ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 листопада 2022 року м.Харків Справа № 913/7/22
Провадження № 30/913/7/22
Господарський суд Луганської області у складі судді Голенко І.П., розглянувши матеріали позовної заяви № 2022/2437 від 03.12.2021
Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Лиман Донецької області
до відповідача Управління соціального захисту населення Сватівської районної державної адміністрації, м. Сватове Луганської області
про стягнення 208 066 грн 00 коп.
Секретар судового засідання: Пат А.С.
У засіданні брали участь:
від позивача: не прибув;
від відповідача: не прибув
Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» звернулося до Господарського суду Луганської області з позовною заявою до Управління соціального захисту населення Сватівської районної державної адміністрації про стягнення збитків за пільгове перевезення пасажирів в сумі 208 066 грн 00 коп. за договором на надання та фінансування послуг по пільговому перевезенню окремих категорій громадян залізничним транспортом загального користування у приміському сполучені № 8 від 07.02.2019.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач, який є розпорядником бюджетних коштів, не виконує свої зобов`язання згідно укладеного з позивачем договору на надання та фінансування послуг по пільговому перевезенню окремих категорій громадян залізничним транспортом загального користування у приміському сполучені № 8 від 07.02.2019 та не провів повних розрахунків за пільгові перевезення окремих категорій громадян за 12 місяців 2019 року всупереч імперативним нормам закону, зокрема ст. 9 Закону України «Про залізничний транспорт» та порушуючи вимоги Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 256 від 04.03.2002, та Порядку розрахунків обсягів компенсаційних виплат за пільгові перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1359 від 16.12.2009.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.01.2022 позовну заяву передано на розгляд судді Голенко І.П.
Ухвалою Господарського суду Луганської області від 10.01.2022 відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та без повідомлення (виклику) учасників справи.
Проте за результатами розгляду клопотання відповідача ухвалою суду від 31.01.2022 вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін, розгляд справи по суті призначено на 15.02.2022 об 11 год. 30 хв.
Ухвалою господарського суду від 15.02.2022 розгляд справи було відкладено на 10.03.2022 о 10 год. 30 хв.
Разом з тим, 24.02.2022 Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14.03.2022, 18.04.2022, 17.05.2022, 12.08.2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.
Отже судове засідання, призначене на 10.03.2022 о 10 год. 30 хв., не відбулося.
Згідно з опублікованими Радою суддів України від 02.03.2022 Рекомендаціями щодо роботи судів в умовах воєнного стану, при визначенні умов роботи суду у воєнний час, рекомендовано керуватися реальною поточною обстановкою, що склалася в регіоні.
Наказом Господарського суду Луганської області від 04.04.2022 № 24 встановлено особливий режим роботи в умовах воєнного стану та запроваджено певні організаційні заходи, зокрема: зупинити тимчасово розгляд справ у відкритих судових засіданнях за участю учасників судового процесу до усунення обставин, які в умовах воєнної агресії проти України зумовлюють загрозу життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів і працівників суду.
Однак Господарський суд Луганської області продовжив здійснювати правосуддя та працювати у дистанційному режимі.
Ухвалою господарського суду від 14.06.2022 розгляд справи відкладено на 01.09.2022 об 11 год. 30 хв.
Ухвалою суду від 23.08.2022 розгляд справи відкладено на 30.11.2022 об 12 год. 00 хв.
Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) днем вручення судового рішення, зокрема, є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електрону адресу особи.
Згідно даних автоматизованої системи електронного документообігу суду, сторони у справі отримували ухвали суду через електронний кабінет підсистеми ЄСІТС Електронний суд.
Відповідач заявою № 04-21/277 від 04.02.2022 просив суд розглянути цю справу за відсутності його представника в судових засіданнях, що судом задоволено.
27.01.2022 до суду від відповідача надійшов відзив № 01-08/206 від 24.01.2022 на позовну заяву, яким визнає лише факти укладання між позивачем та відповідачем договору № 8 від 07.02.2019, додаткових угод до нього від 30.10.2019 № 1, від 11.12.2019 № 2, а також оплати відповідачем позивачу за договором у 2019 році 206266, 63 грн.
