ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" грудня 2022 р. Справа №914/3802/21

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого судді Кордюк Г.Т.

суддів Кравчук Н.М.

Плотніцького Б.Д.

без повідомлення учасників справи

розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Медвідь Ганни Володимирівни (надалі ФОП Медвідь Г.В.) б/н від 26.09.2022 (вх. 01-05/2408/22 від 29.09.2022)

на рішення Господарського суду Львівської області від 17.08.2022 (повний текст рішення складено 29.08.2022) (суддя: Синчук М.М.)

у справі №914/3802/21

за позовом Дочірнього підприємства Інтергал-Буд товариства з обмеженою відповідальністю Фірма Інтергал (надалі ДП Інтергал-Буд ТОВ Фірма Інтергал), місто Київ

до відповідача: ФОП Медвідь Г.В., село Муроване, Пустомитівський район, Львівська область

про: стягнення заборгованості 110 247, 38 грн

В С Т А Н О В И В :

13.12.2021 у Господарський суд Львівської області звернулось Дочірнє підприємство Інтергал Буд товариства з обмеженою відповідальністю Фірма Інтергал з позовом до Фізичної особи підприємця Медвідь Ганни Володимирівни про стягнення 110247,38 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 01.04.2019 між позивачем та відповідачем було укладено договір оренди нежитлових приміщень №3.10./19, по якому у відповідача виникла заборгованість з орендної плати в розмірі 42 444,00 грн та 37724,75 грн за комунальними та експлуатаційними платежами. У зв`язку з порушенням строків сплати орендної плати відповідачу нараховано штрафні санкції в сумі 30078,63 грн. Таким чином, загальний розмір заборгованості, який підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача, становить 110247, 38 грн.

25.07.2022 на адресу Господарського суду Львівської області надійшла заява позивача про часткову відмову від позовних вимог, оскільки відповідачем частково було сплачено суму заборгованості, яка є предметом судового розгляду у даній справі. З урахуванням вказаної заяви позивач просив стягнути 60 086,71 грн.

Суд першої інстанції прийняв заяву про зменшення позовних вимог до розгляду.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 17.08.2022 у справі №914/3802/21 задоволено позовні вимоги. Стягнуто з Фізичної особи підприємця Медвідь Ганни Володимирівни на користь Дочірнього підприємства Інтергал Буд товариства з обмеженою відповідальністю Фірма Інтергал 60 086,71 грн заборгованості та 1 237,18 грн судового збору.

Не погодившись з вказаним рішенням відповідач звернувся до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою б/н від 26.09.2022 (вх. 01-05/2408/22 від 29.09.2022) у якій просить скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 17.08.2021 у справі №914/3229/21 в частині стягнення 24435 грн за комунальні та експлуатаційні послуги, 6108,92 грн. штрафних санкцій та прийняти нове рішення, яким у стягненні вказаних сум відмовити.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що:

1. Суд першої інстанції не врахував те, що заборгованість за комунальні послуги в сумі 24435,68 за 2019-2020 роки сплачена згідно платіжних документів, які подані були до суду 05.01.2022 разом із відзивом на позовну заяву, зокрема

- за червень 2019 року на суму 515,56 грн оплачено 31.07.2019;

- за січень 2020 року в сумі 131,91 грн 31.01.2020;

- за березень 2020 року в сумі 1339,99 грн 30.07.2020;

- за травень 2020 року в сумі 4852,89 грн 02.06.2020;

- за червень 2020 року в сумі 4565,33 грн 30.07.2020;

- за серпень 2020 року в сумі 1363,93 грн 31.12.2020;

- за жовтень 2020 року в сумі 4811,17 грн 31.12.2020;

- за листопад 2020 року в сумі 5079,07 грн. 31.12.2020.

2. Судом не враховано, що розмір штрафних санкцій повинен бути зменшений на 6108,92 грн і становити 23969,73, оскільки в відповідача відсутня заборгованість за комунальні послуги.

3. Судом першої інстанції порушено норми ст. 46 ГПК України, оскільки заяву про зменшення позовних вимог позивач мав право подати до закінчення підготовчого засідання.

