ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

01 грудня 2022 року Справа № 903/555/22

Господарський суд Волинської області у складі судді Слободян О.Г.,

розглянувши справу

за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк"

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Лисака Олега Олександровича

про стягнення 15990грн. 75коп.

за відсутності сторін

встановив: 08.08.2022р. АТ КБ "Приватбанк" (позивач) звернувся до суду з позовом про стягнення з ФОП Лисака Олега Олександровича 15990грн. 75коп. заборгованості за договором обслуговування кредитних лімітів №б/н від 22.10.2018, з яких: 10675грн. 20коп. - заборгованість за кредитом, 3199грн. 22коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, 1635грн. 91коп. - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань по договору, 480грн. 42коп. - заборгованість по комісії за користування кредитом. Також просить стягнути з відповідача 2481грн. судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що ФОП Лисаком Олегом Олександровичем 22.10.2018 було підписано заяву про надання кредиту за послугою "Кредитний ліміт на поточний рахунок фізичної особи-підприємця "Підприємницький" шляхом встановлення кредитного ліміту на рахунку НОМЕР_1 .

Підписанням вказаної заявки клієнт (відповідач) на підставі ст. 634 Цивільного кодексу України у повному обсязі приєднується до умов та правил надання послуги "Кредитний ліміт на поточний рахунок фізичної особи-підприємця "Підприємницький", що розміщені на офіційному сайті АТ КБ "ПРИВАТБАНК" у мережі Інтернет за адресою https://privatbank.ua/terms, та які разом із заявою на відкриття рахунку та анкетою про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, цією заявкою становлять кредитний договір між банком (позивачем) та клієнтом (відповідачем), примірник якого клієнт (відповідач) отримав шляхом самостійного роздрукування.

В порушення умов кредитного договору відповідач не повернув кредитні кошти, у передбачений договором термін та не сплатив інших платежів, передбачених кредитним договором.

Ухвалою суду від 12.08.2022 відкрито провадження у справі та постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

08.09.2022 на адресу суду від відповідача надійшла заява (вх.№01-69/86/22) із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідач не погоджується із доводами позивача, наведеними у позовній заяві, оскільки позивачем нараховані грошові зобов`язання за укладеним договором не вірно. Відсутня формула (спосіб) наведеного розрахунку та не зазначено ставку НБУ по якій мала б нараховуватись пеня та період її нарахування, тощо.

08.09.2022р. відповідачем також надіслано на адресу суду клопотання про застосування строків позовної давності (вх.№01-69/87/22), в якому зазначено, що строк позовної давності за договором щодо заборгованості за кредитом, відсотках, комісії та пені сплив. Відповідно до законодавства не можна застосовувати позовну давність на кожний місячний платіж, ігноруючи позовну давність на все кредитне зобов`язання, оскільки це буде порушення логічної побудови системи норм Цивільного кодексу України. Позивач, звернувшись із позовною заявою у серпні 2022 року пропустив трьохрічний строк позовної давності, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

У вказаному клопотанні відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог, у зв`язку із пропуском позивачем строку позовної давності.

Ухвалою суду від 12.09.2022р. постановлено перейти до розгляду справи №903/555/22 за правилами загального позовного провадження.

26.09.2022р. відповідач надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву (вх.№01-57/5308/22), в якому заперечив проти позову та просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Відповідач зазначив, що додані копії документів до позовної заяви не містять зразків підписів та/або відбитків печатки відповідача, відсутні докази укладення з ФОП Лисак О. О. кредитного договору, угоди щодо умов та порядку електронного документообігу з використанням електронного цифрового підпису. Позивач не надав доказів того, які саме Умови та тарифи були розміщені на сайті ПАТ КБ «ПриватБанк» на час укладення кредитного договору (приєднання Умов) та яких саме тарифів приєднався та зобов`язався виконувати ФОП Лисак О. О . Також, позивачем не надано належних та допустимих доказів, що саме відповідачем підписано електронним цифровим підписом Заявку на отримання послуг та приєднання до Умов, Тарифів ПАТ КБ «Приватбанк».

