцем самостійно із зазначенням про те, що орендар зобов`язаний згідно умов договору оренди №А00116069 від 17.06.2021 сплатити штраф (а.с. 17 том 1).

Орендодавцем було складено та відправлено відповідачу через програмний комплекс "М.Е. Doc" Акти здачі-приймання робіт (надання послуг) на загальну суму 33 860,00 грн.:

- №8453 від 30.11.2021 за 5 діб користування на суму 1 950,00 грн.;

- №9233 від 10.12.2021 за 10 діб користування на суму 3 900,00 грн.;

- №9234 від 20.12.2021 за 10 діб користування на суму 3 900,00 грн.;

- №9393 від 31.12.2021 за 11 діб користування на суму 4 290,00 грн.;

- №350 від 31.01.2022 за 31 добу користування на суму 12 090,00 грн.;

- №640 від 07.02.2022 за 7 діб користування на суму 2 730,00 грн.;

- №641 від 08.02.2022 штрафна санкція за повернення пошкодженого обладнання становить 5 000,00 грн.

Керуючись п.3.1.1 договору, з урахуванням неотримання від орендаря вмотивованих відмов від підписання актів виконаних послуг, акти вважаються підписаними та погодженим між сторонами.

Орендарем було частково здійснено оплату вартості орендної плати в розмірі 21 450,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями:

- №234 від 25.11.2021 на суму 2 000,00 грн.;

- №235 від 25.11.2021 на суму 1 950,00 грн.;

- №343 від 06.12.2021 на суму 3 900,00 грн.;

- №351 від 08.02.2022 на суму 10 000,00 грн.;

- №366 від 16.02.2022 на суму 3 600,00 грн.

Внаслідок невиконання орендарем обов`язку в частині повного внесення орендної плати та своєчасного повернення обладнання, що спричинило виникнення спору, позивач звернувся до суду про стягнення з відповідача 15 410,00 грн. заборгованість по орендній платі та 53 820,00 грн. неустойки за користування обладнання після закінчення терміну оренди за період з 01.12.2021 по дату фактичного повернення обладнання - 07.02.2022 (69 діб х 390,00 грн. = 26 910,00 грн.; 26 910,00 грн. х 2 = 53 820,00 грн.).

Предметом доказування є обставини укладення договору, строк дії договору, строки оренди, вартість оренди за договором, умови оплати, наявність прострочення оплати та повернення обладнання.

Згідно з ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до статті 174 Господарського кодексу України, однією з підстав виникнення господарських зобов`язань є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди, не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Відповідно до ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з ч. 1 ст. 760 Цивільного кодексу України, предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ).

Право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права (ч. 1 ст. 761 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1, 5 ст. 762 Цивільного кодексу України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ст. 286 Господарського кодексу України, орендна плата сплачується орендарем незалежно від результатів його господарської діяльності.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкт господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідач відзиву на позов, контррозрахунку суми боргу або доказів її оплати суду не надав.

В наданому позивачем акту звірку, що містить посилання на заявлену до стягнення суму заборгованості з орендної плати у розмірі 15 410,00 грн., вказана оплата відповідачем на загальну суму 18 450,00 грн., проте матеріали справи містять докази оплати в розмірі 21 450,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями:

- №234 від 25.11.2021 на суму 2 000,00 грн.;

- №235 від 25.11.2021 на суму 1 950,00 грн.;

- №343 від 06.12.2021 на суму 3 900,00 грн.;

- №351 від 08.02.2022 на суму 10 000,00 грн.;

- №366 від 16.02.2022 на суму 3 600,00 грн.

Таким чином, заборгованість з оплати послуг з оренди становить 9 410,00 грн. (28 860,00 грн.-19 450,00грн.(21 450,00 грн.-2 000,00 грн.(гарантійний платіж)= 19 450,00 грн.) = 9 410,00 грн.) та штрафна санкція за повернення пошкодженого обладнання становить 5 000,00 грн.

