ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" грудня 2022 р. м. Житомир Справа № 906/837/22

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Кравець С.Г.

секретаря судового засідання: Круглецької А.І.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився,

від відповідача: не з`явився,

від прокуратури: Тарасюк В.С., прокурор, посвідчення №058855 від 21.12.2020

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Керівника Бердичівської окружної прокуратури в інтересах держави в

особі Андрушівської міської ради Житомирської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Андрушівський завод органічних

рідин"

про стягнення 138 730,28 грн.

Керівник Бердичівської окружної прокуратури Житомирської області в інтересах держави в особі Андрушівської міської ради звернувся до Господарського суду Житомирської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Андрушівський завод органічних рідин" про стягнення на користь Андрушівської міської ради заборгованості з орендної плати за оренду земельної ділянки загальною площею 4,8988 га, кадастровий номер :01:027:0150 в сумі 138 730,28грн.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 11.10.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 08.11.2022.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 08.11.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу №906/837/22 до судового розгляду по суті на 06.12.2022.

02.12.2022 на електронну пошту суду від Андрушівської міської ради надійшла заява №05-04/2284 від 02.12.2022, в якій позивач зазначив, що позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити, а розгляд справи просить проводити без участі представника міської ради.

Прокурор в судовому засіданні 06.12.2022 позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві №50-94-918вих22 від 05.10.2022 (а.с.1-14).

Відповідач свого представника в судове засідання 06.12.2022 не направив, відзиву на позов не подав, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Слід зазначити, що ухвала господарського суду від 08.11.2022, яка направлялась господарським судом рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення на адресу відповідача зазначену у позовній заяві, повернулась до суду з відміткою відділення поштового зв`язку "адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с.81-83).

У даному випадку суд приймає до уваги те, що неотримання відповідачем кореспонденції, яка направлялася судом на його адресу: 04071, м.Київ, вул.Введенська, 25а, зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу. Дана адреса зазначена як місцезнаходження в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.75).

Частиною 1 статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" передбачено, що якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Окрім того, Єдиний державний реєстр судових рішень забезпечує відкритий безоплатний та цілодобовий доступ на офіційному веб-порталі судової влади України до внесених до такого реєстру судових рішень.

Слід врахувати, що відповідач зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання та в розумні інтервали часу - вживати заходів, щоб дізнатись про стан розгляду справи. Вищезазначені положення у сукупності зобов`язують відповідача до активної ролі в судовому розгляді справи для забезпечення найкоротшого строку вирішення спору та усунення обставин, що призводять до затягування господарського процесу.

Суд також звертає увагу, що у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив, зокрема, висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" від 07.07.1989 р.).

Суд також зазначає, що з метою повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи, на офіційному сайті Господарського суду Житомирської області на веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://court.gov.ua/ 09.11.2022 було розмішено оголошення про призначення судового засідання на 06.12.2022 о 10:00 для розгляду по суті справи №906/837/22 (а.с.78).

Згідно з частиною 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд констатує, що ним було виконано умови Господарського процесуального кодексу України стосовно належного повідомлення учасників справи про час і місце розгляду справи, проте своїми процесуальними правами відповідач не скористався, явки представника в судові засідання не забезпечив, причин неявки не повідомляв, відзиву не подав. Враховуючи належне повідомлення відповідача про дату судового засідання, достатність документів наявних у матеріалах справи для вирішення спору по суті, суд не вважає відсутність представника відповідача у даному судовому засіданні перешкодою для вирішення спору по суті, а тому дійшов висновку про розгляду справи за наявними у ній матеріалами згідно з ч.9 ст.165 ГПК України та ч.2 ст.178 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

16.12.2013 між Андрушівською міською радою (позивач/орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Андрушівський завод органічних рідин" (відповідач/орендар) уклали договір оренди землі (діл.№3), відповідно до умов якого орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку на підставі рішення тридцять третьої сесії шостого скликання Андрушівської міської ради від 30 жовтня 2013 року з метою несільськогосподарського використання - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель і споруд підприємства промисловості, яка знаходиться Житомирська область. м. Андрушівка, вул. Садова, 3, кадастровий номер :01:027:0150 (надалі за текстом - договір).