Проти позову заперечує, посилаючись на наступні обставини. Філія не є юридичною особою та не може бути позивачем у справі; відомості в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань щодо повноважень Лисаченка Д.М., який є одним з підписантом позовної заяви, відсутні.
Позивачем до позовної заяви не додано облікової форми про недоотримані кошти за перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян, витрати на перевезення яких відшкодовуються з місцевих бюджетів згідно з додатком, яка складається окремо для органу виконавчої влади як головного розпорядника коштів, виділених місцевим бюджетом, з метою компенсації всупереч п. 9 Порядку розрахунку обсягів компенсаційних виплат за пільгові перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян.
Згідно з п. 6 Порядку відшкодування витрат за надані послуги по перевезенню пільгових категорій громадян залізничним транспортом, який є додатком 2 до Програми фінансового забезпечення компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян, надання пільг з оплати послуг зв`язку на 2019-2021 роки, затвердженої рішенням Сватівської районної ради Луганської області від 21.12.2018 № 33/10, щомісяця Управління соціального захисту населення райдержадміністрації було зобов`язано перевіряти акти звіряння за формою « 3-пільга», така перевірка робилася відповідачем згідно Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги. Відповідно до умов договору відповідач здійснює фінансування пільг мешканцям Сватівського району, які перебувають на обліку та мають право на пільги за рахунок коштів місцевого бюджету у межах бюджетних призначень.
Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» субвенція з державного бюджету місцевим бюджетам Луганської області на компенсацію пільгового проїзду окремих категорій громадян не передбачалася.
Позивач на першому аркуші позову посилається на пільги, встановлені Законами України, що приймаються Верховною Радою України, проте позовні вимоги заявляє відповідачу, який є місцевим органом виконавчої влади.
Позивач нічого не зазначає щодо виділення йому з Державного бюджету України коштів на покриття збитків від пільгових перевезень у 2019 році, а також не доводить достовірності і надійності свого автоматизованого обліку за критерієм доведеності «поза розумним сумнівом».
Позивач не може вимагати стягнення з відповідача 208 066 грн 00 коп., враховуючи вже сплачену суму, оскільки така сума не обумовлена укладеним договором. Підтвердженням відсутності заборгованості на початку 2020 року перед позивачем є копія звіту на 01.01.2021 та копія акту звіряння розрахунків № 1 від 25.03.2020.
08.02.2022 на електронну адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив № 2022/227 від 07.02.2022, підписана кваліфікованим електронним підписом, у якій зазначає, що на підтвердження сум, що підлягають компенсації, позивачем надані щомісячні облікові форми, які відповідають вимогам законодавства. Внесення додаткової інформації щодо персоніфікації пільговиків затвердженою обліковою формою не передбачено. Крім того, сума недоотриманих коштів обчислюється в автоматизованому режимі під час оформлення кожного безкоштовного та пільгового проїзного документа та ця сума включається до місячної станційної звітності області, на території якої був придбаний пільговий проїзний документ, незалежно від місця проживання (навчання) пасажира. Сума недоотриманих коштів, яка зазначена позивачем в облікових формах, складається з вартості пільгових квитків, оформлених у касах вокзалу станції Сватове. Доводи щодо достовірності та надійності автоматизованого обліку є безпідставними та не стосуються предмету доказування. Стосовно повноважень на підписання позовної заяви зазначає, що до останньої додані нотаріально посвідчені довіреності на осіб, які підписали позовну заяву.
22.02.2022 до суду від відповідача надійшло заперечення щодо відповіді позивача на відзив № 03-23/448 від 18.02.2022, у якому зазначає, що посилання позивача на пп. «ґ» п. 3 ч. 1 ст. 91 Бюджетного кодексу України є неправильним, оскільки відповідач не має ніякого впливу на розмір коштів місцевих бюджетів, виділених на виплати за пільговий проїзд окремих категорій громадян.
У судове засідання 30.11.2022 представники сторін не прибули, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, явка сторін не визнавалась обов`язковою.
Будь-яких заяв, клопотань на дату проведення судового засідання від сторін до суду не надходило.
