ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2022 року Справа № 915/348/22

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Алексєєва А.П. при секретарі судового засідання Степановій І.С., розглянувши справу за позовною заявою Миколаївського обласного центру зайнятості (54001, м. Миколаїв, вул. Нікольська, 68, ) в особі Очаківської міськрайонної філії Миколаївського обласного центру зайнятості (57508, Миколаївська область, Миколаївський район, м. Очаків, вул. Лоцманська, 1, ), яка пред`явлена до відповідача: Головного управління Національної поліції в Миколаївській області (54001, м. Миколаїв, ), про стягнення суми нарахованого та виплаченого матеріального забезпечення (допомоги по безробіттю) та надані соціальні послуги,

за участю представника позивача Шлеляліної С.М.

Позивач зазначив, що з 30.03.2021 року по 17.11.2021 року у нього на обліку по безробіттю перебував громадянин ОСОБА_1 , якому було виплачено допомогу з 02.04.2021 року по 16.11.2021 року в сумі 66201 грн. Постановою апеляційного адміністративного суду ОСОБА_2 було поновлено на попередній роботі із стягненням з роботодавця середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 121962,69 грн. Частиною 4 ст. 35 Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття передбачено, що з роботодавця утримується сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду. В зв`язку із тим, що відповідач відмовився здійснити повернення коштів у добровільному порядку позивач вирішив звернутися до суду із позовом про їх повернення.

Відповідач не погодився із позовними вимогами. Відзив на позов аргументував тим, що безробітний ОСОБА_1 всупереч вимогам ч. 2 ст. 36 Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття скрив відомості про отримання допомоги по безробіттю від апеляційного адміністративного суду, яким було вирішено питання, зокрема про стягнення на користь ОСОБА_2 середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Також у відзиві зазначено, що у відповідача відсутні будь-які забов`язання перед позивачем, в тому числі з підстав завдання майнової шкоди. Відповідач вважає, що у його діях не вбачається наявності складу цивільного правопорушення, а отже відсутні підстави для стягнення з нього в якості шкоди коштів у розмірі 66201,00 грн.

13.09.2022 року ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

13.09.2022 року ухвалою суду визнано явку позивача обов`язковою та викликано представника у судове засідання.

26.09.2022 року до суду надійшов відзив на позовну заяву.

03.10.2022 року до суду надійшла відповідь на відзив.

22.11.2022 року судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

За наслідками розгляду справи судом встановлені наступні обставини, які підтверджені належними, допустимими та достовірними доказами.

Згідно витягу із наказів Очаківської міськрайонної філії Миколаївського обласного центру зайнятості про прийняті рішення по особі ОСОБА_2 від 31.08.2022 року:

- наказом від 01.04.2021 року №НТ210401 надано статус безробітного з 30.03.2021 року;

- наказом від 02.04.2021 року №НТ210402 призначено допомогу по безробіттю з 30.03.2021 року по 24.03.2022 року;

- наказом від 02.04.2021 року №НТ210402 відкладено виплату допомоги по безробіттю з 30.03.2021 року по 01.04.2021 року;

- наказом від 05.04.2021 року №НТ210405 розпочато (поновлено) виплату допомоги по безробіттю з 02.04.2021 року;

- наказом від 17.11.2021 року №НТ211117 припинено виплату допомоги по безробіттю;

- наказом від 17.11.2021 року №НТ211117 припинено реєстрацію безробітних;

- наказом від 12.01.2022 року №НТ220112 повернути кошти у встановленому порядку за рахунок роботодавця з 02.04.2021 року.

Разом із позовом надано заяву ОСОБА_2 від 30.03.2021 року про надання статусу безробітного, заяву ОСОБА_2 від 30.03.2021 року про призначення виплати допомоги по безробіттю із додатком-розпискою щодо ознайомлення із правами та обов`язками зареєстрованих безробітних, заяву від 17.11.2021 року, якою ОСОБА_1 інформує Очаківську міськрайонну філію Миколаївського обласного центру зайнятості про поновлення на попередньому місці роботи та просить зняти з обліку та припинити виплати.