Відповідно до п.2 договору, в оренду передається земельна ділянка загальною площею 4,8988 га, у тому числі: промислова забудова 4,8988 га.

За умовами пункту 3 договору, на земельній ділянці знаходяться об`єкти нерухомого майна кагатне поле (36), а також інші об`єкти інфраструктури: ---.

Земельна ділянка передається в оренду разом з: об`єктами нерухомості, що належать ТОВ "АЗОР" на праві власності (п. 4. договору).

Відповідно до пункту 5 договору, нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 990 426,64грн (дев`ятсот дев`яносто тисяч чотириста двадцять шість) гривень 64 коп.

Згідно з пунктом 6 договору, земельна ділянка, яка передається в оренду, має такі недоліки, що можуть перешкоджати її ефективному використанню: не виявлено.

Інші особливості об`єкта оренди, які можуть вплинути на орендні відносини: не встановлено (п. 7. договору оренди).

За умовами пункту 8 договору, договір укладено на 49 (сорок дев`ять) років. Після закінчення строку договору, орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за тридцять днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Пунктом 9 договору сторони передбачили, що орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі: у грошовій формі у розмірі 3 відсотків нормативної грошової оцінки землі, що складає 29 712,80 (двадцять дев`ять тисяч сімсот дванадцять) гривень 80 копійок у рік за орендовану земельну ділянку, безготівковим перерахунком на рахунок міської ради.

Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюється з урахуванням (без урахування) індексації. Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, та затвердженими Кабінетом Міністрів України формами, що заповнюються під час укладання або зміни умов договору оренди чи продовження його дії (п. 10. договору).

Відповідно до пункту 11 договору, орендна плата вноситься у такі строки: щомісячно у розмірі 1/12 частини річної орендної плати на рахунок міської ради не пізніше 05 числа, наступного за звітним місяцем з моменту підписання договору.

За умовами пункту 12 договору, передача продукції та надання послуг у рахунок орендної плати оформляється відповідними актами.

Розмір орендної плати переглядається щорічно у разі:

- зміни умов господарювання, передбачених договором;

- зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством;

- погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами;

- в іншим випадках, передбачених законом.

Розмір орендної плати буде переглянутий у січні місяці 2014 року в зв`язку з введенням у дію нової нормативної оцінки земель міста Андрушівка (п. 13. договору).

Відповідно до пункту 14 договору, у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня відповідно до чинного законодавства України за кожний день прострочення.

Згідно з пунктом 15 договору, земельна ділянка передається в оренду для: розміщення та експлуатації основних, підсобних, допоміжних будівель та споруд підприємства промисловості.

Згідно з пунктом 16 договору, цільове призначення земельної ділянки: землі промисловості.

Пунктом 17 договору сторони передбачили, що умови збереження стану об`єкта оренди: забороняється самовільна забудова земельної ділянки.

Цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації. Цей договір укладено у трьох примірниках, що мають однакову юридичну силу, один з яких знаходиться в орендодавця, другий - в орендаря, третій - в органі який провів його державну реєстрацію: відділі Державної реєстрації прав на нерухоме майно (п.44 договору).

Державна реєстрація договору оренди землі від 16.12.2013, укладеного між сторонами, була здійснена у реєстраційній службі Андрушівського РУЮ №4784538 25.02.2014 року (а.с.28).

26.02.2014 між сторонами було складено та підписано Акт приймання-передачі земельної ділянки в оренду для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель і споруд підприємства промисловості, за умовами якого сторони провели передачу земельної ділянки загальною площею 4,8988 га в місті Андрушівка по вул. Садова, 3, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю "Андрушівський завод органічних рідин" прийняло вищевказану земельну ділянку з метою розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель і споруд підприємства промисловості (а.с.30).