Враховуючи неявку всіх учасників справи у судове засідання, суд ухвалює та підписує рішення без його проголошення (ч. 4 ст. 240 ГПК України).
Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини справи.
Рішенням Сватівської районної ради Луганської області від 33/10 від 21.12.2018 затверджено районну Програму фінансового забезпечення компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян, надання пільг з оплати послуг зв`язку на 2019-2021 роки.
Відповідно до додатку 2 до Програми встановлено Порядок відшкодування витрат за надані послуги по перевезенню пільгових категорій громадян залізничним транспортом.
Цей Порядок регламентує проведення відшкодування витрат за надані послуги по перевезенню пільгових категорій громадян залізничним транспортом відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16.12.2009 № 1359 «Про затвердження Порядку розрахунку обсягів компенсаційних виплат за пільгові перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян».
Крім того, цей Порядок визначає механізм здійснення видатків з районного бюджету на відшкодування вартості проїзду залізничним транспортом окремих категорій громадян у відповідності до чинного законодавства.
Пунктом 4 Порядку передбачено для отримання компенсації перевізник щомісяця до 3 числа місяця наступного за звітним подає до управління соціального захисту населення Сватівської районної державної адміністрації наступну звітність: облікові форми про недоотримані кошти за перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян; акт звіряння розрахунків за формою « 3-пільга», затвердженою Міністерством праці та соціальної політики України від 28.03.2003 № 83 «Про затвердження форми № 3-пільга».
Згідно з п. 6 Порядку щомісяця управління соціального захисту населення райдержадміністрації перевіряє акти звіряння за формою « 3-пільга», надає їх до управління фінансів райдержадміністрації та організовує здійснення відповідних розрахунків у п`ятиденний термін після отримання коштів.
07.02.2019 між Управлінням соціального захисту населення Сватівської районної державної адміністрації (далі відповідач, замовник) та Акціонерним товариством «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Донецька залізниця» АТ «Українська залізниця» (далі позивач, виконавець) укладено договір № 8 на надання та фінансування послуг по пільговому перевезенню окремих категорій громадян залізничним транспортом загального користування у приміському сполучені.
Відповідно до п. 1.1 укладеного договору предметом цього договору є відносини сторін щодо надання та фінансування пільг населенню згідно з Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про охорону дитинства» (пільги дітям з багатодітних сімей), Постанови Кабінету Міністрів України від 17.05.1993 № 354 «Про безплатний проїзд пенсіонерів на транспорті загального користування», «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і ветеранів державної пожежної охорони та їх соціальний захист», пов`язаних із споживанням населенням таких видів послуг: приміське залізничне перевезення пасажирів мешканців Сватівського району, які перебувають на обліку в Єдиному державному автоматизованому реєстрі осіб, які мають право на пільги за рахунок коштів місцевого бюджету.
Згідно з умовами договору замовник здійснює фінансування пільг, пов`язаних із споживанням послуг згідно п. 1.1. договору, на підставі поданих виконавцем реєстрів перевезених пільговиків у межах бюджетних призначень, а виконавець здійснює постачання цих послуг населенню, що має відповідні пільги (п. 1.2. договору).
Пунктами 1.3, 1.4 договору передбачено, що вартість послуг на 2019 рік складає 55 000,00 грн. Вартість за цим договором підлягає коригуванню протягом всього терміну дії договору шляхом укладання додаткових угод.
У відповідності до п. 2.1.1 договору виконавець зобов`язується реалізувати в 2019 році послуги населенню, що має право на пільги згідно чинного законодавства та відповідно до п. 1.1. договору.
За умовами договору замовник зобов`язується: щомісячно до 15 числа місяця, наступного за звітним, готувати спільно з виконавцем акти звіряння заборгованості по наданим послугам населенню, що має пільги (п. 2.2.1. договору); щомісячно, на підставі актів звіряння заборгованості, надавати до фінуправління та Держказначейства дані про нараховані суми щодо пільг (п. 2.2.2 договору).
Згідно з п. 3.1. договору виконавець щомісячно до 25 числа місяця, наступного за звітним, надає замовнику облікову форму про недоотримані кошти за перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян, витрати на перевезення яких відшкодовуються з місцевого бюджету, реєстри перевезених пільговиків, розрахунки щодо надання послуг населенню, що має право на пільги, та акти звірки на надання пільг.
