ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

13 вересня 2022 року Справа № 903/338/22

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Порт Сіті Груп», м.Луцьк

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Брокард-Україна», м.Київ

про стягнення 1 293 307 грн. 61 коп.

Суддя Шум М.С.

Секретар с/з Харкевич О.О.

Представники сторін:

від позивача: Веремчук В. В.

від відповідача: Денисенко А.Ю.

встановив: в позовній заяві від 23.05.2022 №28 ТзОВ «Порт Сіті Груп» просить суд стягнути з ТзОВ «Брокард-Україна» 1 293 307 грн. 61 коп. заборгованості в тому числі 994 607 грн. 94 коп. основного боргу та 298 607 грн. 67 коп. штрафу, а також 19 399 грн. 62 коп. судового збору та 10 000 грн. 00 коп. витрат на правову допомогу адвоката.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем зобов`язань в частині вчасної сплати коштів згідно з договором суборенди №Б-115 від 05.02.2020.

Ухвалою суду від 30.05.2022 повідомлено сторін про призначення підготовчого засідання по справі на 21.06.2022.

21.06.2022 від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву.

Ухвалою суду від 21.06.2022 розгляд справи в підготовчому засіданні відкладено на 13.07.2022.

Ухвалою суду від 13.07.2022 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів до 29.08.2022, розгляд справи в підготовчому судовому засіданні відкладено на 30.08.2022 на 12:40 год.

26.08.2022 на адресу суду від представника позивача у справі надійшло клопотання про уточнення позовних вимог без зміни суми позову .

30.08.2022 на адресу суду від представника відповідача у справі надійшли доповнення до відзиву на позовну заяву.

Суд протокольною ухвалою від 30.08.2022 прийняв та приєднав до матеріалів справи клопотання представника позивача про уточнення позовних вимог та доповнення до відзиву на позовну заяву представника відповідача.

На підставі ст.ст. 182, 185 195, 234 ГПК України, господарський суд протокольною ухвалою від 30.08.2022 закрив підготовче провадження, розгляд справи по суті призначив на 13.09.2022 на 10 год. 30 хв.

До початку розгляду справи по суті позивач просить суд доєднати до матеріалів справи установчі документи ТзОВ «Порт Сіті Груп» та виписки з ЄДР на підтвердження повноважень особи, що підписала позовну заяву в якості директора ТзОВ «Порт Сіті Груп» Цицик І. Р., оскільки повноважність такої особи ставиться під сумнів представниками відповідача.

Суд приймає клопотання позивача від 13.09.2022 та долучає відповідні документи до матеріалів справи (відповідні документи не є доказами щодо предмету спору).

Позиція позивача ТзОВ «Порт Сіті Груп»:

05.02.2020 між сторонами спору укладено договір суборенди №Б-115.

Відповідач свої зобов`язання щодо сплати суборендо плати не виконав, внаслідок чого просить суд стягнути з ТзОВ «Брокард-Україна» заборгованість в розмірі 994 607 грн. 94 коп. основного боргу та 298 607 грн. 67 коп. штрафу, нарахованого на підставі п. 21.2 договору.

Щодо періоду, за який позивач нарахував заборгованість, ТзОВ «Порт Сіті Груп» в позовній заяві (додаток №1 до позовної заяви, а. с. 6) зазначив про наявність заборгованості з суборендної плати за лютий 2022 в розмірі 116 308 грн. 01 коп., з відшкодування комунальних послуг за лютий 2022 61 810 грн. 20 коп., з суборендної плати за квітень 2022 в розмірі 129 168 грн. 98 коп., з відшкодування експлуатаційних витрат за квітень 2022 40 596 грн. 84 коп., з суборендної плати за травень 2022 в розмірі 129 168 грн. 98 коп., з відшкодування експлуатаційних витрат за березень 2022 40 596 грн. 84 коп., з доплати до суборендної плати за березень 2022 347 789 грн. 11 коп., з суборендної плати за червень 2022 129 168 грн. 98 коп.