11.08.2021 між орендарем Товариством з обмеженою відповідальністю "Андрушівський завод органічних рідин" (як продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Азор-ЛТД" (як покупець) було укладено Договір купівлі-продажу, згідно умов якого продавець на умовах цього Договору зобов`язався передати у власність, а покупець зобов`язався прийняти у власність та оплатити наступне майно: комплекс будівель, що має згідно опису загальну площу - 105 892, 6 (сто п`ять тисяч вісімсот дев`яносто два цілих шістсот десятих) кв.м., місце розташування за адресою: Житомирська область, Андрушівський район, м. Андрушівка, вул. Садова, 3 (три) (а.с. 37-42).

У позовній заяві прокурор зазначає, що відповідач взяті на себе договірні зобов`язання щодо сплати орендних платежів, розмір яких визначено сторонами в п.9 договору, належним чином не виконує, внаслідок чого у останнього утворилась заборгованість зі сплати оренди за землю за період з 01.01.2017 по 10.08.2021 в розмірі 138 730,28грн (розрахунок а.с.32-34).

Звертаючись з позовом у даній справі в порядку представництва інтересів держави керівник Бердичівської окружної прокуратури вказав, що невиконання відповідачем умов договору оренди землі від 16.12.2013 зумовлює недоотримання коштів місцевим бюджетом і є порушенням економічних інтересів держави в цілому та конкретної територіальної громади. Посилався на приписи ст.131-1 Конституції України, ст. 23 ЗУ "Про прокуратуру", ст. 53 ГПК України та Рішення КСУ від 08.04.1999 у справі №1-1/99 вказав, що Андрушівська міська рада повідомила прокуратуру на його звернення про те, що не має можливості самостійно звернутись до суду про стягнення заборгованості, що розцінено як бездіяльність органу місцевого самоврядування та є достатнім аргументом для підтвердження наявності підстав представництва.

Відповідно до ч. 4 ст. 53 ГПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Рішенням Конституційного суду України від 08.04.1999 №3-рп/99 визначено, що під представництвом прокуратурою інтересів держави треба розуміти правовідносини, в яких прокурор, реалізуючі визначені Конституцією України повноваження, вчиняє в суді процесуальні дії з метою захисту інтересів держави з урахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, у зв`язку із чим прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство підставу позову та зазначає, у чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту.

Відповідно до частини третьої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу.

Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Як вбачається з матеріалів справи прокурор, в порядку ст.23 Закону України "Про прокуратуру", звертався до Андрушівської міської ради з повідомленням №50-90-1943вих22 від 20.07.2022 про вжиття заходів до усунення порушень ТОВ "АЗОР" по сплаті орендних платежів за договором оренди землі від 16.12.2013 (а.с.53-55).

У відповідь на звернення прокуратури №50-90-1943вих22 від 20.07.2022, Андрушівська міська рада листом №05-04/139 від 27.07.2022 повідомила прокуратуру, що не має можливості самостійно звернутися про стягнення боргу (а.с.56).

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

У постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №912/2385/18 від 26.05.2022 викладено висновок про те, що прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності.

Таким чином, прокуратурою виконано передбачені чинним законодавством вимоги та належним чином обґрунтовано підстави для представництва інтересів держави в господарському суді.

Оцінивши в сукупності матеріали справи, надавши правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, господарський суд дійшов висновку про задоволення позову з огляду на таке.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 2 Закону України "Про оренду землі" встановлено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно ст.2 Земельного кодексу України земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади. Об`єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї).

Згідно ст.1 Закону України "Про оренду землі", ст.93 Земельного кодексу України, оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до ст.13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Частиною 1 статті 93 і статтею 125 Земельного кодексу України передбачено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права.

Законодавець розмежовує поняття "земельний податок" та "орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності" залежно від правових підстав передання прав землекористування такими ділянками.

Водночас згідно зі статтями 122-124 Земельного кодексу України міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Особи, які отримують земельну ділянку комунальної власності в користування за договором оренди (договором купівлі-продажу права оренди), зобов`язані сплачувати за неї орендну плату.

