ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"06" грудня 2022 р.м. Одеса Справа № 916/2405/22

Господарський суд Одеської області у складі судді Петренко Н.Д.,

розглянувши справу № 916/2405/22 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "Одеська обласна енергопостачальна компанія" /, адреса - 65007, м. Одеса, вул. Мала Арнаутська, 88, e-mail: , /

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю "Комбінат малоповерхового домобудівництва" /, адреса - 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 85, e-mail: /

про стягнення 170 033,19 грн

ВСТАНОВИВ:

20.09.2022 року товариство з обмеженою відповідальністю "Одеська обласна енергопостачальна компанія" звернулося до Господарського суду Одеської області з позовною заявою /вх. № 2493/22/ до товариства з обмеженою відповідальністю "Комбінат малоповерхового домобудівництва" про стягнення заборгованості у розмірі 170 033,19 грн, з яких:

- 151 135,40 грн - борг за спожиту у період січня-червня 2022 року електричну енергію;

- 920,02 грн - 3 % річних;

- 2 643,94 грн - інфляційні втрати;

- 15 333,83 грн - пеня.

У прохальній частині позивач просить у рішенні вказати про нарахування 3 % річних, інфляційних втрат в порядку ст. 625 ЦК України, а також пені до моменту виконання рішення.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором про постачання електричної енергії споживачу № 04-14304 Z.

Позов пред`явлено на підставі ст.ст. 11, 202, 526, 546, 714 ЦК України, ст.ст. 193, 199 ГК України.

Ухвалою суду від 26.09.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/2405/22; постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, в порядку ст.ст.247-252 ГПК України без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження.

До повноважень господарських судів не віднесено з`ясування фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб-учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Ухвала про відкриття провадження у справі № 916/2405/22 від 26.09.2022 року направлялась учасникам справи в порядку, визначеному положеннями Господарського процесуального кодексу України, зокрема відповідачу, за адресою, вказаною в позовній заяві

(65012, м. Одеса, вул. Канатна, 85, яка є його місцезнаходженням, що підтверджується Витягом в Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань), про що свідчить відтиск штампу вихідної кореспонденції на зворотньому боці другої сторінки цих ухвал з зазначенням адреси відповідача, рекомендованим листом з повідомленням про вручення з позначкою на конверті „Судова повістка".

Відповідно до п. 4 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

14.10.2022 року на адресу Господарського суду Одеської області повернуто рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою відділення поштового зв`язку Укрпошта - "адресат відсутній за вказаною адресою", з ухвалою суду про відкриття провадження у справі.

За змістом пунктів 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, у разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п`ять календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причин невручення. Поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі, зокрема, закінчення встановленого строку зберігання.

Також суд звертає увагу, що положеннями ч. 7 ст. 120 ГПК України визначено, що учасники судового засідання зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою в вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за відповідною адресою не проживає.

Отже, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Сам лише факт не отримання скаржником кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною не виконання ухвали суду, оскільки зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу (аналогічна правова позиція викладена в постанові Касаційного господарського суду Верховного Суду у справі № 910/15442/17 від 16.05.2018 року).

Також необхідно зазначити, що за змістом ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Ухвалу Господарського суду Одеської області від 26.09.2022 року було оприлюднено у Єдиному державному реєстрі судових рішень, а тому відповідач, обізнаний про розгляд справи № 916/2405/22, міг ознайомитися з текстом цієї ухвали.

Оскільки відповідач по справі не надав суду відзив на позовну заяву у строк, встановлений судом, суд в порядку ч. 9 ст. 165 ГПК України вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог, виходячи з наступного.

Як встановлено судом при безпосередньому дослідженні доказів, взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими часниками роздрібного ринку електричної енергії регулюються Законом України «Про ринок електричної енергії» від 13 квітня 2017 р. та Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою НКРЕКП № 312 від 14 березня 2018р.

Пунктом 1.2.7. ПРРЕЕ передбачено, що постачання електричної енергії здійснюється електропостачальником на підставі договору про постачання електричної енергії споживачу, який розробляється електропостачальником на основі Примірного договору про постачання електричної енергії споживачу (додаток 5 до цих Правил) та укладається в установленому цими Правилами порядку.

Публічний Договір про постачання електричної енергії споживачу та публічні комерційні пропозиції для споживачів електричної енергії, викладені ТОВ «ООЕК» на офіційному веб-сайті: www.ooek.od.ua.

