ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

05.12.2022 м. ДніпроСправа № 904/3264/22

За позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ, в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

до Акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення плати за користування вагонами та зберігання вантажу за договором про експлуатацію залізничної під`їздної колії у розмірі 365 975, 04 грн.

Суддя Назаренко Н.Г.

за участі секретаря судового засідання Риженко Д.В.

Представники:

Від позивача: Григоріва О.Ю, довіреність № 485 від 25.08.2022, представник

Від відповідача: Маламуж С.С., довіреність № 52-16/15 від 21.01.2022, представник

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" про стягнення плати за користування вагонами та зберігання вантажу за договором про експлуатацію залізничної під`їздної колії № ПР/М-19-753/НЮдч від 05.12.2019 у розмірі 365 975, 04 грн., з яких:

- 352 512, 60 грн.- плата за користування вагонами;

- 13 462, 44 грн. - збір за зберігання вантажів.

Ухвалою від 03.10.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи здійснюється за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 17.10.2022.

12.10.2022 від відповідача надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання.

17.10.2022 сторони в судове засідання не з`явилися.

Ухвалою суду від 17.10.2022 відкладено підготовче засідання на 14.11.2022 о 10:45год.

26.10.2022 від відповідача надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою від 26.10.2022 задоволено заяву відповідача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

14.11.2022 в підготовчому засіданні оголошувалась перерва до 05.12.2022.

01.12.2022 від позивача надійшли:

1. Заява про уточнення позовних вимог в частині зазначення назви відповідача в прохальній частині позову, а також станції призначення в тексті позову.

2. Відповідь на відзив, в якому позивач зазначив, що спірні вагони у кількості 59 одиниць прибули на адресу ПрАТ «Південний ГЗК» у квітні 2022 у складі одного поїзда № 3559, індекс 7108-596-7201. На шляху прямування, а саме на попутній станції Батуринська, усі вони разом були затримані на підставі наказу № 224 від 03.04.2022, а згодом наказу № 225 від 07.04.2022. Станцією затримки стосовно всіх вагонів цього поїзда складались відповідні документи (акти про затримку вагонів, повідомлення про затримку, акти загальної форми).

Після прибуття спірних вагонів на станцію призначення Кривий Ріг та здійснення технічного огляду 4 вагони були передані Відповідачу, а інші вагони цього поїзда були підготовлені для передачі пізніше, про що його було повідомлено встановленим порядком та зроблено записи у Книзі повідомлень про подавання вагонів під навантаження або вивантаження станції Кривий Ріг. Оскільки Відповідач не був готовий вчасно забрати вагони, вони додатково простоювали на коліях станції призначення, про що з моменту запланованої подачі вагонів було складено акти загальної форми № 540 від 11.04.2022, № 552 від 17.04.2022, № 556 від 17.04.2022, № 565 від 21.04.2022.

Зрештою плата за користування вагонами цього поїзда була включена до відомостей плати за користування вагонами № 12049194, 17049221, 20049228, 22049231, 06059254, 15059259. Всі згадані вище первинні документи відображають обставини подій, що були підставою для нарахування сум, які включені до ціни позову.

Таким чином, вимоги про стягнення платежів за період затримки вагонів на підходах до станції призначення і безпосередньо на станції призначення Батуринська пов`язані між собою підставою виникнення та доказами - документами, якими було зафіксовано факт затримки.

Тому об`єднання в одній позовній заяві вимог про стягнення плати за користування вагонами поїзда № 3559, індекс 7108-596-7201 та збору за зберігання вантажів є обґрунтованою І відповідає вимогам ч. 1 ст. 173 Господарського процесуального кодексу України.

Стосовно зауваження Відповідача щодо розмежування плати за користування вагонами під час затримки їх на підходах до станції призначення та під час затримки безпосередньо на станції призначення Кривий Ріг, позивач зазначив, що розмежування плати за час затримки вагонів на підходах до станції призначення та час затримки на станції призначення не здійснюється, оскільки це не відповідає вимогам Правил користування вагонами і контейнерами.

Таким чином, розрахунок ціни позову здійснений у відповідності до законодавства, цілком коректно, і підготовлені Позивачем процесуальні документи жодних ознак явної неповаги до суду не містять.