Водночас Земельний кодекс України регламентує перехід прав на земельну ділянку, пов`язаний з переходом права на будинок, будівлю або споруду. Відповідно до статті 120 цього Кодексу (у редакції, чинній на момент виникнення правовідносин у відповідача станом на 11.08.2021р) визначено, що якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Судом встановлено, що нерухоме майно комплекс будівель, об`єкт нежитлової нерухомості загальною площею 105892,6 кв.м. належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Азор-ЛТД" () з дати державної реєстрації - 11.08.2021, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №304714805 від 12.07.2022 (а.с.43-44).

Враховуючи приписи ст. 120 Земельного кодексу України, ст. 377 Цивільного кодексу України та ст.7 Закону України "Про оренду землі", з 11.08.2021 Договір оренди від 16.12.2013 у відповідній частині припинився щодо відчужувача нерухомого майна (попереднього орендаря) та продовжив дію на тих самих умовах стосовно нового власника нерухомості, який набув не лише право оренди земельної ділянки, на якій це майно розміщене, але й обов`язок сплачувати оренду плату за її використання (Аналогічна правова позиція наведена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.06.20. у справі №200/606/18).

Згідно ч.1 ст.21 Закону України "Про оренду землі" орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.

Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України) (ч.2 ст.21 Закону України "Про оренду землі").

У даному випадку, правовідносини між сторонами виникли на підставі договору оренди земельної землі (діл.№3) від 16.12.2013.

Виходячи з погоджених між сторонами у пункті 11 договору оренди землі від 06.12.2013 умов, розмір орендної плати за один рік, яка підлягає сплаті, становить 29712,80грн, що підлягає сплаті у строки - до не пізніше 05 числа, наступного за звітним місяцем користування земельною ділянкою.

За період з 01.01.2017 по 10.08.2021 відповідачу нараховано орендну плату за землю в загальній сумі 138 730,28грн (29 712,80грн (січень - грудень 2017 року) + 29 712,80грн (січень - грудень 2018 року) + 29 712,80грн (січень - грудень 2019 року) + 29 712,80грн (січень - грудень 2020 року) + 19 879,08грн (січень - липень 2021 року + 10 днів серпня 2021 року) = 138 730,28грн (а.с.32-34), строк сплати якої настав.

Згідно ч.1 ст.628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Нормою ст.525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності із ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

В порушення вищевказаних приписів та умов договору, ТОВ "Андрушівський завод органічних рідин" обов`язку щодо здійснення орендних платежів за користування земельною ділянкою за період з 01.01.2017 по 10.08.2021 не виконало, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 138 730,28грн.

Станом на час розгляду справи відповідач доказів сплати орендних платежів у сумі 138 730,28грн не надав, вимоги прокуратури не спростував.

Враховуючи викладене, вимоги прокурора про стягнення з відповідача 138 730,28грн заборгованості зі сплати орендних платежів є правомірними, підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню.

Згідно зі ст.73 Господарського процесуального Кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.74 Господарського процесуального Кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приписами ст.79 Господарського процесуального Кодексу України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до п.1 ст.86 Господарського процесуального Кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності та проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. З відповідача на користь Андрушівської міської ради підлягає стягненню 138 730,28грн заборгованості зі сплати орендної плати.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст.129 ГПК України, покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Андрушівський завод органічних рідин" (04071, м. Київ, вул. Введенська, буд. 25А, ) на користь Андрушівської міської ради (13401, Житомирська область, Бердичівський район, м. Андрушівка, пл.Шевченка Т.Г., буд. 1, ):

- 138 730,28грн заборгованості з орендної плати за оренду земельної ділянки загальною площею 4,8988га, кадастровий номер :01:027:0150.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Андрушівський завод органічних рідин" (04071, м. Київ, вул. Введенська, буд. 25А, ) на користь Житомирської обласної прокуратури (10008, м.Житомир, вул. Святослава Ріхтера, 11, ідентифікаційний код 02909950):

- 2 481,00грн витрат по сплаті судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 08.12.22

Суддя Кравець С.Г.

Друк:

1 - в справу

2 - позивачу (рек.) та на електронну пошту: ,

3 - відповідачу (рек.),

4 - Бердичівській окружній прокуратурі (рек.) та на електронну пошту: ,

5 - Житомирській обласній прокуратурі на електронну пошту: .