Також, п. 3.1.7 ПРРЕЕ визначає, що договір між електропостачальником та споживачем укладається, як правило, шляхом приєднання споживача до розробленого електропостачальником договору на умовах комерційної пропозиції, опублікованої електропостачальником. У разі офіційного оприлюднення комерційної пропозиції електропостачальник не має права відмовити споживачу у приєднанні до договору на умовах цієї комерційної пропозиції, якщо технічні засоби вимірювання та обліку електричної енергії забезпечують виконання сторонами умов комерційної пропозиції. На вимогу споживача електропостачальник має надати письмовий примірник договору, підписаний з його боку. Якщо сторони досягли згоди щодо укладення договору на інших умовах, відмінних від тих, які містяться у комерційних пропозиціях, розміщених на офіційному сайті електропостачальника, договір укладається в паперовій формі. При цьому сторони можуть за взаємною згодою оформлювати додатки до договору, в яких узгоджуються організаційні особливості постачання електричної енергії. Такі додатки оформляються у паперовій формі та підписуються обома сторонами.

11.11.2020 року товариство з обмеженою відповідальністю «Комбінат малоповерхового домобудівництва» підписано заяву-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії споживачу із початком постачання 01.01.2021 року.

Таким чином, шляхом підписання і подання електропостачальнику заяви-приєднання, ТОВ «КМД «Камбіо» приєдналося до умов публічного договору про постачання електричної енергії споживачу та відповідно останньому для проведення розрахунків був відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 у Північному підрозділі ТОВ «ООЕК».

Відповідно п. 13.1. Договору останній укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав Споживач, та набуває чинності з дати подання Споживачем заяви-приєднання. Умови цього договору починають виконуватись з дати початку постачання електричної енергії, зазначеної споживачем у заяві- приєднання.

Отже, між Сторонами укладено договір про постачання електричної енергії споживачу із комерційною пропозицією «ПВЦ-Індивідуальна комерційна пропозиція».

В силу комерційної пропозиції договір набирає чинності з дати підписання клієнтом заяви-приєднання до договору і укладається на строк до 31.12.2022 року, а в частині розрахунків договір діє до повного виконання. Крім наведеного, передбачається, що Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць, до закінчення терміну дії Договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов. Оскільки жодною із сторін не було заявлено про припинення дії договору чи про перегляд його умов, дію та умови Договору пролонговано на 2022 рік.

Умовами вказаного Договору передбачено, що ТОВ «ООЕК» продає електричну енергію ТОВ «КМД «Камбіо» для забезпечення потреб електроустановок останнього, а відповідач оплачує ТОВ «ООЕК» вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Відповідно пункту 11 комерційної пропозиції, термін дії комерційної пропозиції з 01.01.2022 року до 31.03.2022 року Комерційна пропозиція вважається продовженою на кожний наступний квартал, якщо не пізніше, ніж за 20 днів до кінця кварталу Постачальник не повідомив клієнта про внесення змін до комерційної пропозиції та/ або викладення її в новій редакції.

Матеріали справи не містять доказів внесення змін до комерційної пропозиції не вносились, а відтак комерційну пропозицію було продовженою на наступні квартали, в тому числі на період існування заборгованості, що складає предмет позовних вимог.

Відповідно до Постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 р. Оператор системи надає послуги комерційного обліку споживачам.

В силу «Кодексу комерційного обліку», що затверджений постановою НКРЕКП № 311 від 14.03.2018 р. зчитування показів лічильників провадиться постачальником послуг комерційного обліку (ППКО), або Оператором. системи, або споживачем та передаються Адміністратору комерційного обліку (АКО) для проведення розрахунків та виставлення рахунків учасникам ринку на основі фактичних даних комерційного обліку.

Пунктом 4.12 Правил роздрібного ринку електричної енергії, передбачено, що розрахунки між споживачем та електропостачальником здійснюються за даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку. На даний час, на підставі п. 10 Постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 р. функції оператора комерційного обліку покладені на оператора системи розподілу у межах території своє ліцензованої діяльності, а саме - АТ «ДТЕК Одеські електромережі».

За розрахунковий період січня-червня 2022 року ТОВ «ООЕК» від АТ ДТЕК «Одеські електромережі», як постачальника послуг комерційного обліку, були отримані дані щодо фактичного споживання електричної енергії ТОВ «КМД «Камбіо» за ці розрахункові періоди.

Господарським судом встановлено, що з отриманих даних вбачається, що у січні-червні 2022 року ТОВ «КМД «Камбіо» було спожито 64 256 кВт.год. електричної енергії.