Окрім того, для створення відповідних електронних підписів до АЦСК «Приват Банку» необхідно подати комплект документів, про що зазначено на сайті Приватбанку. А для його використання укласти письмову угоду щодо умов та порядку електронного документообігу з використанням електронного цифрового підпису, при цьому доказом цієї домовленості буде лише оригінал письмового документу, зроблений за допомогою паперу та чорнил.

Умови та правила надання банківських послуг» не визнаються відповідачем та не містять його підпису, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. А тому, якщо банк не довів до відома позичальника всі умови кредитування, а також не підписаний паперовий договір кредитування, то суми нарахованих відсотків і штрафи не підлягають до стягнення. Позичальник зобов`язаний повернути лише ту суму, яку взяв у банку.

Також, відповідач вказує, що 20.11.2021 позивач визнав заборгованість за договором від 22.10.2018р., відсотки за користування кредитом, пеню та комісію, такими що є безнадійною заборгованістю, а значить такою, що вже повернутою не буде, оскільки строк у 3 роки скінчився, та відповідно списана банком, що свідчить про відсутність заборгованості.

З розрахунку заборгованості незрозумілою залишається природа так званої заборгованості по відсотках за користування кредитом 3199,22 грн, нарахованим на прострочену заборгованість комісії та пені в розмірі 480,42 грн та 1635,91 грн. відповідно. А тому, відлповідач вважає позов безпідставним.

Ухвалою суду від 29.09.2022р. продовжено строк підготовчого провадження до 10.11.2022р.

10.10.2022р. представник позивача надіслав на адресу суду заперечення (вх.№01-57/5604/22) та (вх.№01-57/5604/22), в яких заперечив щодо доводів відповідача зазначених у відзиві. Просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. При цьому зазначив, що розрахунок заборгованості не є первинним документом, тому Банком було надано виписки по рахунку. Виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів на балансі кредитної катки відповідача - баланс станом на дату укладання кредитного договору (надана сума кредиту), всі операції за кредитною карткою (з визначенням дата проведення операції та чітким визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після поведеної з коштами операції). З матеріалів справи не вбачається, а відповідачем не доведено відсутність заборгованості та, відповідно, виконання умов договору належним чином.

Щодо позовної давності позивач вказує, що він звернувся до суду з позовом 01.08.2022 до спливу строку позовної давності. Даний кредитний продукт має певні особливості та відмінності від інших кредитних договорів. По даному договору відкрито картковий рахунок, встановлено кредитний ліміт на картку, видано картку, а сума обов`язкового мінімального щомісячного платежу залежить від суми використаного кредитного ліміту. Кредитна картка є поновлювальною кредитною лінією, тобто це кредит, що надається банком клієнту в межах встановленого ліміту заборгованості, який використовується повністю або частинами і поновлюється в міру погашення раніше виданого кредиту. Клієнт, використавши та погасивши заборгованість за кредитною лінією, може знову користуватися нею у межах строку дії картки. Посилається на правові висновки, викладені в постановах Верховного Суду України від 19.03.2014 року у справі № 6-14цс14 та від 18.06.2014 року у справі №6-61цс 14.

31.10.2022р. представник позивача надіслав на адресу суду відповідь на відзив (вх.№01-57/6035/22), в якій заперечив щодо доводів відповідача, викладених у відзиві. Просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Позивач вказав, що Цивільний кодекс України ототожнює письмову та електронну форму вчинення правочину (ст. 205 ЦК), а підписання та скріплення печаткою електронного документа регламентовані Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг» та Законом України «Про електронний цифровий підпис», який був чинний на момент укладення договору. У визначенні поняття «оригінал електронного документа» в ст. 7 ЗУ «Про ЕД» електронний цифровий підпис прирівнюється до власноручного. В підтвердження укладення кредитного договору, банком надано копію електронного документа (анкета-заява) та роздрукований звіт про перевірку цього документа.

Ухвалою суду від 03.11.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті 10.11.2022р.

10.11.2022р. відповідач надіслав на адресу суду клопотання (вх.№01-57/6269/22), в якому зазначив, що вбачає можливим розгляд справи без його присутності.

Ухвалою суду від 10.11.2022 відкладено розгляд справи на 01.12.2022.