Оскільки заборгованість відповідача перед позивачем, в частині своєчасного внесення орендних платежів та штрафної санкції за повернення пошкодженого обладнання, передбачених умовами договору, на час прийняття рішення не сплачена, а розмір заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, вимога позивача про стягнення з відповідача 14 410,00 грн. заборгованості визнається судом та підлягає задоволенню.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Звертаючись із позовом, позивач просить суд, на підставі п. 7.2 договору, стягнути з відповідача 53 820,00 грн. неустойки за користування обладнання після закінчення терміну оренди за період з 01.12.2021 по дату фактичного повернення обладнання - 07.02.2022 (69 діб х 390,00 грн. = 26 910,00 грн.; 26 910,00 грн. х 2 = 53 820,00 грн.).

За змістом статей 610, 611, 612 Цивільного кодексу України вбачається, що невиконання зобов`язання у погоджений сторонами в договорі строк є порушенням зобов`язання, що зумовлює застосування до боржника наслідків, встановлених договором або законом. Законодавцем у частині 1 статті 614 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 795 Цивільного кодексу України повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору.

Так, відповідно до пункту 4.1 договору початком перебігу строку оренди кожної одиниці обладнання, зазначеного у відповідному Додатку та Акті передачі до цього договору, за який нараховується орендна плата, відраховується з дати передачі обладнання за Актом передачі.

За умовами пункту 4.2 договору мінімальний строк оренди обладнання зазначається сторонами у відповідному Додатку/Акті передачі до цього договору.

За домовленістю сторін обладнання за договором може бути передано в оренду на невизначений строк. При цьому в Додатку до цього договору та/або Акті передачі сторони зазначають тільки дату початку перебігу строку оренди без зазначення дати закінчення перебігу строку оренди. Обладнання вважається переданим в оренду на невизначений строк до моменту отримання орендарем вимоги орендодавця про повернення обладнання у визначений орендодавцем строк або дату (пп. 4.2.2 п. 4.2 договору).

У пункті 4.3 договору сторони передбачили, що термін оренди обладнання розраховується як різниця між датою приймання обладнання з оренди й датою передачі обладнання в оренду за умови 100% повернення обладнання в технічно справному й не забрудненому стані. У випадку частково повернення обладнання орендодавець нараховує орендну плату згідно своїх розцінок за неповернуте обладнання або його частину.

З наявного у матеріалах справи Додатка № 1 до договору - Акта передачі обладнання у тимчасове користування вбачається, що сторонами було визначено час початку оренди - 08:37 - 25.11.2021 та мінімальний строк оренди - 5 діб без зазначення дати закінчення строку оренди.

Отже, за змістом пункту 4.2 договору обладнання вважається переданим в оренду на невизначений строк, що згідно з приписами статті 763 Цивільного кодексу України свідчить про укладення сторонами договору оренди № А00116069 від 17.06.2021 на невизначений строк.

Доказів отримання орендарем вимоги орендодавця про повернення обладнання у визначений орендодавцем строк або дату матеріали справи не містять.

Отже, позивачем не надано доказів на підтвердження виникнення у нього права вимагати від відповідача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за найм речі за визначений ним час прострочення з 01.12.2021 по 07.02.2022.

Враховуючи викладене господарський суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, а саме є правомірними та підлягають стягненню з відповідача на користь позивача 9 410,00 грн. заборгованість з оплати послуг з оренди та 5 000,00 грн. штрафної санкції за повернення пошкодженого обладнання.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 89 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про більшу вірогідність доказів, наданих позивачем у підтвердження обґрунтування своєї позиції. Відповідно позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково.

Згідно п.2 ч.1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати по справі покладаються на відповідача, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають 516,41 грн. витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 91, 123, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Будпрокат-Україна" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Візіонер.Груп" про стягнення 15 410,00 грн. заборгованості по орендній платі, 53 820,00 грн. неустойки задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Візіонер.Груп" (49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Січових Стрільців, 5, ідентифікаційний код 43672687) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Будпрокат-Україна" (04073, м. Київ, вул. Куренівська, 18, офіс 7-Б, ідентифікаційний код 41668417) 9 410,00 грн. заборгованість з оплати послуг з оренди, 5 000,00 грн. штрафної санкції за повернення пошкодженого обладнання та 516,41 грн. витрат по сплаті судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення, шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Е.М. Бондарєв