Замовник після підписання актів звірки заборгованості в 5-денний строк після надходження на рахунок коштів, передбачених на компенсаційні виплати, провадить фінансування видатків на покриття витрат виконавцю в межах бюджетних асигнувань щодо наданих пільг (п. 3.2. договору).
Відповідно до п. 3.3 договору розрахунки проводяться згідно пунктів 7, 9-11 Порядку розрахунку обсягів компенсаційних виплат за пільгові перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1359 від 16.12.2009.
Даний договір набуває чинності з моменту підписання, а умови договору застосовуються згідно частини 3 статті 631 Цивільного кодексу України з 01.01.2019 року і діє в частині надання послуг до 31.12.2019 року, а в частині проведення розрахунків - до їх повного виконання (п. 8.1. договору).
30.10.2019 між сторонами укладено додаткову угоду № 1 до договору № 8 від 07.02.2019, якою викладено реквізити сторін в новій редакції.
11.12.2019 між сторонами укладено додаткову угоду № 2 до договору № 8 від 07.02.2019, якою вартість послуг на 2019 рік збільшили до 177 574,68 грн.
Позивач у 2019 році надав пільговий проїзд окремим категоріям громадян, які мають право на відповідні пільги при користуванні залізничним транспортом, відповідно до облікові форми про недоотримані кошти за перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян, витрати на перевезення яких відшкодовуються з державного та місцевого бюджетів, на загальну суму 414 332 грн 63 коп., а саме:
- 23 854 грн 38 коп. за січень 2019 року;
- 26 974 грн 35 коп. за лютий 2019 року;
- 36 975 грн 50 коп. за березень 2019 року;
- 38 813 грн 42 коп. за квітень 2019 року;
- 38 473 грн 81 коп. за травень 2019 року;
- 41 641 грн 23 коп. за червень 2019 року;
- 45 432 грн 26 коп. за липень 2019 року;
- 34 612 грн 75 коп. за серпень 2019 року;
- 27 852 грн 52 коп. за вересень 2019 року;
- 29 495 грн 47 коп. за жовтень 2019 року;
- 29 801 грн 54 коп. за листопад 2019 року;
- 40 405 грн 40 коп. за грудень 2019 року.
В облікових формах визначені категорії пільговиків для приміського сполучення: інваліди Великої Вітчизняної війни 1, 2, 3 групи та прирівняні до них особи (ІВВВ 1, ІВВВ2, ІВВВ3); учасники Великої Вітчизняної війни, бойових операцій (УВВВ); батьки військовослужбовців, які загинули чи померли (БЗВ); інваліди війни 1, 2, 3 групи та особи, які супроводжують в поїздах інваліда (ІВ1, ІВ2, ІВ3, СУПРІ); учасники бойових дій (УВУ); інваліди 1, 2, 3 групи та особи, які супроводжують інвалідів 1 групи (ІНВ, СІНВІ1); постраждалі внаслідок Чорнобильської аварії 1 категорії, учасники ліквідації, діти віком від 6-18 років, яким встановлена інвалідність пов`язана з Чорнобильською катастрофою (ЛЧАЕС, ДЧ-18), пенсіонери за віком (ПЕНС); ветерани: органів внутрішніх справ, військової служби (ВОВС); діти віком 6 до 18 років (до 23 років) з багатодітних сімей (ДИТС); діти-сироти і діти, які залишились без піклування батьків, віком від 16-18 років (ДС6-18); діти-інваліди віком від 6-18 років (Д16-18).
Крім того, у формах визначено область Луганська (Сватівський регіон); кількість оформлених пільгових проїзних документів та суми недоотриманих коштів тощо.
На підтвердження викладеного позивачем додатково надано загальні зведені відомості по типах пільг та квитків у приміському сполученні за січень-грудень 2019 року.
