ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2022м. ДніпроСправа № 904/2685/22

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бєлік В.Г., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) представників сторін, справу:

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМСЕРВІСГРУП", м. Запоріжжя

до Приватного акціонерного товариства "ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ТЕПЛОВОЗОРЕМОНТНИЙ ЗАВОД", м. Дніпро

про стягнення заборгованості за договором про закупівлю №21486 від 22.10.2021 у загальному розмірі 55 489,02 грн.

ПРОЦЕДУРА

Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРОМСЕРВІСГРУП" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, у якій просить стягнути з Приватного акціонерного товариства "ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ТЕПЛОВОЗОРЕМОНТНИЙ ЗАВОД" (з урахуванням зменшення позовних вимог) заборгованість за договором про закупівлю товару №21486 від 22.10.2021 у загальному розмірі 48 065,22 грн, з яких: основна заборгованість у розмірі 47 542,26 грн, втрати від інфляції у розмірі 522,96 грн.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 01.09.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

19.09.2022 від відповідача - Приватного акціонерного товариства "ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ТЕПЛОВОЗОРЕМОНТНИЙ ЗАВОД" до суду надійшов відзив на позовну заяву.

23.09.2022 від позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМСЕРВІСГРУП" до суду надійшли пояснення.

27.09.2022 від позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМСЕРВІСГРУП" до суду надійшла відповідь на відзив.

27.09.2022 від позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМСЕРВІСГРУП" до суду надійшла заява про зменшення позовних вимог і зміну підстав позову.

27.09.2022 від позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМСЕРВІСГРУП" до суду надійшло клопотання щодо розподілу судових витрат і стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000,00 грн.

19.09.2022 від відповідача - Приватного акціонерного товариства "ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ТЕПЛОВОЗОРЕМОНТНИЙ ЗАВОД" до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив та клопотання розподілу судових витрат і стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Справа згідно статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод розглядалася протягом розумного строку, у зв`язку із вжитими в Україні карантинними заходами та згідно Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" введенню в Україні воєнного стану з 24 лютого 2022 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" від 05.04.2018 № 2396-VIII, правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами (надалі - Закон № 2396-VIII).

Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється (ч.2 ст. 26 Закону № 2396-VIII).

З огляду на викладене, та приймаючи до уваги військовий стан в Україні, з метою дотримання принципів господарського судочинства, суд розглянув справу в межах розумного строку.

У відповідності до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши надані документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору про закупівлю товару №21486 від 22.10.2021 в частині повної та своєчасної оплати за поставлений товар.

Позиція відповідача

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти позовних вимог та просить відмовити в їх задоволенні.

В обґрунтування заперечень вказує, що 18.11.21 між сторонами підписано видаткову накладну №44 від 22.11.21 про отримання товару (за переліком) на загальну суму 47 542,26 грн., з ПДВ.

Лише 04.08.22 постачальник ТОВ "Промсервісгруп" виконав свої договірні зобов`язання щодо реєстрації у ЄРПН відповідної податкової накладної від 22.11.21, про що свідчить долучена квитанція.

Відповідач вважає, що замовник ПрАТ "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" з 04.08.22 має договірний строк відтермінуванням 60 (шістдесят) календарних днів на оплату поставленого товару, тобто до 03.10.22 включно, як наслідок позивач звернувся до господарського суду до настання строку оплати за поставлений товар.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

Між Приватним акціонерним товариством "Дніпропетровський тепловозоремонтний завод" (далі - замовник, покупець, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ПРОМСЕРВІСГРУП" (далі - постачальник, позивач) укладено договір про закупівлю № 22021 від 19.01.2022 (далі - договір).

Згідно з пунктом 1.1. договору постачальник зобов`язався поставити (передати) у власність замовника товар, найменування, марка й кількість якого вказується в специфікації (Додаток № 1), яка є невід`ємною частиною договору, на умовах, що викладені у цьому договорі.

Найменування (асортимент) товару: Підшипники для ремонтних потреб підприємства (п. 1.2. договору).

Відповідно до пункту 1.4. договору ціна товару, що поставляється за договором, указана в специфікації, що є невід`ємною частиною цього договору.

Згідно пункту 1.5. договору, право власності на товар, а також ризик випадкової загибелі або ушкодження товару переходить від Постачальника до Замовника у момент, коли товар поставлений відповідно до умов договору.

Загальна сума договору складає 47 542,26 грн, у т.ч. 20% ПДВ: 7 923,71 грн (п. 3.1. договору).