На підтвердження обсягу споживання електричної енергії ТОВ «КМД «Камбіо» за період січня-червня 2022 року судом досліджено довідки про обсяги споживання електричної енергії отримана від АТ «ДТЕК Одеські електромережі» з накладеним уповноваженою особою КЕП від 22.08.2022 р.

Судом встановлено, що на підставі отриманих даних, ТОВ «ООЕК» виписано ТОВ «КМД «Камбіо» та надіслано засобами поштового звязку на загальну суму 229 511,72 грн., зокрема:

- № 04-14304Z -ПВЦ/1 від 04.02.2022 року за січень 2022 року на суму 113 908,61 грн.

- № 04-14304Z -ПВЦ/1 від 03.03.2022 року за лютий 2022 року на суму 68 718,01 грн.

- № 04-14304Z -ПВЦ/1 від 05.04.2022 року за березень 2022 року на суму 15 749,70 грн.

- № 04-14304Z -ПВЦ/1 від 04.05.2022 року за квітень 2022 року на суму 15 445,94 грн.

- № 04-14304Z -ПВЦ/1 від 06.06.2022 року за травень 2022 року на суму 10 813,01 грн.

- № 04-14304Z -ПВЦ/1 від 05.07.2022 року за червень 2022 року на суму 4 876,45 грн.

Згідно п. 4 Комерційної пропозиції до Договору, Клієнт здійснює оплату протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунку, грошовими коштами на рахунок ТОВ«ООЕК».

В силу п.4.24 Правил, у разі відсутності графіка погашення заборгованості та при відсутності у платіжному документі у реквізиті призначення платежу посилань на період, за який здійснюється оплата або перевищення суми платежу, необхідної для цього періоду, ці кошти, перераховані споживачем за електричну енергію, електропостачальник має право зарахувати як погашення існуючої заборгованості цього споживача з найдавнішим терміном її виникнення.

Тобто, якщо Споживачем проводиться оплата за спожиту електричну енергію при цьому у призначенні відповідного платежу не вказується посилання на період, за який ці кошти повинні зараховуватись, то електропостачальник має право зарахувати дані грошові кошти в якості оплати заборгованості з найдавнішим терміном її виникнення.

Матеріали справи містять докази часткової оплати відповідачем заборгованості, а саме у розмірі 78 376,32 грн., які були зараховані електропостачальником, за відсутності відповідних призначень проведених платежів, в рахунок погашення заборгованості січня 2022 року, як заборгованості з найдавнішим терміном виникнення. На підтвердження вказаних обставин судом досліджено надані позивачем банківські виписки.

У зв`язку з чим залишок основного боргу за спожиту електроенергію станом на дату подачі дійсного позову складає 151 135,40 грн. (229 511,72 грн. (вартість поставлених та спожитих відповідачем за період січня-червня 2022 року 64 256 кВт.год електричної енергії) - 78 376,32 грн. (сплачені кошти відповідачем).

У зв`язку з несвоєчасною та неповною оплатою заборгованості за спожиту електроенергію, ТОВ «ООЕК» нарахувало 3 % річних у розмірі 920,02 грн, інфляційні втрати у розмірі 2 643,94 грн, пеню у розмірі 15 333,83 грн.

Оскільки, відповідач не здійснив оплату за спожиту електроенергію у строк, визначений у договорі, то суд приходить до висновку, що права інтереси позивача порушені, що призвело до звернення позивача до суду за захистом.

Згідно зі ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Стаття 199 ГК України визначає, що виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.

Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК України).

П. 1.2.1. ПРРЕЕ, передбачає, що на роздрібному ринку електричної енергії споживання та використання електричної енергії для потреб електроустановки споживача здійснюється за умови забезпечення розподілу/передачі та продажу (постачання) електричної енергії на підставі договорів про розподіл/передачу, постачання електричної енергії, надання послуг комерційного обліку, які укладаються відповідно до цих Правил, Кодексу системи передачі, Кодексу систем розподілу та Кодексу комерційного обліку.

Пунктом 1.1.2 ПРРЕЕ, передбачено, що електрична енергія (активна) - енергія, що виробляється на об`єктах електроенергетики і є товаром, призначеним для купівлі- продажу.

Згідно п. 4.21 ПРРЕЕ оплата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію має здійснюватись згідно із строками, встановленими договором та сформованим відповідним учасником роздрібного ринку платіжним документом.

Відповідно до п. 5.2.1 ПРРЕЕ, електропостачальник має право на своєчасне та в повному отримання коштів за продану електричну енергію відповідно до укладених договорів.