В судове засідання 01.12.2022 представники сторін не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Враховуючи сплив строку розгляду справи, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності сторін, за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши наявні у справі письмові докази, господарський суд встановив наступне.

22.10.2018 ФОП Лисак Олег Олександрович (далі - Клієнт, відповідач) підписав заявку про надання Кредиту за послугою "Кредитний ліміт на поточний рахунок фізичної особи-підприємця "Підприємницький" шляхом встановлення кредитного ліміту на рахунку НОМЕР_1 на умовах, які зазначені в заяві (далі - Заява).

Підписавши заяву, ФОП Лисак О.О. приєднався до "Умов та правил надання банківських послуг", "Кредитний ліміт на поточний рахунок фізичної особи-підприємця "Підприємницький", що розміщені на офіційному сайті АТ КБ "ПРИВАТБАНК" у мережі інтернет за адресою http://privatbank.ua/terms, котрі спільно із заявою на відкриття рахунку та анкетою про приєднання до "Умов та правил надання банківських послуг", становлять договір банківського обслуговування від 22.10.2018.

Відповідно до договору банківського обслуговування відповідачу було встановлено кредитний ліміт, на поточний рахунок № НОМЕР_1 .

Підписанням цієї Заявки Клієнт висловив свою пряму і безумовну згоду на встановлення Банком будь-якого розміру Кредитного ліміту за послугою "Кредитний ліміт на поточний рахунок фізичної особи-підприємця "Підприємницький". Розмір Ліміту може бути змінений Банком в односторонньому порядку, передбаченому Умовами, у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами Банку.

Кредитний договір вступає в силу з моменту підписання клієнтом цієї заявки шляхом накладення електронного цифрового підпису у Приват24 для бізнесу.

Пунктом 3.2.6.1.4 умов передбачено, що клієнт приєднується до договору шляхом підписання заяви на відкриття рахунку та анкети про приєднання до умов і правил надання банківських послуг та заявки на отримання послуги Кредитний ліміт на поточний рахунок фізичної особи-підприємця Підприємницький в Приват24 для бізнесу із використанням кваліфікованого електронного підпису, що разом з цими умовами та правилами становлять кредитний договір. Клієнт банку, який приєднався до умов та правил надання банківських послуг в повному обсязі шляхом підписання іншої заяви або документа та має відкритий поточний рахунок в банку, приєднується до послуги шляхом підписання заявки в Приват24 для бізнесу із використанням КЕП. Приєднання до цього договору є прямою і безумовною згодою клієнта щодо встановлення банком будь-якого розміру кредитного ліміту.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про електронний цифровий підпис" - електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки). Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму або не ґрунтується на посиленому сертифікаті ключа.

Згідно із ч. 2 ст. 639 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Ліміт встановлюється банком на кожний операційний день. Розмір ліміту розраховується відповідно до затвердженої внутрішньобанківської методики на підставі даних про рух грошових коштів по поточному рахунку, платоспроможності, кредитної історії та інших показників відповідно до внутрішньобанківських нормативів та положень і нормативних актів Національного банку України (п. 3.2.6.1.5 умов).

Відповідно до п. 3.2.6.1.7 умов сторони узгодили, що ліміт може бути змінений банком в односторонньому порядку, передбаченому цими умовами, у разі зниження/збільшення надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами банку. Приєднавшись до цих умов, клієнт висловлює свою згоду на те, що зміна ліміту проводиться банком в односторонньому порядку шляхом повідомлення клієнта в порядку, передбаченому п. 3.2.6.1.6 цього договору.

Як вбачається із матеріалів справи, свої зобов`язання за договором банківського обслуговування АТ КБ "ПРИВАТБАНК" виконало в повному об`ємі, надавши ФОП Лисаку О.О. кредитний ліміт в розмірі 20000 грн., що підтверджується долученою до матеріалів справи випискою по рахунку клієнта за період з 01.01.2000 по 19.07.2022 та довідкою ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" про розмір встановленого кредитного ліміту вих. №81022VONVS1FP від 17.02.2022р.