Позивач звертався до відповідача з листом № 2021/5400 від 24.10.2019, в якому пропонував звернутися з ініціативою розглянути питання на черговій сесії міської ради про передбачення коштів на 2019-2020 роки у місцевому бюджеті на компенсацію у повному обсязі послуг по перевезенню громадян, які мають право на пільги залізничним транспортом приміського сполучення.
25.03.2020 складено акт звірення розрахунків № 1 за надані населенню послуги, на які надаються пільги (проїзд у примусовому напрямку) між АТ «Укрзалізниця» регіональна філія «Донецька залізниця» та Управлінням соціального захисту населення Сватівської РДА, станом на 01.03.2020, відповідно до якого відсутня заборгованість станом на 01.01.2020. Вказаний акт належним чином підписаний уповноваженими особами та скріплено печатками підприємств.
Крім того, звіт про заборгованість за бюджетними коштами на 01.01.2021 (форма 7м) також свідчить про відсутність заборгованості за компенсаційними виплатами за пільговий проїзд окремих категорій громадян на залізничному транспорті.
18.09.2020 позивач звернувся до відповідача з претензією № 2021/4353, в якій просив сплатити заборгованість у сумі 206 883 грн 96 коп.
Листом від 09.10.2020 № 07-16/2708 відповідач повідомив, що надані позивачем реєстри перевезення пасажирів проходять перевірку наявності даних пасажирів у Єдиному державному автоматизованому реєстрі осіб, які мають право на пільги. У разі не співпадіння даних пасажира або їх відсутність можливості підтвердити наявність пільг для проїзду у приміському залізничному транспорті, то суми для відшкодування витрат будуть неможливими.
Оскільки відповідачем обов`язок щодо відшкодування витрат по перевезенню пільгових категорій громадян залізничним транспортом за 2019 рік виконано частково, позивач звернувся з даним позовом до суду про стягнення з відповідача збитків по відшкодуванню витрат за пільгове перевезення громадян за 2019 рік у розмірі 208 066 грн 00 коп.
Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог з таких підстав.
Пільгове перевезення пасажирів залізничним транспортом передбачено низкою законодавчих актів України. Так, соціальні пільги на пасажирські перевезення для ряду категорій громадян встановлено, зокрема, Міжурядовою Угодою про взаємне визнання прав на пільговий проїзд для інвалідів та учасників Великої Вітчизняної війни, а також осіб, прирівняних до них від 12.03.1993, Законами України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про охорону дитинства», «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист».
Відповідно до частини 6 статті 9 Закону України «Про залізничний транспорт» (в редакції чинній у 2019 році) для захисту інтересів окремих категорій громадян на пасажирських перевезеннях, у тому числі приміських, можуть передбачатися пільгові тарифи. Збитки залізничного транспорту загального користування від їх використання відшкодовуються за рахунок державного або місцевих бюджетів залежно від того, яким органом прийнято рішення щодо введення відповідних пільг.
Наведені норми закріплюють реалізацію державних гарантій певним категоріям громадян та є нормами прямої дії.
Обслуговуючи категорії громадян, які мають право на пільговий проїзд залізничним транспортом, залізниця не має права відмовити їм з підстав відсутності належного фінансування для подальшого відшкодування залізницям витрат на перевезення визначених категорій громадян.
Безумовному обов`язку залізничного перевізника надавати пільги визначеним категоріям громадян кореспондує безумовний обов`язок держави в особі її органів відшкодувати такі пільги.
Забезпечуючи пільгове перевезення окремих категорій громадян, держава поклала на себе обов`язок відшкодовувати збитки, понесені залізничним транспортом, за рахунок державного або місцевого бюджетів у залежності від того, яким органом прийнято рішення щодо введення відповідних пільг.
Статтею 4 Бюджетного кодексу України (в редакції чинній у 2019 році) визначено, що якщо іншим нормативно-правовим актом бюджетні відносини визначаються інакше, ніж у Кодексі, застосовуються відповідні норми Кодексу.
Відповідно до статті 7 Бюджетного кодексу України місцеві бюджети є самостійними. Самостійність бюджетів забезпечується закріпленими за ними відповідних джерел доходів бюджету, правом відповідних органів державної влади та органів місцевого самоврядування визначати напрями використання бюджетних коштів відповідно до законодавства України, самостійно і незалежно одне від одного розглядати та затверджувати відповідні місцеві бюджети.