Пунктом 4.1 договору передбачено, що розрахунки провадяться у безготівковому порядку на рахунок постачальника, вказаний у договорі, в національній валюті України - гривні.

За умовами пункту 4.2. договору замовник здійснює оплату поставленого товару з відтермінуванням 60 (шістдесят) календарних днів з дня поставки товару та на підставі отриманого від постачальника оригіналу рахунку, але не раніше реєстрації податкової накладної, при умові своєчасного надання постачальником належним чином оформлених рахунку-фактури, видаткової накладної, товаро-транспортної накладної, зареєстрованої належним чином, відповідно до норм чинного законодавства України, податкової накладної, документів щодо якості на товар. У документах, а саме: рахунку-фактурі, видатковій накладній, товаро-транспортній накладній, податковій накладній повинен бути код товару згідно УКТ ЗЕД.

Розділом 5 договору визначений порядок поставки товару.

Так, поставка товару здійснюється партіями, не пізніше 5 календарних днів з дня отримання постачальником письмової заявки замовника (за допомогою факсимільного зв`язку, телеграмою, або шляхом передачі через e-mail пошту). Кількість та асортимент товару визначається в заявці замовника (заявка реєструється ініціатором договору в відповідному підрозділі, службі, відділі з обов`язковими реквізитами (п. 5.1. договору).

Передача товару замовником здійснюється за видатковою накладною, в якій сторони зазначають найменування товару, що постачається, кількість в одиницях вимірювання, узгоджену ціну товару на загальну вартість партії товару, що постачається. На загальну вартість товару нараховується ПДВ за ставкою, встановленою чинним законодавством України. Разом з видатково-прибутковою накладною постачальник зобов`язується надати замовнику 1 (один) екземпляр товарно-транспортної накладної та за необхідності документи визначені п. 6.3.6. даного договору. Датою поставки товару є дата фактичної передачі товару замовнику, яка зазначена в товарно-транспортній накладній за товар (п. 5.2. договору).

Постачальник зобов`язаний поставити товар, упакований звичайним для таких товарів способом або способом, встановленим державним стандартом (п. 5.3. договору).

Представник замовника при прийнятті товару звіряє відповідність кількості і асортименту товару, вказаних в накладній, розписується за отримання товару та передає постачальнику (при необхідності) доручення на отримання партії товару. У разі якщо кількість товару, вказана в накладній, менша ніж узгоджена, товар вважається поставленим у кількості, що вказана в накладній. У разі, якщо кількість товару, вказана в накладній, більша ніж узгоджена кількість, замовник має право відмовитись від залишку (п. 5.4 договору).

Умови поставки: DDP відповідно до міжнародних правил тлумачення термінів Інкотермс-2010, за рахунок та/або транспортом постачальника. Місце поставки (передачі) товарів: м. Дніпро, вул. Академіка Белелюбського, 7 (склад замовника) (п. 5.5. договору).

Відповідно до підпункту 6.1.1 пункту 6.1 замовник зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлені товари.

Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31 грудня 2021 року, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п. 10.1. договору).

На виконання умов Договору, Позивач здійснив поставку Відповідачу товару передбаченого специфікацією №1, що засвідчено видатковою накладною №44 від 22.11.2021р.

Жодних претензій до проданого товару Покупець не пред`являв.

Таким чином, Позивач передав у власність Відповідача товар (підшипники) загальною вартістю 47 542,26 грн.

Відповідач своїх зобов`язань з оплати отриманого товару не виконав, у зв`язку з чим за ним перед позивачем обліковується заборгованість в сумі 47 542,26 грн.

На момент звернення позивача до суду з позовом, що є предметом розгляду у справі, відповідач оплати товару не здійснив.

Наявна заборгованість в сумі 47 542,26 грн і стала причиною виникнення спору.

Предметом доказування є обставини, пов`язані з поставкою позивачем товару за договором та виконанням/невиконанням відповідачем обов`язку щодо повної його оплати.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Щодо правовідносин сторін

Відповідно до частини першої статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. Положення аналогічного змісту викладені в частині першій статті 712 Цивільного кодексу України.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

З огляду на наявний в матеріалах справи договір, між сторонами склались правовідносини поставки товару.

Щодо суми основного боргу

За приписом частини 1 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Факт прийняття покупцем товару на загальну суму 47 542,26 грн підтверджується матеріалами справи.

Згідно зі статтею 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Положеннями статей 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Отже, строк виконання відповідачем зобов`язання з оплати є таким, що настав.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з частинами першою, другою, четвертою статті 538 Цивільного кодексу України виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання.