Листом №7071 від 08.12.2021 року відповідач надав відповідь на запит позивача, що ОСОБА_2 наказом №765 о/с від 23.11.2021 року поновлено на посаді з 01.03.2021 року на підставі постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16.11.2021 року по справі №400/238/21.

Згідно розрахунку допомоги по безробіттю безробітного ОСОБА_2 сума нарахованої допомоги з 02.04.2021 року по 16.11.2021 року становить 66201 грн.

Перерахування коштів ОСОБА_2 позивач підтвердив платіжними дорученнями (аркуші справи 77-106).

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16.11.2021 року по справі №400/238/21:

- ухвалене по справі нове рішення, яким позов ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про визнання протиправним та скасування наказу від 01.03.21 р. № 139 о/с в частині, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку в сумі 699,75 грн., зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

- визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Миколаївській області від 01 березня 2021 року № 139 о/с в частині звільнення зі служби в Національній поліції за пунктом 4 (у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів) частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 - інспектора сектору дізнання Очаківського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Миколаївській області;

- поновлено старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 на посаді інспектора сектору дізнання Очаківського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Миколаївській області з 01.03.2021 року.

- стягнуто з Національної поліції України на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01.03.2021 року по 16.11.2021 у розмірі 121962,69 грн. (сто двадцять одна тисяча дев`ятсот шістдесят дві гривні) 69 коп.

Позивач зазначив, що безробітний ОСОБА_1 належним чином виконував зобов`язання застрахованої особи та своєчасно сповістив позивача про поновлення на попередньому місці роботи, що стало підставою для припинення нарахування допомоги по безробіттю.

Статтею 235 Кодексу законів про працю України встановлено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Із змісту цієї статті вбачається, що при обчисленні середнього заробітку на орган, який розглядає трудовий спір, законом не покладено обов`язку врахування допомоги по безробіттю, яку отримала особа за час вимушеного прогулу. Такого обов`язку також не покладається на особу, яка отримує допомогу по безробіттю.

Відповідно до ч. 4 ст. 35 Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття із роботодавця утримується, зокрема сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 34 Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття фонд має право стягувати з роботодавця суму страхових коштів та вартість соціальних послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду, а також незаконно виплачені безробітному суми матеріального забезпечення в разі неповідомлення роботодавцем Фонду про прийняття його на роботу.

Таким чином, з огляду на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16.11.2021 року по справі №400/238/21 існують законні підстави для задоволення позову та стягнення з відповідача суми виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному, а саме 66201 грн.

Статтею 39 Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття визначено, що спори, що виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються в судовому порядку.

Доводи відповідача про відсутність підстав для задоволення позову у зв`язку недоведеністю позивачем причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача та шкодою, завданою позивачу, що є обов`язковою умовою для стягнення позадоговірної шкоди відповідно до ст. 1166 ЦК України відхиляються судом з огляду на те, що правовідносини, що склалися між позивачем та відповідачем у даній справі регулюються спеціальним законом - Законом України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття.

За таких обставин, позовні вимоги суд вважає законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору, згідно ст. 129 ГПК України, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 237, 238 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Головного управління Національної поліції в Миколаївській області (54001, м. Миколаїв, ) на користь Миколаївського обласного центру зайнятості (54001, м. Миколаїв, вул. Нікольська, 68, ) грошові кошти в сумі 66201,00 (шістдесят шість тисяч двісті одна) грн. 00 коп, а також сплачену суму судового збору в розмірі 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) грн. 00 коп.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано (ч. 1 ст.241 Господарського процесуального кодексу України).

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 2 ст.241 Господарського процесуального кодексу України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення (ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження (ч. 2 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України).

Апеляційна скарга подається у порядку визначеному п.п.17.5. п. 17 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 07.12.2022 року.

Суддя А.П. Алексєєв