ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"09" грудня 2022 р. м. Київ Справа № 911/1303/22

Суддя Господарського суду Київської області Янюк О.С., розглянувши

заяву Приватного акціонерного товариства «Кагма»

про забезпечення позову

у справі

за позовом Приватного акціонерного товариства «Кагма», м. Кагарлик Київської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛВК-Мілк», м. Біла Церква Київської області

про стягнення грошових коштів

Без виклику учасників справи

УСТАНОВИВ:

08.08.2022 до Господарського суду Київської області (далі суд) звернулось Приватне акціонерне товариство «Кагма» (далі ПрАТ «Кагма», позивач) із позовною заявою б/н від 04.08.2022 (вх. №1131/22 від 08.08.2022) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛВК-Мілк» (далі ТОВ «ЛВК-Мілк», відповідач) про стягнення з останнього 102 934,80грн основної заборгованості, 1 353,66грн 3% річних, 14 491,75грн інфляційних втрат. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 2 481,00грн та 12 000,00грн витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою суду від 12.08.2022, зокрема: відкрито провадження у справі; постановлено здійснювати її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; запропоновано сторонам подати до суду заяви по суті справи, визначені у ст. 161 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України).

07.12.2022 засобами поштового зв`язку до суду звернулось ПрАТ «Кагма» із заявою б/н від 05.12.2022 (вх. №123/22 від 09.12.2022) про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти в розмірі 133 261,21грн, що належать ТОВ «ЛВК-Мілк», розміщених на всіх рахунках, які знаходяться в усіх банківських установах України, у т.ч. але не обмежуючись на рахунку IBAN № НОМЕР_1 , відкритому в АТ «ОТП Банк».

Підставами для вжиття заходів забезпечення позову зазначає: наявна загроза невиконання судового рішення (у разі задоволення позову), оскільки у ТОВ «ЛВК-Мілк» відсутнє рухоме та нерухоме майно за рахунок якого позивач міг би задовольнити свої майнові вимоги; неможливо встановити, чи будуть збережені кошти на рахунках відповідача для виконання рішення суду у майбутньому; введення воєнного стану в Україні створює загрозу існування підприємств, їх платоспроможність; з моменту виникнення заборгованості у відповідача жодних коштів на рахунки позивача ТОВ «ЛВК-Мілк» не сплачувало.

На підтвердження викладених у заяві обставин ПрАТ «Кагма» надало суду: Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майном, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта станом на 29.11.2022; відомості із інформаційної програми «YouControl» щодо ТОВ «ЛВК-Мілк» станом на 29.11.2022.

Відповідно до ст.136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Отже, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Водночас, при вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

При цьому сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність забезпечення позову, що полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви (аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.01.2021 у справі №910/5550/19,від 13.07.2022 у справі №904/4710/21, від 24.06.2022 у справі №904/8506/21).

Ураховуючи зазначене, проаналізувавши підстави, на які посилається ПрАТ «Кагма» та докази на їх підтвердження, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77 ГПК України).

Водночас, позивачем на момент подання заяви про забезпечення позовних вимог не наведено обставини та не надано будь-яких доказів вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, виведення коштів тощо), або які б свідчили про можливе невиконання (утруднення виконання) судового рішення за наслідками розгляду спору.

Крім того, твердження позивача про відсутність у відповідача рухомого майна суд вважає недоведеним, оскільки наданий на підтвердження зазначеного витяг із системи «YouControl» не є офіційним джерелом інформації, оновлюється приватними особами, має виключно інформаційних характер і не може підміняти будь-які існуючі офіційні дані та/або встановлювати будь-які факти або обставини, що мають юридичне значення. Інших доказів, які б свідчили про наявність відповідних обставин, про які вказує ПрАТ «Кагма» у цій частині, останнім суду надано не було.

Додаткового суд зазначає, що відсутність нерухомого майна у ТОВ «ЛВК-Мілк» не є тією виключною обставиною, яка б вказувала на неможливість виконання останнім своїх грошових зобов`язань перед позивачем.

Щодо посилання позивача на введення в Україні Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 воєнного стану, то суд зазначає, що ПрАТ «Кагма» не наведено конкретних обставин, які призвели або призведуть до неплатоспроможності ТОВ «ЛВК-Мілк», та матимуть наслідком неможливість задоволення вимог позивача, у тому числі у примусовому порядку (у разі задоволення позову).

Інших обставин та доказів на їх підтвердження у своїй заяві позивачем не наведено.

Підсумовуючи викладене, керуючись ст.ст. 74, 76-79, 136-140, 234-235 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Приватного акціонерного товариства «Кагма» б/н від 05.12.2022 (вх. №123/22 від 09.12.2022) про забезпечення позову залишити без задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 235 ГПК України ухвала набрала законної сили 09.12.2022 та згідно ст. 255 ГПК України може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду протягом 10 днів у порядку, передбаченому ст.257 ГПК України.

Суддя О.С. Янюк

Ухвалу підписано 09.12.2022.