При зустрічному виконанні зобов`язання сторони повинні виконувати свої обов`язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту. Сторона, яка наперед знає, що вона не зможе виконати свого обов`язку, повинна своєчасно повідомити про це другу сторону.

Якщо зустрічне виконання обов`язку здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов`язку, друга сторона повинна виконати свій обов`язок.

Доказів розірвання договору, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, або визнання недійсним договору внаслідок недодержання сторонами в момент його вчинення вимог чинного законодавства України, сторонами у справі не надано. Не надано також і доказів того, що сторони відмовились від виконання договору в силу певних об`єктивних обставин.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 222 Господарського кодексу України учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб`єктів, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення їм претензії чи звернення до суду. У разі необхідності відшкодування збитків або застосування інших санкцій суб`єкт господарювання чи інша юридична особа - учасник господарських відносин, чиї права або законні інтереси порушено, з метою безпосереднього врегулювання спору з порушником цих прав або інтересів має право звернутися до нього з письмовою претензією, якщо інше не встановлено законом.

Товар передано Відповідачу за видатковою накладною №44 від 22.11.2021р.

На виконання пункту 4.2. Договору умов Договору склав податкову накладну №8 від 22.12.2021, яка зареєстрована у Єдиному реєстрі податкових накладних 04.08.2022.

Відповідно до абз. 6 п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, з метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Такі податкова накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими покупцем.

В даному випадку має значення факт здійснення реєстрації податкової накладної, в разі чого покупець повинен здійснити повну оплату отриманого товару з урахуванням ПДВ в межах визначеного п. 4.2. договору строку - 60-ти календарних днів з дати поставки повного обсягу товару.

З огляду на те, що 60-ти денний календарний строк з дати поставки товару закінчується 21.01.2022, тоді як податкова накладна була зареєстрована Позивачем 04.08.2022, беручи до уваги умови договору про здійснення Відповідачем оплати не раніше реєстрації податкової накладної, Відповідач повинен був оплатити поставлений позивачем товар у строк до 04.08.2022 включно.

Виходячи із умов пункту 4.2. Договору, правового висновку Верховного Суду викладеного у постанові від 20.11.2020 по справі №910/13071/19, Відповідач був зобов`язаний сплатити вартість отриманого товару 04.08.2022. Однак, останній відповідне зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим з 05.08.2022 слід вважати простроченим ПрАТ "ДТРЗ" зобов`язання із оплати вартості одержаного товару.

Отже, строк виконання відповідачем зобов`язання з оплати є таким, що настав.

Відповідач умов договору щодо порядку здійснення оплати за товар не виконав, оплати товару після його прийняття також не здійснив.

На момент розгляду справи відповідачем не надано суду доказів погашення перед позивачем боргу за поставлений товар у розмірі 47 542,26 грн. Тому позов в частині стягнення основного боргу у розмірі 47 542,266 грн підлягає задоволенню в повному обсязі.

Щодо сум інфляційних втрат

За змістом статей 509, 524, 533-535 і 625 Цивільного кодексу України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях, що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Ці висновки узгоджуються з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постановах від 11.04.2018 у справі №758/1303/15-ц та від 16.05.2018 у справі №686/21962/15-ц.

Правові наслідки порушення грошових зобов`язань передбачені приписами ст.625 Цивільного кодексу України. Боржник який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Інфляційні нарахування на суму боргу, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті та, відповідно, отримання від боржника компенсації за користування ним коштами, які належали до сплати кредиторові.

Позивачем нараховано та заявлено вимогу про стягнення з відповідача інфляційних втрат за серпень 2022 у розмірі 522,96 грн.

Інфляційні втрати розраховуються шляхом множення суми заборгованості на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка виникла з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу виникла з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця (Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права від 17.07.2012 № 01-06/928/2012).

Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

На думку КГС методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме:

- час прострочення у неповному місяці більше пів місяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу;

- час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.

Перевіривши розрахунок інфляційних втрат, судом встановлено, що позивачем здійснено вірні розрахунки за кожною видатковою накладною.

Отже, розрахунки позивача є правомірними, обґрунтованими, відповідають вимогам чинного законодавства, тому в цій частині позов підлягає задоволенню. Крім того, відповідач власного розрахунку, який би спростовував розрахунки позивача не надав.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення інфляційних втрат у розмірі 522,96 грн підлягають задоволенню.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

За частиною 2 статті 74 Господарського процесуального кодексу України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (частина 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок доказування, а отже, і подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України покладено на сторони та інших учасників справи, однак, не позбавляє суд, у випадку, передбаченому статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, витребувати у сторони ті чи інші докази.