Позивач також зазначив, що залізниця не мала можливості доставити затримані вагони на станцію призначення з огляду на знаходження на її коліях вагонів, що прибули на адресу АТ "Південний ГЗК" раніше та своєчасно не забирались ним на свою під`їзну колію. Дані факти засвідчено в актах загальної форми ГУ-23, які відповідальними працівниками відповідача підписано без заперечень.

У своєму відзиві Відповідач зазначив, що відповідно до Єдиного технологічного процесу роботи під`їзної колії АТ «Південний ГЗК», станціями примикання до станції Кривий Ріг є станції Кривий Ріг-Головний та Кривий Ріг-Західний. З цього він робить висновок, що станція затримки спірних вагонів Батуринська не є станцією підходу у розумінні п. 9 Правил користування вагонами і контейнерами.

Крім того, позивач зазначив, що ані Правилами користування вагонами, ані Переліком виняткових умов, які є підставою для звільнення замовників послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів, від обов`язку вносити плату за користування вантажними вагонами І контейнерами та зборів/плат АТ «Укрзалізниця» під час воєнного стану в Україні не передбачено підстав для звільнення Відповідача від сплати спірної суми.

Щодо посилання відповідача про одночасне стягнення або вимога про одночасне стягнення плати за користування вагонами та їх зберігання це дії, які не можуть співпадати у часі і одне виключає інше із зазначенням рішення у справі № 905/1455/13-г, відповідно до яких залізниці відмовлено у задоволенні позовних вимог про стягнення плати за користування вагонами і збору за зберігання вантажів позивач зазначив наступне.

Твердження скаржника про те, що одночасне стягнення плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу є неправомірним, спростовується зокрема змістом пункту 15 Договору, яким передбачено, що власник колії сплачує залізниці плату за користування вагонами та плату за зберігання вантажів у вагонах - у разі їх затримки з вини одержувача після закінчення терміну безоплатного зберігання незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї), згідно з Правилами перевезень вантажів залізничним транспортом України та Правилами зберігання вантажів.

При цьому порожні власні вагони, які перевозяться залізницею за перевізними документами зі сплатою перевізної плати, мають статус "вантажу", який залізниця зобов`язана доставити на станцію призначення у цілості та збереженості і видати його одержувачу, зазначеному в накладній. Таку правову позицію висловив Верховний Суд у своїй постанові від 15.06.2018 по справі № 904/7360/17.

Збір за зберігання вантажу розраховується згідно п.8 Правил зберігання вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644, відповідно до якого збір за зберігання вантажів у вагонах (контейнерах) у разі затримки їх з вини одержувача (відправника) після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, на прикордонних, припортових станціях тощо).

Про зазначене також йдеться у пункті 14 Оглядового листа Вищого господарського суду України від 29.11.2007 № 01-8/917 "Про деякі питання судової практики застосування Статуту залізниць України, інших норм транспортного законодавства" та у п.5.3. Роз`яснень президії Вищого господарського суду України від 29.09.2008 № 04-5/225 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею". При цьому згідно вказаного Роз`яснення підставою для нарахування та стягнення збору за зберігання, в тому числі при затримці вагонів (контейнерів) на шляху перевезення, є акт загальної форми, який складається для засвідчення обставин, що виникли в процесі перевезення вантажу, і підписується особами, які беруть участь у засвідченні обставин, що стали підставою для складання акта, але не менше як двома особами, відповідно до Правил складання актів, Правил користування вагонами і контейнерами.

Відповідно до п.п.2.1. п.2 розділу III Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009 № 317, збір за зберігання власного (орендованого) рухомого складу на своїх осях (з одиниці) справляється в розмірі 5,9 грн. за добу. У всіх випадках неповна доба зберігання вантажів округляється до повної.

Крім того, Відповідач з посиланням на ч. 1 ст. 36 Статуту залізниць України зазначив, що Позивачем безпідставно було нараховано збір за зберігання вантажів у двократному розмірі, оскільки на його думку були відсутні будь-які ускладнення, пов`язані з несвоєчасним вивезенням вантажу.