Пунктом 5.5.5 ПРРЕЕ передбачено, що споживач електричної енергії зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Матеріали справи не містяться відомостей погашення відповідачем заборгованості за спожиту у період січень 2022 року по червень 2022 року електричну енергію кошти у розмірі 151 135,40 грн. У зв`язку із чим позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

Стосовно позовних вимог про стягнення 3 % річних у розмірі 920,02 грн, інфляційних втрат у розмірі 2 643,94 грн та пені у розмірі 15 333,83 грн, господарський суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 175 ГК України майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно зі ст. 11 ЦК України та ст. 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод (правочинів), передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

З положень ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України вбачається, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Частиною 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 3 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

Так, ч. 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 220 ГК України, боржник, який прострочив виконання господарського зобов`язання, відповідає перед кредитором (кредиторами) за збитки, завдані простроченням, і за неможливість виконання, що випадково виникла після прострочення.

Статтею 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно зі ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань»).

Згідно п.5.8. Договору, у разі порушення Споживачем строків оплати за цим Договором, Постачальник має право вимагати сплати пеню. Пеня нараховується за кожен день прострочення оплати.

Пунктом 6 Комерційної пропозиції, визначено розмір пені, зокрема 0,5% від суми заборгованості, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період за який здійснюється нарахування та сплачується Споживачем за вимогою Постачальника.

Перевіривши розрахунки позивача з приводу нарахування інфляційних витрат, 3 % річних та пені, господарський суд зазначає, що позивачем вказані розрахунки здійснено вірно. Так, відповідно до вказаних розрахунків пеня становить 15 333,83 грн, 3 % річних - 920,02 грн, інфляційні втрати - 2 643,94 грн.

Стосовно вимоги позивача вказати у рішенні про нарахування 3 % річних, інфляційних втрат в порядку ст. 625 ЦК України, а також пені до моменту виконання рішення, господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 10 ст. 238 ГПК України суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування.

Так, застосування вищезазначених положень ГПК є правом суду, також на час ухвалення рішення у цій справі відсутні приписи законодавства України, які регулюють нарахування відсотків, з урахуванням яких суд міг би визначити відповідні нарахування для подальшого застосування органом, що здійснюватиме примусове виконання рішення, а відтак суд не наділений повноваженнями самостійно встановлювати порядок нарахування відсотків, а може застосувати лише передбачені законодавством приписи.

З огляду на вищевикладене Господарський суд Одеської області доходить висновку про відмову у задоволенні вимог позивача про зазначення в резолютивній частині судового рішення формули розрахунку нарахування 3% річних, інфляційних втрат та пені.

Положеннями ч. 1 ст. 14 ГПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За правилами ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Проаналізувавши встановлені обставини в їх сукупності, враховуючи відсутність будь-яких заперечень та доказів на їх підтвердження, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Одеська обласна енергопостачальна компанія" підлягають задоволенню у повному обсязі, так як обґрунтовані та доведені.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач при пред`явленні позову сплатив судовий збір у розмірі 2 481,00 грн., що вбачається із платіжного доручення № від 13.09.2022 року.

Таким чином, враховуючи висновок суду про задоволення позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю "Одеська обласна енергопостачальна компанія" у повному обсязі, судовий збір у розмірі 2 481,00 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 74-75, 129, 237-241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України суд

В И Р І Ш И В:

1. Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Одеська обласна енергопостачальна компанія" - задовольнити.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Комбінат малоповерхового домобудівництва" /, адреса - 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 85, e-mail: / на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Одеська обласна енергопостачальна компанія" /, адреса - 65007, м. Одеса, вул. Мала Арнаутська, 88, e-mail: , / заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 170 033,19 грн /сто сімдесят тисяч тридцять три гривні 19 копійок/, з яких: 151 135,40 грн - борг за спожиту у період січня-червня 2022 року електричну енергію; 920,02 грн - 3 % річних; 2 643,94 грн - інфляційні втрати; 15 333,83 грн - пеня.

3. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Комбінат малоповерхового домобудівництва" /, адреса - 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 85, e-mail: / на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Одеська обласна енергопостачальна компанія" /, адреса - 65007, м. Одеса, вул. Мала Арнаутська, 88, e-mail: , / судовий збір у розмірі 2 481,00 грн. /дві тисячі чотириста вісімдесят одна гривня 00 копійок/.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 06 грудня 2022 р.

Суддя Н.Д. Петренко