На підставі статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, встановивши наявність особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення його, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті.

За вказаних обставин, вимоги щодо стягнення з відповідача основної заборгованості та інфляційних втрат обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

Щодо судового збору

Згідно із ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у сумі 2 481,00 грн. покладається на відповідача.

Щодо витрат на правничу допомогу.

Позивач просить стягнути з відповідача правничу допомогу в розмірі 90 000,00 грн.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правову допомогу, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За змістом ст. 123 Господарського процесуального кодексу України витрати на професійну правничу допомогу віднесені до витрат, пов`язаних з розглядом справи в суді, які, в свою чергу, віднесені до судових витрат.

У відповідності до ст. 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в ст. 1 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 зазначеного Закону).

Разом із тим згідно зі ст. 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ст. 16 Господарського процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 зазначеного Кодексу).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами ч. 3 ст. 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано Главою 63 Цивільного кодексу України.

Зокрема, ст. 903 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Глава 52 Цивільного кодексу України регулює загальні поняття та принципи будь-якого цивільного договору, включаючи договір про надання послуг. Стаття 632 Цивільного кодексу України регулює поняття ціни договору; за приписами вказаної статті ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.

З матеріалів справи вбачається, що 20.07.2022 між ОСОБА_1 (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Промсервісгруп" (замовник) укладено договір про надання правових послуг (надалі - договір), відповідно до п. 1.1. Виконавець зобов`язується надати Замовнику юридичні послуги зазначені у п. 1.2. даного Договору.

Пунктом 1.2. договору передбачено, що за цим Договором, Виконавець надає такі юридичні послуги (надалі - "Послуги"):

- надання усних та письмових консультацій, висновків з питань законодавства України;

- представництво інтересів Замовника в будь-яких органах державної влади, судах та правоохоронних органах;

- представництво інтересів Замовника у ході слідчих й інших процесуальних дій в рамках кримінального провадження;

- представництво інтересів Замовника у взаємовідносинах з будь-якими установами, підприємствами та організаціями, будь-яких форм власності, а також з фізичними особами та фізичними особами-підприємцями;

- здійснення супроводження перевірок Замовника правоохоронними та контролюючими органами;

- надсилання запитів (в тому числі адвокатських), отримання відповідей на них тощо;

- підготовка внутрішньої документації підприємства, а також проектів договорів, листів, клопотань, скарг, запитів, звернень тощо;

- роз`яснення процесуальних порядків вчинення юридично-значимих дій;

- юридичне супроводження та інформаційна підтримка діяльності Замовника;

- супровід ділових переговорів;

- надання оцінки фінансово-господарської документації з правової точки зору, надання консультацій з метою покращення умов господарської діяльності та приведення діяльності у відповідність до діючого законодавства;

- представництво інтересів Замовника у органах державної виконавчої служби, із правами передбаченими для стягувана та боржника;

- інші необхідні дії, за погодженням сторін.

Оплата за надані послуги проводиться за домовленістю Сторін (п. 5.1. договору).

При задоволенні позову (чи добровільній сплаті боргу, після звернення до суду) довіритель сплачує повіреному премію (гонорар успіху) у сумі 3 000,00 грн. (п. 2.3. договору).

Згідно п. 4.1. договору, строк дії договору -1 рік.

09.08.2022 сторони уклали додаткову угоду № 2 до договору про надання правових послуг адвоката б/н від 20.07.2022, якою погодили наступне.

В рамках предмету Договору, Замовник покладає на Виконавця надання послуг зі стягнення у судовому порядку із Приватного акціонерного товариства "ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ТЕПЛОВОЗОРЕМОНТНИЙ ЗАВОД" заборгованості по договору про закупівлю №21486 від 22.10.2021 .

З метою виконання завдання визначеного цією Додатковою угодою Виконавець наділяється усіма необхідними процесуальними правами для пред`явлення позовної заяви до суду, а також супроводження процесу судового розгляду, включаючи складення усіх необхідних процесуальних документів та участь у судових засіданнях. (п.п. 1,2 додаткової угоди).

Пунктом 3 додаткової угоди сторони визначили вартість наступних дій та послуг виконавця у твердій формі у наступному розмірі:

1. Складення позовної заяви про стягнення заборгованості (включає в себе в тому числі правовий аналіз документів, надання Замовнику правових консультацій, формування правової позиції, безпосередньо складення позову), вартість 5 000,00 грн.

