ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

"08" грудня 2022 р.м. Одеса Справа № 916/3191/22

Господарський суд Одеської області у складі судді Невінгловської Ю.М., розглянувши позовну заяву (вх.№3298/22 від 29.11.2022)

за позовом: Приватного підприємства «КИРОЛ» (65005, м. Одеса, вул. Дальницька, 45; );

до відповідача: Спільного товариства з обмеженою відповідальністю «БЕЛВЕСТ» (212026, Республіка Білорусь, м. Вітєбськ, пр-т Генерала Люднікова, 10; УНП 300084770).

про стягнення 355835,18 євро

ВСТАНОВИВ:

Суть спору: 29.11.2022 до Господарського суду Одеської області надійшла позовна заява (вх.№3298/22) ПП «КИРОЛ» до відповідача - СТОВ «БЕЛВЕСТ», в якій позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за Контрактом №298/18/19-10 від 21.12.2018 у розмірі 274283,51 євро і пеню в розмірі 65689,06 євро та суму основного боргу за Контрактом № 184/21/19-10 від 22.07.2021 у розмірі 12455,92 євро і пеню в розмірі 3436,69 євро, а також судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов контрактів №298/18/19-10 від 21.12.2018 та № 184/21/19-10 від 22.07.2021 в частині повної та своєчасної оплати за отриманий товар.

Розглянувши матеріали позовної заяви, суд зазначає таке:

По-перше, відповідно до п. 1 ч. 1 ст.164 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують, зокрема, відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Пунктом 1 ст. 172 ГПК України, встановлено обов`язок позивача, особи, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

На виконання вказаних вимог процесуального закону, позивач надав до суду докази надіслання копії позовної заяви з додатками у вигляді скриншоту електронного повідомлення, надісланого через електронну пошту відповідача, зазначену у контрактах.

Водночас позивачем було зазначено про неможливість відправлення копії позовної заяви з додатками поштовим зв`язком, оскільки на запит ПП «КИРОЛ» від 15.06.2022, AT «УКРПОШТА» повідомило, що «відповідно до ст.ст. 36-001.2, 17-143 та 17-219 Регламенту Всесвітньої поштової конвенції, AT «УКРПОШТА» припинило обмін поштовими відправленнями та поштовими переказами з 25 лютого 2022 року до/з Республіки Білорусь, про що було повідомлено країни-члени Всесвітнього поштового союзу (ВПС) циркулярним листом «EMIS 82/2022: Україна - Стан поштових операцій» 14 квітня 2022 року в системі екстрених повідомлень ВПС.». Також позивач повідомив, що будь-які інші кур`єрські служби міжнародної доставки, зареєстровані в Україні, також відмовили ПП «КИРОЛ» у послугах доставки до Білорусі.

Судом встановлено, що Контракт №298/18/19-10 від 21.12.2018 та Контракт №184/21/19-10 від 22.07.2021 в розділі реквізитів сторін договорів містить електронну пошту СТОВ «БЕЛВЕСТ» за електронними адресами: та ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно.

Однак, як вбачається із наданого позивачем в якості доказів надіслання копії позовної заяви з додатками відповідача скріншота електронного листа, адресатами за таким листом є електронні поштові скриньки: ІНФОРМАЦІЯ_3 та ІНФОРМАЦІЯ_2, які не передбачені вищезазначеними контрактами.

Отже у суду відсутня можливість встановити належність і актуальність вказаних адрес електронної пошти саме СТОВ «БЕЛВЕСТ» та чи використовуються такі електронні поштові скриньки відповідачем у здійсненні своєї господарської діяльності.

Крім того теза позивача про неможливість відправлення копії позовної заяви з додатками відповідачу іншими поштовими установами не підтверджується жодним доказом.

З урахуванням викладеного, суд зазначає, що, належних доказів здійснення відправлення копії позовної заяви разом з доданими до неї документами відповідачу, позивачем до позовної заяви не додано.

По-друге, відповідно до ч.2 ст.164 ГПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Рішенням Конституційного Суду України №8-рп/2008 від 22.04.2008 у справі №1-18/2008 встановлено, що відповідно до статті 124 Конституції України, Конституційний Суд України та суди загальної юрисдикції здійснюють правосуддя, яке стосується конституційного, адміністративного, господарського, кримінального та цивільного судочинства. Ці види судочинства є процесуальними формами правосуддя та охоплюють порядок звернення до суду, процедуру розгляду судом справи та ухвалення судового рішення. Суди реалізують державну мову в процесі судочинства та гарантують право громадян щодо використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють, відповідно до Конституції і законів України. Таким чином, Основним Законом України закладено конституційні основи для використання української мови як мови судочинства та одночасно гарантовано рівність прав громадян у судовому процесі за мовною ознакою.

