ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.12.2022 м. Івано-ФранківськСправа № 909/491/22

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Неверовської Л.М., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Івано-Франківськгаз збут", вул.Ленкавського, 20, м. Івано-Франківськ, 76010

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "3 Бетони", вул.Б.Хмельницького, буд. 109, м. Калуш, Івано-Франківська область, 77300

про стягнення 252707,15 грн, з яких 226510,56 грн основний борг, 15810,98 грн пені, 1673,50 грн 3% річних, 8712,11 грн інфляційні втрати.

встановив: Товариство з обмеженою відповідальністю "Івано-Франківськгаз збут" звернулось до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "3 Бетони" про стягнення 252707,15 грн, з яких 226510,56 грн основний борг, 15810,98 грн пені, 1673,50 грн 3% річних, 8712,11 грн інфляційні втрати.

Вирішення процесуальних питань під час розгляду справи.

Ухвалою від 01.08.2022 Господарським судом Івано-Франківської області прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі; відповідно до приписів ст. 252 ГПК України, суд ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами; встановив відповідачу строк для подання відзиву на позов та запропонував сторонам у разі наявності заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження подати заяву з відповідним обґрунтуванням своїх заперечень.

Ухвала про відкриття провадження у справі отримана відповідачем 10.08.2022, даний факт підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення.

Суд вказує про те, що відповідач не був обмежений у своїх процесуальних правах надати відзив через канцелярію суду або шляхом його направлення на адресу суду поштовим відправленням. Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, суд дійшов висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення у відповідності до ч.9 ст.165, ч.2 ст.178, ч.1 ст.202 Господарського процесуального кодексу України, а неподання відповідачем відзиву на позов не перешкоджає вирішенню справи по суті за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до частини 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Позиція позивача.

Позовні вимоги мотивовані тим, що в порушення умов договору №41FР767-968-21 від 09.02.2021 постачання природного газу для потреб непобутових споживачів (з додатковими угодами), відповідач не здійснив оплату за переданий позивачем природний газ у лютому-квітні 2022 року, внаслідок чого у останнього виник борг у сумі 226510,56 грн. За порушення строків оплати позивачем нараховано відповідачу 15810,98 грн пені, 1673,50 грн 3% річних, 8712,11 грн інфляційних втрат.

Позиція відповідача.

Відповідач відзиву на позов або будь-яких заперечень на позов не надав.

Як вбачається із ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ч. 9 ст.165 ГПК України, ч. 2 ст. 178 ГПК України, суд вирішує спір за наявними матеріалами справи.

Обставини справи, дослідження доказів.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, давши оцінку доказам у відповідності до ст.86 Господарського процесуального кодексу України, які мають значення для справи, суд встановив таке.

09.02.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Івано-Франківськгаз збут" (як постачальником) та Товариством з обмеженою відповідальністю "3 Бетони" (як споживачем) укладено №41FР767-968-21 постачання природного газу для потреб непобутових споживачів.

Відповідно до умов договору позивач зобов`язався передати у власність відповідача у 2021 році природний газ, а останній в свою чергу зобов`язався прийняти та оплатити вартість газу у розмірах та порядку, що визначені договором (п. 1.1. договору).

Разом з тим, сторонами по справі було укладено ряд додаткових угод (додаткова угода №7 від 01.12.2021, додаткова угода №9 від 31.01.2022, додаткова угода № 10 від 09.03.2022).

Відповідно до п.3.1 вказаного вище договору сторонами погоджено, що розрахунки за поставлений споживачі газ здійснюється за цінами, що вільно встановлюються між постачальником та споживачем. Підписуючи цей договір, споживач підтверджує, що ознайомлений з тим, що протягом дії договору ціна на газ може змінюватися, про що сторони укладатимуть відповідно додаткові угоди. Підписуючи цей договір, споживач підтверджує, що йому надане належне повідомлення про порядок зміни ціни газу протягом дії договору і ніяких інших повідомлень про зміну ціни газу не вимагається.

Зміна ціни узгоджується шляхом підписання додаткової угоди до цього договору (п.3.3. договору).

Відповідно до п. 4.2. договору, оплата газу здійснюється споживачем виключно грошовими коштами у національній валюті України - гривні в наступному порядку: оплата в розмірі 100% (сто відсотків) здійснюється споживачем до 28 числа місяця, що передує місяцю поставки. Остаточний розрахунок за фактично переданий постачальником газ здійснюється споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним.

Згідно п.5.5.2. договору, споживач зобов`язується оплачувати постачальнику вартість поставленого газу на умовах та в обсягах, визначених договором.

Відповідно до п.2.1 договору, у разі порушення споживачем строків оплати, передбачених розділом 4 договору, споживач сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення платежу.