В свою чергу, в позовній заяві зазначено про стягнення штрафу за січень 2022 в сумі 60 220 грн. 63 коп., за березень 2022 в сумі 173 894 грн. 55 коп., за квітень 2022 в розмірі 64 584 грн. 49 коп.

В клопотанні від 26.08.2022 (а. с. 141) позивач зазначає, що при розрахунку заборгованості в позовній заяві допущено помилку, а саме помилково включено суму 120 441 грн. 26 коп. (суборендна плата за лютий 2022), проте не включено суму 189 021 грн. 38 коп. (доплата до суборендної плати за лютий 2022).

У відповідному клопотанні позивач також зазначає, що сума позову внаслідок уточнення не змінилася і надає уточнений розрахунок суми основного боргу згідно з яким за відповідачем рахується така заборгованість згідно з договором суборенди №Б-115 від 05.02.2020:

- доплата від суборендної плати від обороту за лютий 2022 в сумі 116 308 грн. 01 коп.

- суборендна плата за квітень 2022 в сумі 129 168 грн. 98 коп.

- відшкодування комунальних послуг за лютий 2022 в сумі 61 810 грн. 20 коп.

- доплата до суборендної плати за березень 2022 в сумі 347 789 грн. 11 коп.

- відшкодування експлуатаційних витрат за березень 2022 в сумі 40 596 грн. 84 коп.

- суборендна плата за травень 2022 в сумі 129 168 грн. 98 коп.

- відшкодування експлуатаційних витрат за квітень 2022 в сумі 40 596 грн. 84 коп.

- суборендна плата за червень 2022 в сумі 129 168 грн. 98 коп.

Пунктами 1, 2 частини 2 та частиною 3 статті 46 ГПК України передбачено, що крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу:

- позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу;

- позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Оскільки ГПК України не передбачає такого виду заяви/клопотання позивача як уточнення позовних вимог, суд повинен надати оцінку клопотанню позивача від 26.08.2022 згідно з приписами ГПК України.

Як вбачається з клопотання, позивач при нарахуванні основної суми боргу змінив вид нарахування заборгованості за лютий з «суборендної плати» на «доплату від суборендної плати від обороту». При цьому, розмір стягуваної суми не змінився, відтак суд не може розцінити відповідне клопотання як збільшення чи зменшення позовних вимог.

Однак, суд оцінивши відповідне клопотання розцінює його як таке, що не суперечить ст. 46 ГПК України, подане до закінчення підготовчого засідання, докази надіслання клопотання відповідачеві подано суду. Відповідне клопотання не порушує прав відповідача та приписів ГПК України, є поясненнями по суті позовних вимог щодо розрахунку основної суми боргу. Суд не вбачає підстав не брати відповідне клопотання до уваги.

Відтак, предметом спору є стягнення заборгованості згідно з договором суборенди та розрахунків, що наведені у клопотанні від 26.08.2022.

Позиція відповідача ТзОВ «Брокард-Україна»:

Відповідач у відзиві зазначає, що магазин Брокард був зачинений для відвідувачів в період з 24.02.2022 по 06.03.2022 на підставі наказу ТзОВ «Брокард-Україна» у зв`язку із військовою агресією рф проти України. У зв`язку із прийнятим НБУ рішенням про зупинення здійснення обслуговуючими банками видаткових операцій за рахунками юридичних осіб, кінцевим бенефіціарним власником яких є резиденти рф, ТзОВ «Брокард-Україна» втратило можливість здійснювати видаткові операції по рахункам в тому числі сплачувати орендні платежі.

Відповідач стверджує, що між сторонами було досягнуто домовленості про зупинення нарахування суборендної плати, що підтверджується актом здачі-приймання робіт від 31.03.2022 в якому плата за суборенду зазначена 0,06 грн. Відтак, відповідач зазначає, що умови сплати суборендної плати були змінені.

Також в березні відповідач повідомляв позивача про неможливість здійснювати видаткові операції по рахунках через обмеження НБУ.

13.04.2022 адміністрацією Торгово центру був обмежений доступ працівників ТзОВ «Брокард-Україна» та відвідувачів до орендованого приміщення, магазин було зачинено за ініціативою адміністрації ТЦ, до відзиву долучено доповідну записку від 13.04.2022 та наказ від 13.04.2022.