З урахуванням викладеного, суд зазначає, що забезпечення рівності прав громадян у судовому процесі за мовною ознакою, гарантування права громадян на використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють, не означають абсолютного права сторони (учасника справи) подавати відповідні процесуальні документи мовою, якою вона володіє, якому кореспондує безумовний обов`язок суду приймати такі документи до розгляду.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судочинство і діловодство в судах України проводяться державною мовою. Суди забезпечують рівність прав громадян у судовому процесі за мовною ознакою. Суди використовують державну мову в процесі судочинства та гарантують право громадян на використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють.

Згідно з частиною 1 статті 10 ГПК України, господарське судочинство в судах здійснюється державною мовою, а відповідний механізм забезпечення рівності прав громадян у судовому процесі за мовною ознакою передбачено у частинах 3, 4 статті 10 ГПК України, відповідно до якої суди використовують державну мову в процесі судочинства та гарантують право учасникам судового процесу на використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють. Учасники судового процесу, які не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, надавати пояснення, виступати в суді і заявляти клопотання рідною мовою або мовою, якою вони володіють, користуючись при цьому послугами перекладача в порядку, встановленому цим Кодексом.

Враховуючи викладене, а також беручи до уваги положення ч. 1 ст. 10 ГПК України та ч. 1 ст. 12 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суд зауважує, що докази надані до позовної заяви повинні бути подані державною (українською) мовою.

Згідно ч. ч. 2, 4 ст. 91 ГПК України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Згідно п.12 чт. 34 Закону України «Про нотаріат», нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії, зокрема, засвідчують вірність перекладу документів з однієї мови на іншу.

Відповідно до статті 79 Закону України «Про нотаріат», нотаріус засвідчує вірність перекладу документа з однієї мови на іншу, якщо він знає відповідні мови. Якщо нотаріус не знає відповідних мов, переклад документа може бути зроблено перекладачем, справжність підпису якого засвідчує нотаріус.

Враховуючи вищенаведене, господарський суд зазначає, що при зверненні із позовною заявою позивачем разом із документами, які виготовлені на іноземній мові, повинні бути подані належним чином (нотаріально) засвідчені переклади на державну мову.

Між тим дана позовна заява подана всупереч наведених приписів процесуального закону, оскільки позивачем подано додатки до позовної заяви № 2, 3, 4, 5, 7, 8, 9, 11, 12, 13, 15, 16, 17, 19, 20, 21, 23, 24, 25, 27, 28, 29, 31, 32, 33, 35, 35, 36, 37, 39, 40, 41, 43, 44, 45, 47, 48, 49, 51, 52, 53, 55, 56, 57, 59, 60, 61, 62, 64, 65, 66, 69, 70, 74 без нотаріально засвідченого перекладу на українську мову.

Згідно з ч.1 ст.174 ГПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З урахуванням встановлених недоліків, на підставі ч.1 ст.174 ГПК України, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення даної позовної заяви без руху із встановленням позивачу строку для усунення виявлених судом недоліків шляхом надання до суду доказів надання до суду належних доказів направлення відповідачу копії позовної заяви разом із доданими до неї документами та надання нотаріально засвідченого перекладу додатків до позовної заяви за № 2, 3, 4, 5, 7, 8, 9, 11, 12, 13, 15, 16, 17, 19, 20, 21, 23, 24, 25, 27, 28, 29, 31, 32, 33, 35, 35, 36, 37, 39, 40, 41, 43, 44, 45, 47, 48, 49, 51, 52, 53, 55, 56, 57, 59, 60, 61, 62, 64, 65, 66, 69, 70, 74, згідно вимог ст. ст. 10, 91, 162, 164, 172 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 10, 91, 162, 164, 172, 174, 234 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1.Позовну заяву (вх.№3298/22 від 29.11.2022) ПП «КИРОЛ» - залишити без руху.

2.Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 10-ти днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

3.Попередити позивача про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені ч. 4 ст. 174 ГПК України.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://od.arbitr.gov.ua

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 ГПК України та оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.М. Невінгловська