Згідно з частиною 1 статті 102 Бюджетного кодексу України (в редакції до 01.01.2017) видатки місцевих бюджетів, передбачені у підпункті «б» пункту 4 частини 1 статті 89 цього Кодексу, проводяться за рахунок субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на здійснення державних програм соціального захисту у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Частиною 5 статті 102 Бюджетного кодексу України (в редакції до 01.01.2017) було встановлено, що за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам, зокрема, здійснюються компенсаційні виплати за пільговий проїзд окремих категорій громадян.
Відповідно до абзацу 5 підпункту «б» пункту 4 частини 1 статті 89 Бюджетного кодексу України (в редакції до 01.01.2017) до видатків, що здійснюються з бюджетів міст республіканського Автономної Республіки Крим та обласного значення, районних бюджетів, бюджетів об`єднаних територіальних громад, що створюються згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, належать видатки на соціальний захист та соціальне забезпечення (державні програми соціального захисту - на компенсаційні виплати за пільговий проїзд окремих категорій громадян.
В пункті 1 Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 256 від 04.03.2002 (далі Порядок, в редакції до 24.06.2017) було визначено, що цей Порядок визначав відповідно до статті 102 Бюджетного кодексу України механізм фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту, в тому числі, компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян.
З 01.01.2017 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України» №1789-VIII від 20.12.2016, на підставі якого виключені абзац 5 підпункту «б» пункту 4 частини 1 статті 89 та частина 5 статті 102 Бюджетного кодексу України.
В подальшому на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 426 від 24.06.2017 пункт 1 Порядку був викладений в новій редакції та виключені компенсаційні виплати за пільговий проїзд окремих категорій громадян з переліку заходів з виконання державних програм соціального захисту, що проводяться за рахунок субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам.
У зв`язку з відповідними змінами в законодавстві посилання позивача у позові на Порядок фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 256 від 04.03.2002, враховуючи заявлений у цій справі спірний період (2019 рік) є безпідставними.
І тому позивач помилково посилається у позові на постанову ВП ВС від 03.03.2020 у справі № 904/94/19, оскільки в цій справі спірний період був 2016 рік, тобто діяло законодавство в редакції до 01.01.2017.
Статтею 91 Бюджетного кодексу України (в редакції чинній у 2019 році) визначені видатки місцевих бюджетів, що можуть здійснюватися з усіх місцевих бюджетів. Так, відповідно до підпункту "ґ" пункту 3 частини 1 статті 91 до видатків місцевих бюджетів, що можуть здійснюватися з усіх місцевих бюджетів, належать, видатки на соціальний захист та соціальне забезпечення, зокрема, компенсаційні виплати за пільговий проїзд окремих категорій громадян.
Слід зазначити, що стаття 91 Бюджетного кодексу України передбачає видатки, що можуть здійснюватися з усіх місцевих бюджетів, але не обов`язково мають здійснюватися. Кожна рада самостійно приймає рішення стосовно здійснення витрат з бюджету відповідно до вказаної статті.
Рішенням Сватівської районної ради Луганської області від 33/10 від 21.12.2018 затверджено районну Програму фінансового забезпечення компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян, надання пільг з оплати послуг зв`язку на 2019-2021 роки.
Відповідно до додатку 2 до Програми встановлено Порядок відшкодування витрат за надані послуги по перевезенню пільгових категорій громадян залізничним транспортом.
Цей Порядок регламентує проведення відшкодування витрат за надані послуги по перевезенню пільгових категорій громадян залізничним транспортом відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16.12.2009 № 1359 «Про затвердження Порядку
розрахунку обсягів компенсаційних виплат за пільгові перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян».
Крім того, цей Порядок визначає механізм здійснення видатків з районного бюджету на відшкодування вартості проїзду залізничним транспортом окремих категорій громадян у відповідності до чинного законодавства.