У відзиві відповідач визнає та підтверджує заборгованість за платежами :

- доплата від суборендної плати від обороту за лютий 2022 в сумі 189 021 грн. 38 коп.

- відшкодування комунальних послуг за лютий 2022 в сумі 61 810 грн. 20 коп.

- доплата до суборендної плати за березень 2022 в сумі 347 789 грн. 11 коп.

- відшкодування експлуатаційних витрат за березень 2022 в сумі 40 596 грн. 84 коп.

- суборендна плата за квітень 2022 в сумі 129 168 грн. 98 коп.

- відшкодування експлуатаційних витрат за квітень 2022 в сумі 40 596 грн. 84 коп.

Іншу частину позову, а саме заборгованість з орендних платежів за травень та червень 2022, коли доступ до приміщення був обмежений позивачем, штраф у розмірі 298 607 грн. 67 коп. ТзОВ «Брокард-Україна» не визнає.

Одночасно, відповідач зазначає, що ТзОВ «Брокард-Україна» на виконання п.9.6 договору суборенди був сплачений на користь позивача авансовий платіж у сумі 406 203 грн., який є одночасно забезпеченням виконання зобов`язань суборендаря за договором, з суми якого позивач має право утримати суми простроченої заборгованості

З посиланням на ст. 617 ЦК України, п. 25.1-25.2 відповідач зазначає, що він звільняється від відповідальності за порушення зобов`язань у зв`язку із обставинами, настання яких знаходиться поза контролем сторони та внаслідок дії непереборної сили.

В доповненні до відзиву від 30.08.2022 відповідач зазначає про визнання заборгованості на суму 735 269 грн. 98 коп. Однак стверджує, що строк виконання таких зобов`язань не настав, оскільки виконання умов договору відкладається на термін дії обставин форс-мажору. Навіть якщо вважати, що строк виконання зобов`язань настав, то таке порушення не є наслідком протиправної винної поведінки відповідача.

В частині позовних вимог про стягнення орендної плати за період, коли магазин не працював через обмеження доступу до орендованого приміщення, а також в частині нарахованих штрафних санкцій та судових витрат відповідач позов не визнає.

При цьому, ТзОВ «Брокард-Україна» посилається на долучене до матеріалів справи платіжне доручення №4545 від 29.07.2022 з відміткою АТ «Альфа-Банк» про повернення останнім платіжного доручення відповідачу без виконання та лист ТПП України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 про підтвердження того, що військова агресія рф проти України та введення внаслідок цього воєнного стану на всій території України є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності по договору, виконання якого стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форсмажорних обставин (обставин непереборної сили).

Розглянувши матеріали справи, пояснення сторін спору, господарський суд, оцінюючи подані докази за своїм переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов висновку про часткове задоволення позову, а саме стягнення з відповідача основної суми боргу повністю та частково стягнення штрафу.

Позиція суду обґрунтована таким:

05.02.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Порт Сіті Груп» (орендар) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Брокард-Україна» (суборендар) укладено договір суборенди №Б-115.

Відповідно до ст. 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема з договору.

Між сторонами зобов`язання виникли з договору суборенди № Б-115 від 05.02.2020.