2. Формування позовної заяви до подачі, включаючи засвідчення документів відповідно до діючого законодавства, відправлення примірнику позову з додатками відповідачу та до суду, вартість 1 000,00 грн.

3. Складення заяви про зміну предмету позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, вступ у справу іншої особи (залучення співвідповідача/третьої особи), вартість 2 000,00 грн.

4. Складення заяви про ознайомлення із матеріалами справи та ознайомлення із матеріалами справи у суді, вартість 1 200,00 грн.

5. Складення відповіді на відзив (включає в себе правовий аналіз поданого відповідачем відзиву на позовну заяву, безпосередньо складення та направлення відповіді відповідачу та до суду), вартість 4 000,00 грн.

6. Підготовка письмових пояснень по господарській справі, вартість 3 000,00 грн.

7. Підготовка до судового засідання та представництво інтересів Позивача у Господарському суді (участі, у судовому засіданні) - у разі розгляду справи із викликом сторін.

Примітка: Підставою оплати послуги є як проведення судового засідання за участю Виконавця, так і прибуття Виконавця для участі у судовому процесі, навіть за умови, коли судове засідання не проведено з об`єктивних чи інших незалежних від адвоката причин. Вартість 5 000,00 грн.

8. Складення заяви про намір укласти мирову угоду та/або мирової угоди, вартість 2 000,00 грн.

9. Підготовка клопотання до господарського суду про розподіл судових витрат, в тому числі компенсацію понесених витрат на правничу допомогу пов`язану із розглядом господарської справи, вартість 2 000,00 грн.

10. Складення апеляційної скарги на рішення суду або відзиву на апеляційну скаргу відповідача, вартість 5 000,00 грн.

Обсяг послуг і дій Виконавця вказаних у попередньому пункті Додаткової угоди не є виключним. Ціна документів та дій адвоката не включених до вказаного переліку визначається пропорційно витраченому часу. Такі послуги, як складення та подача до суду інших процесуальних документів по справі, зокрема, але не виключно, як заяви, клопотання, заперечення на клопотання і заяви інших учасників справи, орієнтовно коштують 1 500,00 грн.

Пріоритетним для визначення вартості послуги (не визначених у пункті 3 цієї Додаткової угоди) є метод визначення на основі погодинної оплати. Вартість послуг Виконавця у погодинному розрахунку складає 1 500,00 грн. При цьому, одна процесуальна дія або підготовка одного процесуального документу не може бути меншою ніж 1 (одна) година праці, і коштувати менше 1 500,00грн.(п. 4. Додаткової угоди).

Пунктом 5 додаткової угоди передбачено наступний строк оплати наданих Виконавцем послуг:

- Замовник оплачує послуги Виконавця із підготовки позовної заяви про стягнення заборгованості протягом 20 календарних днів після отримання від Виконавця відомостей про готовність позову до пред`явлення на підставі виставленого рахунку;

- остаточний розрахунок за надані послуги пов`язані із судовим розглядом здійснюється, виходячи із погодженої сторонами вартості правничих послуг на підставі рахунку Виконавця не пізніше ніж через 20 календарних днів після набрання судовим рішенням законної сили ухваленим за результатами розгляду справи за позовом ТОВ "Промсервісгруп" в не залежності від результату розгляду спору.

Позивач надав рахунок по договору про надання правових послуг б/н від 20.07.2022, а саме № 4 від 19.08.2022 на суму 15 000,00 грн та платіжне доручення № 662 від 19.08.2022 на суму 15 000,00 грн.

22.09.2022 сторонами складений та підписаний акт виконаних робіт № 4 по договору про надання правових послуг адвоката б/н від 20.07.2022, відповідно до якого виконавець надав такі правові послуги:

1. Складення позовної заяви до Господарського суду Дніпропетровської області про стягнення заборгованості із Приватного акціонерного товариства "ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ТЕПЛОВОЗОРЕМОНТНИЙ ЗАВОД" по договору про закупівлю №21486 від 22.10.2021 (включає в себе в тому числі правовий аналіз документів, формування правової позиції, безпосередньо складення позову), вартість - 5 000,00 грн.

2. Формування позовної заяви до подачі до Господарського суду Дніпропетровської області про стягнення заборгованості із Приватного акціонерного товариства "ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ТЕПЛОВОЗОРЕМОНТНИЙ ЗАВОД", включаючи засвідчення документів відповідно до діючого законодавства, відправлення примірнику позову з додатками відповідачу та до суду, вартість - 1 000,00 грн.