Відповідно до п. 3.2.6.3.1 за користування Кредитом Клієнт сплачує Банку комісію за управління фінансовим інструментом, далі - комісія, в розмірі, зазначеному в Тарифах Банку, що діють на момент надання Кредиту. Комісія сплачується щомісяця до 1 числа місяця, що слідує другим за місяцем, в якому виникло Дебетове сальдо, від суми максимального Дебетового сальдо, що виникло на поточному рахунку Клієнта.

Комісія, що не сплачена в строк, що зазначений в цьому пункті, вважається простроченою, крім випадків розірвання договору згідно з пунктом 3.2.6.2.3.10.

Відповідно до п. 3.2.6.3.5 розрахунок процентів за користування Кредитом Банк проводить щоденно, починаючи з моменту виникнення на поточному рахунку Клієнта дебетового сальдо при закритті банківського дня до повного погашення заборгованості з Кредитом за кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів у році. День повернення Кредиту в часовий інтервал розрахунку процентів не включається.

Сплата процентів за користування Кредитом у поточному місяці здійснюється з першого по останнє число наступного місяця.

Проценти, що несплачені в строк, що зазначений в абзаці 3 цього пункту, вважаються простроченими (крім випадків розірвання договору згідно з пунктом 3.2.6.2.3.10).

Відповідно до пункту 3.2.6.3.8 погашення Кредиту, сплата процентів та комісії здійснюється в національній валюті України.

Пунктом 3.2.6.3.10 визначено, що остаточне погашення заборгованості за кредитом клієнт здійснює не пізніше дати, зазначеної в п. 3.2.6.5.1.

Відповідно до пункту 3.2.6.3.14 умов у разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитом, клієнт сплачує банку проценти, розмір яких встановлено тарифами банку, які нараховуються на прострочену заборгованість.

Згідно пункту 3.2.6.5.1 умов строк користування кредитом становить 12 місяців. Сторони узгодили, що банк має право пролонгувати строк користування кредитом. Продовження обслуговування ліміту відповідно до цього пункту можливе за умови, що по закінченню останнього дня строку на поточному рахунку зафіксовано нульове або позитивне дебетове сальдо та погашено проценти та комісія.

Терміни позовної давності щодо вимог про повернення кредиту, стягнення процентів за користування кредитом, неустойки - пені, штрафів встановлюється сторонами тривалістю 10 років (п.3.2.6.4.6).

За приписами пункту 3.2.6.5.2 умов цей договір набирає чинності з моменту підписання клієнтом заяви про приєднання та діє до повного виконання сторонами зобов`язань за цим договором.

Позивач зазначає, що у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем своїх договірних зобов`язань, станом на 19.07.2022 відповідач має заборгованість у розмірі 15990грн. 75коп. за договором обслуговування кредитних лімітів №б/н від 22.10.2018, з яких: 10675грн. 20коп. - заборгованість за кредитом, 3199грн. 22коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, 1635грн. 91коп. - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань по договору, 480грн. 42коп. - заборгованість по комісії за користування кредитом.

25.12.2021 позивачем на адресу ФОП Лисака О.О. була надіслана претензія (від 15.12.2021) з вимогою погасити заборгованість на суму 166638,57грн., що підтверджується списком згрупованих поштових відправлень, фіскальним чеком та описом вкладення до цінного листа. Претензія була залишена відповідачем без задоволення.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права і обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також з дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права і обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори.

Судом встановлено, що з моменту підписання заявки та відповідно укладення кредитної угоди між договірними сторонами за останньою виникли цивільно-правові відносини, які врегульовані, як загальними положеннями про зобов`язання, так і окремими зобов`язаннями щодо кредиту.

Відповідно до ст. 144 Господарського кодексу України, майнові права та майнові обов`язки суб`єктів господарювання виникають з угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

У відповідності до частини 2 статті 639 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з положеннями статті 193 Господарського кодексу України, статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено законом або договором, не випливає із суті зобов`язання. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із статтею 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання сторонами. Відповідно до ст. 202 Господарського кодексу України, ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є кредитним договором.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно зі статтею 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до частин 1, 3 статті 1049 Цивільного кодексу України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Кредит - це позичковий капітал банку у грошовій формі, що передається у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 10561 Цивільного кодексу України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Судом встановлено, що взяті на себе у відповідності до умов договору банківського обслуговування від 22.10.2018р. зобов`язання в частині повернення кредитних коштів, сплати відсотків та комісії за їх користування (у порядку та строки, визначені договором) ФОП Лисак О.О. не виконав.