Такі твердження Відповідача є безпідставними, оскільки наявність значних ускладнень підтверджено доданими до позовної заяви доказами, а саме листом начальника станції Кривий Ріг від 12.04.2022 № 69, актами загальної форми, з яких видно, що станом на 12.04.2022-на станції Кривий Ріг мало місце скупчення більше 200 вагонів, що прибули на адресу Відповідача і не були вчасно забрані ним на свою під`їзну колію.

Стосовно посилання Відповідача на відсутність реквізитів у наказі № 61 від 12.04.2022, Позивач пояснює, що для реєстрації оперативних наказів про застосування подвійної ставки збору за зберігання вантажів ведеться оперативний журнал довільної форми.

Позивач зазначає, що зазначений наказ має всі необхідні реквізити: дата наказу - « 12.04.22», посада підписанта - «ДН-2», що відповідно до прийнятих в умовах Укрзалізниці телеграфних скорочень означає посаду начальника Криворізької дирекції залізничних перевезень регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця», прізвище підписанта дійсно зазначено без ініціалів, але це жодним чином не ускладнює його ідентифікацію, оскільки в межах підприємства є тільки один начальник Криворізької дирекції з прізвищем Страшко. Зауваження щодо відсутності в наказі посилання на документи, що підтверджують повноваження підписанта, є надуманим. Разом з тим, повноваження начальника дирекції передбачені у довіреності, копія якої також додана до позовної заяви.

3. Заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

01.12.2022 від відповідача надійшло клопотання, в якому він зазначив, що згідно з рішенням Ради Оборони Дніпропетровської області, керуючись законами України «Про правовий режим воєнного стану», «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», з метою забезпечення захисту безпеки населення та інтересів держави, на території Дніпропетровської області запроваджено комендантську годину з 22.00 до 06.00 з 24 лютого 2022 року. Оскільки цей факт є загальновідомим, відповідно до положень ст.75 ГПК України не потребують доказуванню.

Відповідно до телеграмного розпорядження №ЦМ-13/693 від 05.04.2022 рішенням правління АТ «Укрзалізниця» від 02.04.2022 (протокол №Ц-54/42 Ком.т), що міститься у матеріалах справи, затверджено «Перелік виняткових умов, які є підставою для звільнення замовників послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів від обов`язків вносити плату за користування вантажними вагонами та зборів під час воєнного стану в Україні».

Таким чином, дія рішення Правління АТ «Укрзалізниця» від 02.04.2022 (протокол №Ц-54/42 Ком.т) поширюється й на спірні вагони по справі №904/3264/22, оскільки ст. Кривий Ріг (станція призначення вантажу, що направляється АТ «ПІВДГЗК») розташована на території Дніпропетровської області в м. Кривий Ріг, на території яких запроваджено комендантську годину.

Також відповідач надав контррозрахунок плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажів.

Ухвалою від 02.12.2022 задоволено заяву Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

05.12.2022 позивач в підготовчому засіданні надав письмові пояснення по справі, в яких зазначив, що жодним законом або іншим нормативно-правовим актом не передбачено у зв`язку з введенням комендантської години будь-які зміни в роботі промислових підприємств, або порядку розрахунків за надані послуги.

Позивач також зазначив, що станом на 10.04.2022, день подання листа № 52-40/235 про готовність прийняти на свою під`їзну колію 32 вагони, на коліях станції в очікуванні подавання простоювали 280 вагонів, що підтверджується актами загальної форми № 540 від 11.04.2022, № 546 від 14.04,2022, №№ 549, 550, 551 від 16.04.2022, №№ 554, 555, 556 від 17.04.2022, № 558, 559 від 19.04.2022, №№ 562,563, 565 від 21.04.2022.

Станом на 15.04.2022, день падання листа № 52-40/256 про готовність прийняти на свою під`їзну колію 83 вагони, на коліях станції в очікуванні подавання простоювали 243 вагонів, що підтверджується актами загальної форми №№ 549, 550, 551 від 16.04.2022, №№ 554, 555, 556 від 17.04.2022, № 558, 559 від 19.04.2022, №№562,563, 565 від 21.04.2022.