Пунктом 4 Порядку передбачено для отримання компенсації перевізник щомісяця до 3 числа місяця наступного за звітним подає до управління соціального захисту населення Сватівської районної державної адміністрації наступну звітність: облікові форми про недоотримані кошти за перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян; акт звіряння розрахунків за формою « 3-пільга», затвердженою Міністерством праці та соціальної політики України від 28.03.2003 № 83 «Про затвердження форми № 3-пільга».
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про залізничний транспорт» (в редакції чинній у 2019 році) відносини підприємств залізничного транспорту з місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування базуються на податковій і договірній основах відповідно до чинного законодавства України.
Матеріали справи підтверджують факт укладання між сторонами договору на надання та фінансування послуг по пільговому перевезенню окремих категорій громадян залізничним транспортом загального користування у приміському сполучені № 8 від 07.02.2019 на суму 177574,68 грн з урахуванням укладеної додаткової угоди від 11.12.2019 № 2.
Вартість за цим договором підлягає коригуванню протягом всього терміну дії договору шляхом укладання додаткових угод (п. 1.4 договору).
Позивачем у 2019 році надано послуги на загальну суму 414 332 грн 63 коп., про що свідчать облікові форми про недоотримані кошти за перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян, витрати на перевезення яких відшкодовуються з державного та місцевого бюджетів за спірний період.
Відповідачем було сплачено 206266,63 грн., сторони проти цього не заперечують.
На виконання умов п. 2.2.1. договору та п. 4 Порядку між сторонами 25.03.2020 складено акт звірення розрахунків № 1 за надані населенню послуги, на які надаються пільги (проїзд у примусовому напрямку) станом на 01.03.2020, відповідно до якого відсутня заборгованість станом на 01.01.2020. Вказаний акт належним чином підписаний уповноваженими особами та скріплено печатками підприємств.
Крім того, звіт про заборгованість за бюджетними коштами на 01.01.2021 (форма 7м) також свідчить про відсутність заборгованості за компенсаційними виплатами за пільговий проїзд окремих категорій громадян на залізничному транспорті.
Позивач просить стягнути з відповідача суму в розмірі 208 066 грн 00 коп. за січень- грудень 2019 року, що залишилась невідшкодованою.
У вказаній постанові Верховний Суд дійшов висновку, що якщо з місцевого бюджету будуть здійснюватися видатки на фінансування пільг з послуг зв`язку, інших передбачених законодавством пільг, то орган місцевого самоврядування обов`язково має прийняти відповідне рішення про здійснення видатків з місцевого бюджету на покриття гарантованих державою пільг з послуг зв`язку та інших пільг, до яких за певними категоріями відносяться й пільги з безкоштовного перевезення залізничним транспортом. Якщо органом місцевого самоврядування таке рішення не прийнято, підстав на укладання договору з ПАТ «Українська залізниця» (її регіональними відділеннями) немає, як немає й підстав для виплати їй компенсації з місцевого бюджету. Органи місцевого самоврядування не зобов`язані передбачати своїм рішенням видатки для усіх осіб, яким право на безкоштовний проїзд залізничним транспортом гарантоване державою. Вони можуть робити це виключно з огляду на фінансову спроможність відповідного місцевого бюджету.
З огляду на викладене, враховуючи внесені зміни до законодавства, прийняте органом місцевого самоврядування відповідного рішення, виконання відповідачем укладеного з позивачем договору № 8 від 07.02.2019, суд доходить до висновку про безпідставність заявлених позовних вимог.
Доводи відповідача про те, що позовну заяву підписано неуповноваженими особами (Лисаченко Д.М. та Чаруковський Р.В.) спростовуються матеріалами справи, оскільки до позовної заяви додані нотаріально посвідчені довіреності на зазначених осіб.
За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.
Відповідно до приписів ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.
Керуючись ст. ст. 2, 13, 74, 86, 129, 232, 233, 237, 238, ч. 4 ст. 240, ст. ст. 241-242, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд
1. У задоволені позову відмовити.
2. Судовий збір покласти на позивача.
У відповідності до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено до Східного апеляційного господарського суду у строк, встановлений ст. 256 ГПК України та в порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України з урахуванням приписів п. п. 17.5 п. 17 Розділу XI Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано - 05.12.2022

Суддя Ірина ГОЛЕНКО