Відповідно до статті 283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

Згідно з частинами першою, четвертою статті 286 ГК України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Згідно умов договору орендар зобов`язується передати суборендарю в тимчасове платне користування приміщення в будівлі торгово-розважального центру за адресою: м. Луцьк, вул. Сухомлинського, 1, а суборендар зобов`язується прийняти, оплатити користування і повернути приміщення орендарю на умовах, визначених цим договором (п. 2.1). Приміщенням є частина будівлі, яка знаходиться на першому поверсі Торгового центру, секція №Б-115 (п. 3.1). Площа приміщення складає 252,30 м.кв. (п. 3.3). Строк дії договору починає обчислюватися з дати підписання договору і закінчується 28.01.2023. Строк оренди починається з дати підписання акту приймання-передачі 29.02.2020 і закінчується 28.01.2023 з підписанням акту приймання-передачі (повернення) приміщення з суборенди (п. 7.1). Суборендар зобов`язаний сплачувати суборендну плату за користування приміщенням в розмірах і в терміни, визначені цим договором (п. 9.1). Розмір суборендної плати за один місяць визначається як сума в гривнях, що обчислюється по наступній формулі: основна суборендна плата = Індекс К1 х суборендна ставка з ПДВ х Індекс К2 х площа приміщення, де індекс К1 співвідношення встановленого Національним банком України офіційного курсу гривні до долара США на дату виставлення рахунку про сплату суборендної плати (до нарахування приймається офіційний курс НБУ, дійсний на перший робочий день місяця), а в його відсутність на 15 число місяця, що передує оплачуваному, до погодженого сторонами розрахункового курсу гривні до долара США, що становить 23,00 грн./дол. США. Індекс К1 застосовується коли він більший одиниці. Суборендна ставка за цим договором становить 805,00 грн. з ПДВ за 1 кв.м. щомісячно, що еквівалентно 35 дол. США. Індекс К2 індекс зміни суборендної ставки. Індекс К2 на дату укладення цього Договору дорівнює одиниці (п.п. 9.1, 9.2). Суборендна плата сплачується суборендарем щомісячно, авансом, не пізніше 20-го числа місяця, що передує звітному (п. 9.3). Суборендар зобов`язується: здійснювати компенсацію комунальних платежів та експлуатаційних витрат за календарних місяць шляхом перерахування грошових коштів в національній валюті України протягом 5-ти банківських днів з дати виставлення орендарем рахунку; щомісячно відшкодовувати орендарю витрати на оплату спожитих в приміщенні електроенергії і послуг з гарячого, холодного водопостачання, теплопостачання та водовідведення (якщо такі споживались) в розмірі, який визначається згідно показників лічильників, встановлених в приміщенні та загальних зон Торгового розважального центру з використанням відповідних тарифів оплати, встановлених згідно чинного законодавства та в м. Луцьку для нежитлових приміщень; (п.п. 10.4, 10.5). Орендар може виставляти рахунки суборендарю на платежі, що визначені умовами цього договору, однак не виставлення рахунку орендарем не позбавляє суборендаря від зобов`язання щодо оплати відповідних платежів у дати та відповідно до умов договору (п. 11.5). Орендар щомісячно складає та надсилає або передає суборендарю акти здачі-приймання робіт в 2-х примірниках, один з яких суборендар зобов`язаний підписати або надати письмові зауваження до нього протягом 5-ти календарних днів з моменту відправлення суборендарю акту здачі-приймання робіт (п. 11.6). У разі прострочення суборендарем виконання зобов`язань по сплаті одного з платежів, передбачених цим договором, більш ніж на десять календарних днів, суборендар зобов`язаний у кожному такому випадку сплатити орендарю штраф у розмірі 50% від суми суборендної плати за місяць, в якому трапилось таке порушення (п. 21.2). Цей договір набирає чинності з моменту його укладення і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п. 27.1).

У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та закону, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

На виконання умов договору позивач надав відповідачу приміщення в суборенду, що підтверджується підписаним 29.02.2020 актом прийому-передачі приміщення в оренду.

На виконання умов договору, позивач надіслав акти здачі-приймання робіт, зокрема, суборендна плата за лютий 2022 на суму 120 073 грн. 54 коп., доплата до суборендної плати від обороту за лютий 2022 на суму 189 021 грн. 38 коп., суборендна плата за квітень 2022 на суму 129 168 грн. 98 коп., компенсація за комунальні послуги за лютий 2022 на суму 61 810 грн. 20 коп., доплата від суборендної плати від обороту за березень 2022 в сумі 347 789 грн. 11 коп., експлуатаційні витрати за березень 2022 в сумі 40 596 грн. 84 коп., експлуатаційні витрати за квітень 2022 на суму 40 596 грн. 84 коп. та відповідні рахунки-фактури.