Згідно наданих позивачем розрахунків та долучених банківських вписик за період 01.01.2000 - 19.07.2022 заборгованість ФОП Лисака О.О. склала: 10675грн. 20коп. - заборгованість за кредитом, 3199грн. 22коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, 1635грн. 91коп. - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань по договору, 480грн. 42коп. - заборгованість по комісії за користування кредитом.

У заявці на отримання послуг "Кредитний ліміт на поточний рахунок фізичної особи-підприємця "Підприємницький" від 22.10.2018р. містяться погоджені між сторонами істотні умови кредитування, зокрема: мінімальний розмір ліміту - 10 000 грн.; максимальний розмір кредиту - 75 000 грн; розмір відсоткової ставки - 30%; розмір щомісячної комісії - 0,5% від суми максимального сальдо кредиту, що існувало на кінець банківського дня, в будь-який з днів за попередній місяць; пільговий період - 55 днів; термін користування кредитом - 12 місяців.

Відповідач зазначає, що у матеріалах позовної заяви відсутні докази отримання ФОП Лисак О.О. електронного цифрового підпису в акредитованому центрі сертифікації ключів, у тому числі ПАТ «ПриватБанк», а розшифровка по долучених сертифікатах є неповною. Позивачем не надано доказів, що саме відповідачем підписано електронним цифровим підписом Заявку на отримання послуг та приєднання до Умов, Тарифів ПАТ КБ «Прйватбанк».

Твердження відповідача про те, що ним не підписувався договір спростовуються наступним.

Як вбачається з наданого позивачем Об`єкту перевірки: Заявка на отримання послуг "Кредитний ліміт на поточний рахунок фізичної особи-підприємця "Підприємницький" pdf - підписувач: Лисак Олег Олександрович , код за ЄДРПОУ/ДРФО : НОМЕР_2 , посада: керувник, результат перевірки КЕП: підпис вірний, час накладення КЕП: 22.10.2018 17:06:38; сертифікат видавець: АЦСК ПАТ КБ "Приватбанк", зазначений реєстраційний номер сертифіката, дата видачі: 21.01.2018, дата закінчення дії: 21.01.2019. Також вказані дані підпису та сертифікату КБ "Приватбанк".

Згідно ч.1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Підписання та скріплення печаткою електронного документа регламентовані Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг» (далі - ЗУ «Про ЕД») та Законом України «Про електронний цифровий підпис» (далі - ЗУ «Про ЕЦП»), який був чинний на момент укладення правочинів.

Частиною 1 ст.7 Закону України «Про ЕД» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги".

Закон України «Про ЕЦП» встановлює певні вимоги визнання ЕЦП рівним власноручному підпису: ЕЦП підтверджено з використанням чинного на момент накладення підпису посиленого сертифіката ключа, якому відповідає особистий ключ підписувача, за допомогою надійних засобів цифрового підпису.

Укладення угод в електронній формі з використанням сторонами ЕЦП є повністю правомірним.

Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму або не ґрунтується на посиленому сертифікаті ключа (ч.2 ст.3 Закону України «Про ЕЦП».

Частиною 3 ст. 18 закону України «Про електронні довірчі послуги» встановлено, що електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та позбавлені можливості розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки.

Згідно ч.5 ст. 23 закону України «Про електронні довірчі послуги» передбачено, що правочин, вчинений в електронній формі, може бути визнаний судом недійсним у разі, коли під час його вчинення використовувався кваліфікований електронний підпис чи печатка, кваліфікований сертифікат якого/якої не містить відомостей, передбачених частиною другою цієї статті, або містить недостовірні відомості.

Положеннями ст.5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" визначено, що електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.

Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа (ст.6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг").

Копією документа на папері для електронного документа є візуальне подання електронного документа на папері, яке засвідчене в порядку, встановленому законодавством (ст.7 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг").

Згідно із ст.8 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", юридична сила електронного документа з нанесеними одним або множинними ЕЦП та допустимість такого документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.