Таким чином, приймання на свою під`їзну колію незначної частини вагонів, що простоювали на коліях станції Кривий Ріг, не вирішило проблему загального скупчення вагонів на коліях станції, і не звільняє Відповідача від сплати коштів, що нараховані у якості плати за користування спірних вагонів під час затримки їх з вини Відповідача на підходах до станції призначення та на станції Кривий Ріг.

Відповідач проти позовних вимог заперечив.

Відповідно до ч. 3 ст. 177 Господарського процесуального кодексу України, підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про необхідність продовження строку розгляду підготовчого провадження на 30 днів до 02.01.2023.

Суд бере до уваги, що за змістом ст.129 Конституції України, основними засадами судочинства є, зокрема, розумні строки розгляду справи судом.

Наведені конституційні засади означають серед іншого неприпустимість таких дій суду щодо строку розгляду справи, що не мають об`єктивного та розумного обґрунтування.

Згідно ст.2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави; суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі; розумність строків розгляду справи судом є одним з основних засад (принципів) господарського судочинства.

Відповідно до частини 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

При цьому, розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Розумним, зокрема вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс Проти Греції" від 05.02.2004).

Слід також відзначити, що з практики Європейського суду з прав людини щодо тлумачення положення "розумний строк" вбачається, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ. Критеріями оцінки розумності строку є, зокрема складність справи та поведінка заявників.

Так, у справі "Хосце проти Нідерландів" 1998 суд вирішив, що тривалість у 8,5 років є розумною у контексті статті 6 Конвенції, у зв`язку зі складністю справи, а у справі "Чірікоста і Віола проти Італії", 15-річний строк розгляду визнано Європейським судом з прав людини виправданим, у зв`язку з поведінкою заявників.

Згідно із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Враховуючи викладене, суд оголошує перерву в підготовчому засіданні в межах розумного строку.

Керуючись ст.ст. 177, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Продовжити строк підготовчого провадження на 30 днів до 02.01.2023.

2. Оголосити перерву в підготовчому засіданні в межах розумного строку до 10.01.2023 о 12:00год. Засідання відбудеться в режимі відеоконференції в кабінеті № 1-107, за адресою: м. Дніпро, вул. В. Винниченка, 1.

3. Враховуючи запровадження воєнного стану в Україні, приймаючи до уваги неможливість забезпечення на даний час безпеки учасників судових проваджень, визнати явку представників в судове засідання необов`язковою.

У зв`язку із відсутністю фінансування на відправку поштової кореспонденції суду, дану ухвалу надіслати на електронні пошти сторін, з відомостями щодо отримання електронного листа.

Рекомендувати учасникам справи у зв`язку з відсутністю фінансування суду вихідну кореспонденцію отримувати особисто в суді або через систему Електронний суд та зазначати електронну адресу для отримання поштової кореспонденції.

Рекомендувати утриматися від безпосередньої участі у судовому засіданні в приміщенні Господарського суду Дніпропетровської області та роз`яснити учасникам справи можливість подання пояснень, заяв чи клопотань не пізніше ніж за три дні до судового засідання на адресу суду:

- за допомогою електронної пошти: підписаних електронним підписом

- за допомогою сервісу "Електронний суд";

- засобами поштового зв`язку: 49027, м. Дніпро, вул. Володимира Винниченка, 1.

3. Роз`яснити, що розгляд справи може бути здійснено господарським судом за наявності письмової згоди від усіх учасників судового провадження про розгляд справи без їх участі.

4. Повідомити учасників справи про те, що інформація у цій справі доступна на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за посиланням: http://dp.arbitr.gov.ua/sud5005/spisok/csz/

5. Рекомендувати учасникам справи надати суду інформацію щодо всіх наявних засобів зв`язку для оперативного повідомлення про дату, час та місце підготовчого/судового засідання у справі (електронна пошта, номер телефону тощо).

Господарський суд зазначає про те, що відповідно до Рекомендацій Ради суддів України, викладених у листі № 9рс-186/20 від 16.03.2020, сторони та інші учасники справи мають право подати до суду заяви про розгляд справ за їх відсутності. За умови надходження таких заяв від усіх учасників справи справа може бути розглянута судом за наявними матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення - 05.12.2022 та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Повний текст ухвали складено - 12.12. 2022.

Суддя Н.Г. Назаренко