Із нарахованої позивачем заборгованості згідно з договором суборенди, відповідач визнає наступні суми:

- доплата від суборендної плати від обороту за лютий 2022 в сумі 116 308 грн. 01 коп. (відповідач визнає 189 021 грн. 36 коп. заборгованості за таким платежем)

- відшкодування комунальних послуг за лютий 2022 в сумі 61 810 грн. 20 коп.

- доплата до суборендної плати за березень 2022 в сумі 347 789 грн. 11 коп.

- відшкодування експлуатаційних витрат за березень 2022 в сумі 40 596 грн. 84 коп.

- суборендна плата за квітень 2022 в сумі 3 529 грн. 64 коп.

- відшкодування експлуатаційних витрат за квітень 2022 в сумі 40 596 грн. 84 коп.

Відтак, спірними є нарахування основної суми боргу за таким платежами:

- суборендна плата за квітень 2022 в сумі 129 168 грн. 98 коп. (відповідач визнає лише суму в розмірі 3 529 грн. 64 коп., зазначаючи, що в бухобліку ТзОВ «Брокард-Україна» зараховано переплату за березень в сумі 125 639 грн. 34 коп.)

- суборендна плата за травень 2022 в сумі 129 168 грн. 98 коп.

- суборендна плата за червень 2022 в сумі 129 168 грн. 98 коп.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

В даному випадку відповідач частково не визнає позовні вимоги, посилаючись на настання надзвичайних, невідворотних та об`єктивних обставина внаслідок чого стало неможливим виконання договору у встановлений термін внаслідок (обставин непереборної сили).

Відповідно до ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Згідно із статті 141 Закону України «Про Торгово-промислові палати в Україні» Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.

Ознаками форс-мажорних обставин є наступні елементи: вони не залежать від волі учасників цивільних (господарських) відносин; мають надзвичайний характер; є невідворотними; унеможливлюють виконання зобов`язань за даних умов здійснення господарської діяльності.

Форс-мажорні обставини не мають преюдиціальний (заздалегідь встановлений) характер. При їх виникненні сторона, яка посилається на дію форс-мажорних обставин, повинна це довести. Сторона яка посилається на конкретні обставини повинна довести те, що вони є форс-мажорними, в тому числі, саме для конкретного випадку. Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність. Те, що форс-мажорні обставини необхідно довести, не виключає того, що наявність форс-мажорних обставин може бути засвідчено відповідним компетентним органом.

Як зазначалося вище спірним в даному випадку є стягнення суборендної плати за квітень, травень та червень 2022 року, тобто ті місяці протягом яких торгово-розважальний центр за адресою: м. Луцьк, вул. Сухомлинського, 1 працював.

Відтак, суд зазначає, що одне лише передбачене законом віднесення введеного воєнного стану до форс-мажорних обставин не свідчить про існування форс-мажору у конкретних правовідносинах сторін, де така обставина може стати форс-мажорною лише у випадку, якщо особа доведе, що конкретний обмежувальний захід, запроваджений в рамках воєнного стану унеможливлює виконання конкретного договору.

Однак, ТЦ, в якому відповідач орендує приміщення, протягом спірного періоду (квітень, травень, червень 2022) працював не зважаючи на введений воєнний стан в Україні та повномасштабну воєнну агресію рф проти України.

Звільнення від сплати орендної плати є істотним втручанням у правовідносини сторін договору, а тому може застосовуватись за виключних обставин.

Само по собі введення воєнного стану в країні не свідчить про принципову неможливість використання відповідачем орендованого майна у розумінні частини 6 статті 762 ЦК України.

У зв`язку з встановленими обставинами суд відхиляє надану відповідачем довідку про форс-мажорні обставини (обставин непереборної сили).

Неможливість отримання прибутку в очікуваному розмірі у спірний період чи заборона банківським установам здійснювати фінансові операції ТзОВ «Брокард-Україна» (оскільки кінцевим бенефіціарним власником товариства-відповідача є резидентка рф) не можуть бути підставою для відмови у позові про стягнення суборендної плати за договором.

Твердженя представника відповідача про те, що ТзОВ «Брокард-Україна» не повернуто весь асортимент товару, що знаходився в орендованому приміщенні через нібито неправомірні дії ТзОВ «Порт Сіті Груп» не підтверджено жодними доказами та не стосуються предмету спору.