Як вбачається із заявки від 22.10.2018, такий правочин підписаний за допомогою електронного підпису, що підтверджується роздрукованим звітом "Об`єкт перевірки: Заявка на отримання послуг "Кредитний ліміт на поточний рахунок фізичної особи-підприємця "Підприємницький" pdf, який містить дані перевірки електронних підписів обох сторін договору.

Судом встановлено, що наявний в матеріалах справи результат перевірки підпису заявки на отримання послуг "Кредитний ліміт на поточний рахунок фізичної особи-підприємця "Підприємницький" від 22.10.2018 є належним і допустим доказом та не може ставитись під сумнів.

Отже, суд дійшов висновку, що Заявка на отримання послуг "Кредитний ліміт на поточний рахунок фізичної особи-підприємця "Підприємницький" підписана обома сторонами, шляхом накладення 22.10.2018 позивачем та відповідачем електронних підписів.

Надання відповідачу кредитного ліміту у розмірі 20000грн підтверджується довідкою банку та банківськими виписками за період 01.01.2000 - 19.07.2022. Доказів повернення відповідачем кредитних коштів позивачу матеріали справи не містять.

Звертаючись із позовом, позивач на підтвердження своїх доводів в частині стягнення основної заборгованості та штрафних санкції, крім самого розрахунку заборгованості долучив Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг, який був розміщений на сайті: https://privatbank.ua/terms, і який разом із заявкою становлять Договір від 22.10.2018.

Як передбачено частиною першою статті 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім клієнтам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами 1, 2 ст. 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Таким чином, у разі укладення кредитного договору плата за користування кредитними коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договором (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Судом встановлено, що у заявці на отримання послуг сторони погодили розміри ліміту, відсоткову ставку - 30% , розмір щомісячної комісії - 0,5% від суми максимального сальдо кредиту, що існувало на кінець банківського дня, в будь-який з днів за попередній місяць, пільговий період - 55 днів; термін користування кредитом - 12 місяців. Відповідальність у вигляді пені та її розмір за порушення зобов`язання у заявці не зазначено.

Разом з тим, суд відзначає, що матеріали справи не містять належного підтвердження, що саме до поданої позивачем редакції "Умов та Правил надання банківських послуг" приєднався відповідач та погодився на умови, які вони містять. При цьому, роздруківка із сайту позивача не приймається судом у якості належного доказу, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити, і вносила відповідні зміни в Умови.

В матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про погодження сторонами розміру відповідальності у вигляді пені.

Отже, Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, який розміщені на сайті банку, не містить підпису відповідача, а тому не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 22.10.2018 шляхом підписання заяви-анкети. Тому суд, вирішуючи спір в даній справі, виходить з того, що умовами кредитного договору є лише умови, прийняті позичальником та зафіксовані у підписаній сторонами заяві-анкеті.

Така ж правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 03.07.2019 р. у справі N 342/180/17, в постанові від 07.10.2020 р. у справі N 524/31/19.

Враховуючи наведене, в матеріалах справи відсутні докази виникнення у відповідача зобов`язання щодо сплати позивачу заявленої до стягнення пені у розмірі 1635,91грн. за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором.

У відзиві на позов відповідач зауважив, що 20 листопада 2021 року позивач визнав заборгованість за Договором від 22.10.2018р., відсотки за користування кредитом, пеню та комісію, такими що є безнадійною заборгованістю, а значить такою, що вже повернутою не буде, оскільки строк у 3 роки скінчився, та, відповідно, списана банком, що вказує про відсутність заборгованості як такої.

Проте, такі доводи відповідача є безпідставними, оскільки доказів списання банком такої заборгованості та нарахувань суду не надано. Водночас, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача зазначених коштів, отже, банк не вважає заборгованість відповідача і нарахування безнадійними та списаними.

Також, відповідач заперечує суми нарахувань згідно поданих розрахунків позивача. Однак, суд зазначає, що розрахунок заборгованості за своєю природою не є первинним документом, а є інформаційним документом по факту обробки фактичного операційного руху грошових коштів по рахунках кредитної угоди. Первинним бухгалтерським документом є виписка з банківського рахунку, яка була надана позивачем та підтверджує наявність заборгованості відповідача.