3. Підготовка письмових пояснень до Господарського суду Дніпропетровської області по господарській справі № 904/2685/22 про стягнення заборгованості із Приватного акціонерного товариства "ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ТЕПЛОВОЗОРЕМОНТНИЙ ЗАВОД", вартість - 3 000,00 грн.

4. Складення відповіді на відзив по господарській справі №904/2685/22 про стягнення заборгованості із Приватного акціонерного товариства "ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ТЕПЛОВОЗОРЕМОНТНИЙ ЗАВОД" (включає в себе правовий аналіз поданого відповідачем відзиву на позовну заяву, безпосередньо складення та направлення відповіді відповідачу та до суду), вартість - 4 000,00 грн.

5. Підготовка клопотання до Господарського суду Дніпропетровської області про розподіл судових витрат, в тому числі компенсацію Позивачу понесених витрат на правничу допомогу пов`язану із розглядом господарської справи №904/2685/22, вартість - 2 000,00 грн.

Загальна вартість послуг складає 15 000,00 грн.

За змістом пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 126 цього Кодексу).

Аналогічну правову позицію викладено у постановах об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі № 910/906/18.

За змістом положень ч. 1 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Для цілей розподілу судових витрат, розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі: гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

При здійснені розподілу між сторонами спору судових витрат на професійну правничу допомогу, суд враховує результат розгляду спору, умови договору про надання правничої допомоги, укладеного між стороною спору та адвокатом (адвокатським об`єднанням, бюро), обсяги наданих стороні, як клієнту, послуг правничої допомоги щодо представництва її інтересів в суді під час розгляду справи, а також в порядку ст. 86 Господарського процесуального кодексу України надає належну оцінку поданим стороною, яка понесла витрати на професійну правничу допомогу, доказам фактичного надання їй адвокатських послуг, їх прийняття стороною спору на підставі акта приймання-передачі послуг з виставленням адвокатом (адвокатським об`єднанням, бюро) клієнту рахунка на оплату таких послуг.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Пункт 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України визначає одним із принципів судочинства змагальність сторін та свободу в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 74, ч.1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування слід виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04, рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004).

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Частиною 5 ст. 126 ГПК України передбачено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У розумінні положень ч. 5 ст. 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим адвокатом на виконання робіт.

Така позиція викладена в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

Слід зазначити, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 129 ГПК України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Така позиція викладена в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

У відповідності до частини третьої статті 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу адвоката, витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

У визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема, але не виключно: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 126).

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Відповідач заперечення проти заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу надав.

За встановлених обставин щодо обсягу, вартості та співрозмірності заявлених до компенсації витрат на правову допомогу, суд оцінивши витрати позивача з урахуванням всіх аспектів і складності цієї справи, а також час, який міг би витратити адвокат на вивчення договору та підготовку позовної заяви як кваліфікований фахівець, сукупний час, витрачений на опрацювання спірних правовідносин та участь у судових засіданнях, зважаючи на відсутність заперечень відповідача стосовно розміру витрат на правничу допомогу, дійшов висновку про те, що заявлена до стягнення сума компенсації витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000,00грн. є завищеною, не відповідає принципу співмірності та розумності, є неспіврозмірною з часом, витраченим на їх надання.

Суд зазначає, що позовна заява не є складною та такою, що потребує багато та часу, практика по справах цієї категорії є сталою, до стягнення заявлена сума за двома видатковими накладними, що не потребує значних зусиль та часу як при підготуванні документів для подачі їх до суду, так і розрахунку заявлених вимог.

Враховуючи викладене, суд частково задовольняє заяву позивача зі стягненням з відповідача 3 000,00 грн витрат на правничу допомогу.

12 000,00 грн. витрат на правничу допомогу покладаються на позивача.

Керуючись статтями 2, 42, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 123, 126, 129, 178, 233, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ТЕПЛОВОЗОРЕМОНТНИЙ ЗАВОД" (49038, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Академіка Белелюбського, буд. 7; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМСЕРВІСГРУП" (69068, м. Запоріжжя, вул. Кругова, буд. 73; ) основну заборгованість у розмірі 47 542,26 грн., втрати від інфляції у розмірі 522,96 грн, витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 2 481,00 грн, а також витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000,00 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано - 12.12.2022.

Суддя В.Г. Бєлік