На виконання умов договору, позивач передав у власність відповідача природний газ у 2022 році, що підтверджується актами приймання-передачі природного газу: акт №ЗІФ 82003489 приймання-передачі від 28.02.2022 на суму 140497,64 грн; акт №ЗІФ 82006031 приймання-передачі природного газу від 31.03.2022 на суму 141922,14 грн; акт №ЗІФ 82008663 приймання-передачі природного газу від 30.04.2022 на суму 446,76 грн.

Зазначені акти підписані представником відповідача без зауважень та скріплені печатками сторін.

На підставі вказаних актів позивачем в період січень - квітень 2022 року відповідачу поставлено природного газу на суму 364141,27 грн.

Проте, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, за переданий природний газ у лютому-квітні 2022 року згідно договору №41FР767-968-21 постачання природного газу для потреб непобутових споживачів від 09.02.2021 не розрахувався.

Станом на 16.02.2022 у відповідача була наявна переплата в розмірі 36355,98 грн. За лютий 2022 року згідно наданих послуг відповідачу нараховано 140497,64 грн.

23.03.2022 відповідачем проведено часткову оплату в розмірі 20000 грн, таким чином борг за надані послуги в лютому 2022 року становить 140497,64 грн (нараховано згідно акту приймання-передачі природного газу) 36355,98 грн (переплата на 01.02.2022 року) - 20000 грн (проведена часткова оплата) = 84 141,66 грн. Оплату за надані послуги у березні-квітні 2022 року відповідачем не проведено. Таким чином, борг становить - 84 141,66 грн (лютий 2022)+ 141 922,14 грн (березень 2022)+ 446,76 грн (квітень 2022) = 226510,56 грн.

Між сторонами підписано акт звіряння взаємних розрахунків від 06.05.2022 за період з січня 2022 по квітень 2022 року, згідно якого сума боргу становить 226510,56 грн.

Норми права та мотиви, якими суд керувався при прийнятті рішення. Висновки суду.

За змістом положень ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Як визначено у ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За змістом ч. 1 ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами, що встановлено ст. 629 ЦК України.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як встановлено у ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Як встановлено судом між сторонами по справі виникли правовідносини на підставі договору постачання природного газу для потреб непобутових споживачів №41FР767-968-21 від 09.02.2021 та додаткових угод №7 від 01.12.2021, №9 від 31.01.2022, № 10 від 09.03.2022.

Позивач по справі свої зобов`язання за договором виконав належним чином, поставивши відповідачу по справі природний газ, про що свідчать долучені до матеріалів справи акти приймання-передачі.

Однак, відповідач свої зобов`язання за договором в частині здійснення оплати належним чином не виконав, внаслідок чого виник борг по оплаті за отриманий природний газ, що становить 226510,56 грн.

Відповідно до п. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України).

Судом здійснено перевірку поданий позивачем розрахунок інфляційних втрат та 3 % річних та встановлено вірність розрахунку.

За наведеного, позовні вимоги про стягнення 1673,50 грн 3% річних, 8712,11 грн інфляційних втрат є обґрунтованими.

Відповідно до п.2.1 договору, у разі порушення споживачем строків оплати, передбачених розділом 4 договору, споживач сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення платежу.

З огляду на допущені відповідачем порушення строків оплати, передбачених договором, позивачем правомірно нараховано відповідачу пеню в розмірі 15810,98 грн.

Відповідно до статей 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ст.86 ГПК України).

З огляду на встановлені обставини, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати.

Склад та порядок розподілу судових витрат визначено Главою 8 Розділу I ГПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.129 ГПК України, враховуючи те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, судовий збір слід покласти на відповідача.

Керуючись ст. 73, 74, 86, 123, 129, 233, 236, 237, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Івано-Франківськгаз збут" до Товариства з обмеженою відповідальністю "3 Бетони" про стягнення 252707,15 грн задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "3 Бетони", вул.Б.Хмельницького, буд. 109, м. Калуш, Івано-Франківська область, 77300 (ідентифікаційний код 32014894) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Івано-Франківськгаз збут", вул. Ленкавського, 20, м. Івано-Франківськ, 76010 (ідентифікаційний код 39595350) 226510 (двісті двадцять шість тисяч п`ятсот десять) грн 56 коп. основного боргу, 15810 (п`ятнадцять тисяч вісімсот десять) грн 98 коп. пені, 1673 (одну тисячу шістсот сімдесят три) грн 50 коп. 3% річних, 8712 (вісім тисяч сімсот дванадцять) грн 11 коп. інфляційних втрат, 3790 (три тисячі сімсот дев`яносто) грн 61 коп. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 12.12.2022

Суддя Л.М. Неверовська