Банківська виписка має статус первинного документу, що підтверджено Переліком типових документів, затвердженого наказом Мін`юсту від 12.04.12 р. № 578/5, згідно якого до первинних документів, які фіксують факт виконання госоперації та служать підставою для записів у регістрах бухобліку і в податкових документах, віднесені: касові, банківські документи; повідомлення банків; виписки банків; корінців квитанцій і «касових чекових книжок.

Виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів на балансі кредитної катки відповідача - баланс станом на дату укладання кредитного договору (надана сума кредиту), всі операції за кредитною карткою (з визначенням дата проведення операції та чітким визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після поведеної з коштами операції).

Із наданої виписки вбачається, що відповідач знімав кредитні кошти, потім частково погашав заворгованість за договором і знову користувався кредитними коштами.

З матеріалів справи не вбачається, а відповідачем не доведено відсутність заборгованості по наданому кредиту.

Отже, наявними у матеріалах справи банківськими виписками підтверджується, що ФОП Лисак О.О. користувався кредитними коштами, однак відповідач в порушення прийнятих на себе зобов`язань за вказаним договором та приписів ст. 1049 Цивільного кодексу України, суму кредиту не повернув в повному обсязі, внаслідок чого у нього виникла прострочена заборгованість за наданим кредитом.

За наведеного, позовні вимоги про стягнення 10675грн. 20коп. - заборгованості за кредитом, 3199грн. 22коп. заборгованості по процентам за користування кредитом та 480грн. 42коп. - заборгованості по комісії за користування кредитом є підставними та обгрунтованими. Нарахування у вигляді пені у розмірі 1635,91грн є безпідставними.

У клопотанні про застосування строків позовної давності (вх.№01-69/87/22) відповідач зазначив, що строк позовної давності за договором щодо заборгованості за кредитом, відсотках, комісії та пені сплив. Відповідно до законодавства не можна застосовувати позовну давність на кожний місячний платіж, ігноруючи позовну давність на все кредитне зобов`язання. Вказує, що позивач, звернувшись із позовною заявою у серпні 2022 року, пропустив трьохрічний строк позовної давності, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін (ч. 1 ст. 259 ЦК України).

По даному договору відкрито картковий рахунок, встановлено кредитний ліміт на картку, видано картку, а сума обов`язкового мінімального щомісячного платежу залежить від суми використаного кредитного ліміту.

Кредитна картка є поновлювальною кредитною лінією, тобто це кредит, що надається банком клієнту в межах встановленого ліміту заборгованості, який використовується повністю або частинами і поновлюється в міру погашення раніше виданого кредиту. Клієнт, використавши та погасивши заборгованість за кредитною лінією, може знову користуватися нею у межах строку дії картки.

Статтею 261 ЦК України встановлено, що за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України).

Згідно заявки від 22.10.2018 кінцевий термін користування кредитом - 12 місяців (термін повернення кредиту в повному обсязі). Позивач звернувся до суду з позовом 01.08.2022, тобто до спливу строку позовної давності.

Зазначена правова позиція викладена у постановах Верховного суду України від 19.03.2014 року у справі № 6-14цс14 та від 18.06.2014 року у справі №6- 61 цс 14.

Згідно із ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Частиною 1 статті 78 ГПК України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на вищезазначене, вимоги позивача є підставними та підлягають до задоволення в частині стягнення 10675грн. 20коп. - заборгованості за кредитом, 3199грн. 22коп. заборгованості по процентам за користування кредитом та 480грн. 42коп. - заборгованості по комісії за користування кредитом. В позові в частині стягнення 1635грн. 91коп. пені слід відмовити.

Враховуючи положення ч.9 ст.129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 202, 233, 236- 238, 240 ГПК України, господарський суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Лисака Олега Олександровича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, ) 14354грн. 84коп. (з яких: 10675грн. 20коп. - заборгованість за кредитом, 3199грн. 22коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, та 480грн. 42коп. - заборгованість по комісії за користування кредитом), а також 2481грн. витрат по сплаті судового збору.

3. Відмовити в позові в частині стягнення 1635грн. 91коп. пені.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено 09.12.2022.

Суддя О. Г. Слободян