Одночасно, твердження відповідача про недопуск працівників ТзОВ «Брокард-Україна» до орендованого приміщення адміністрацією ТЦ не підтверджена допустимими доказами та не спростовує того факту, що орендоване пиміщення використовувалося відповідачем хоча б для зберігання свого товару.

Відтак, суд дійшов висновку про стягнення з ТзОВ «Брокард-Україна» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Порт Сіті Груп» нарахованої позивачем суми основного боргу повністю в розмірі 994 607 грн. 94 коп.

Жодних доказів часткової оплати заборгованості з суборендної плати за квітень 2022 в сумі 125 639 грн. 34 коп., про що стверджує відповідач, суду не надано.

Щодо посилань відповідача на ту обставину, що згідно з п.9.6 договору суборенди ним був сплачений на користь позивача авансовий платіж у сумі 406 203 грн., який є одночасно забезпеченням виконання зобов`язань суборендаря за договором, з суми якого позивач має право утримати суми простроченої заборгованості, а відтак це може бути підставою для відмови у позові, суд критично оцінює такий аргумент ТзОВ «Брокад-Україна».

Як правильно зазначає відповідач, згідно з умовами п. 9.8 договору орендар не зобов`язаний, проте має право зарахувати авансовий платіж в якості погашення заборгованості з орендної плати за той чи інший місяць.

Суд в даному випадку за сукупності відповідних обставин справи, не може самостійно повважати, що авансовий платіж, сплачений на виконання п. 9.6 договору, зараховується як погашення суборендних платежів за квітень-червень 2022 року.

Щодо нарахованої позивачем штрафної санкції в розмірі 298 607 грн. 67 коп., а саме за січень 2022 в сумі 60 220 грн. 63 коп., за березень 2022 в сумі 173 894 грн. 55 коп., за квітень 2022 в розмірі 64 584 грн. 49 коп. суд зазначає наступне:

Стаття 611 Цивільного кодексу України визначає правові наслідки порушення зобов`язання, зокрема, сплату неустойки.

Згідно ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частиною 1 статті 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

У разі прострочення суборендарем виконання зобов`язань по сплаті одного з платежів, передбачених цим договором, більш ніж на десять календарних днів, суборендар зобов`язаний у кожному такому випадку сплатити орендарю штраф у розмірі 50% від суми суборендної плати за місяць, в якому трапилось таке порушення (п. 21.2 договору).

Суд вважає, що підставними та підлягають до стягнення 238 479 грн. 04 коп. штрафу, нарахованого за березень та квітень 2022 року.

У позові на суму 60 220 грн. 63 коп. штрафу, нарахованого за січень 2022 року слід відмовити у зв`язку з необґрунтованістю. Суборендна плата за січень 2022 року не є предметом даного позову. В матеріалах справи відсутні докази оплати рахунку-фактури щодо суборенди за січень 2022 року, що позбавляє суд можливості перевірити правильність нарахування штрафу, зокрема дату оплати.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оскільки спір до розгляду суду доведено з вини відповідача, то витрати по сплаті судового збору в частині задоволених вимог в сумі 18 496 грн. 30 коп. відповідно до ст.ст. 129-130 ГПК України слід віднести на нього.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, 232, 237, 238, 241, 247- 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

вирішив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповіальністю «Брокард-Україна» (вул. Фрунзе, 134-А, м.Київ, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Порт Сіті Груп» (вул. Сухомлинського, 1, м. Луцьк, )

- 994 607 грн. 94 коп. основного боргу, 238 479 грн. 04 коп. штрафу та 18 496 грн. 30 коп. витрат по сплаті судового збору, а всього: 1 251 583 грн. 28 коп. (один мільйон двісті п`ятдесят одна тисяча п`ятсот вісімдесят три грн. 28 коп.)

3. У позові на суму 60 220 грн. 63 коп. штрафу відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст. 255-256, п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

повний текст рішення

складено та підписано 23.09.2022

Суддя М. С. Шум