Автоматизованою системою документообігу суду справу №914/3802/21 розподілено до розгляду головуючому судді Кордюк Г.Т. Введено до складу судової колегії суддів Кравчук Н.М. та Плотніцького Б.Д.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 06.10.2022 поновлено Фізичній особі - підприємцю Медвідь Ганні Володимирівній пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Львівської області від 17.08.2022 у справі №914/3802/21, відкрито апеляційне провадження, вирішено здійснити розгляд справи №914/3802/21 в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, зупинено дію рішення Господарського суду Львівської області від 17.08.2022 у справі №914/3802/21, витребувано з Господарському суду Львівської області матеріали справи №914/3802/21.

27.10.2022 на адресу апеляційного суду з Господарського суду Львівської області надійшли матеріали справи №914/3802/21.

Частиною десятою статті 270 ГПК України передбачено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Ухвала Західного апеляційного господарського суду від 06.10.2022 про здійснення розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження отримана апелянтом 23.10.2022, а ДП Інтергал-Буд ТзОВ Фірма Інтергал 25.10.2022, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення.

Згідно з ч. 7 ст. 12 ГПК України для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Відповідно до ст. 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2021 рік установлено, що у 2021 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня становить 2270 гривень.

Оскільки ціна позову в даній справі становить 60086,71 грн, що менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб 227 000,00 грн. (2270,00 грн. * 100), то апеляційний господарський суд в силу ч. 10 ст. 270 ГПК України розглядає справу без повідомлення учасників справи.

Згідно з ст. 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Дослідивши доводи і заперечення, які наведені в апеляційній скарзі, перевіривши матеріали справи щодо правильності застосування судом першої інстанцій норм матеріального і процесуального права, судова колегія Західного апеляційного господарського суду прийшла до висновку про відповідність рішення Господарського суду Львівської області від 17.08.2022 у справі №914/3802/21 нормам чинного законодавства, матеріалам та обставинам справи, виходячи з наступного.

01 квітня 2019 року між Фізичною особою - підприємцем Медвідь Ганною Володимирівною (Орендар, Відповідач) та Дочірнім підприємство Інтергал-Буд товариства з обмеженою відповідальністю Фірма Інтергал (Орендодавець, Позивач) був укладений Договір оренди №3.10./19, відповідно до п.1.1. якого, Орендодавець передає в користування Орендарю нежитлові приміщення, загальною площею 54,1 кв. м., розташованих на третьому поверсі в комплексі за адресою: м. Львів, проспект Чорновола, 67г (далі - Договір).

Згідно п. 1.3. Договору термін оренди починає обчислюватись з дати підписання Орендарем Акта прийому-передачі Об`єкта оренди і закінчується 31.12.2019. Орендар має можливість продовжити (пролонгувати) термін оренди за умови, що Орендар надасть Орендодавцю письмове повідомлення про необхідність такого продовження (пролонгування) щонайменше за 1 (один) календарний місяць до дати закінчення терміну оренди. При цьому термін, на який продовжується дія даного договору (термін оренди), визначається Сторонами за взаємною згодою, шляхом укладення додаткового договору.

Відповідно п. 5.1. за цим Договором встановлюються наступні види платежів: орендна плата, комунальні платежі, експлуатаційні платежі.

Пунктом 5.3. Договору передбачено, що Орендар, не пізніше 10 числа поточного місяця, за який проводиться оплата, сплачує Орендодавцю, згідно отриманих рахунків, орендну плату за користування об`єктом оренди, виходячи із розміру площі, що орендується та орендної ставки за один квадратний метр площі на календарний місяць.

Орендна ставка становить 336 (Триста тридцять шість грн.00 коп.) в т.ч. ПДВ 20% , за один календарний місяць оренди, за один квадратний метр площі, що передана в оренду.

Загальна вартість оренди становить 18 177,60 (Вісімнадцять тисяч сто сімдесят сім гривень 60 коп.) за 1 (один) календарний місяць (в т.ч. ПДВ 20 %).

Згідно п. 5.7. Договору крім сплати орендної плати, Орендар щомісячно сплачує (компенсує) Орендодавцеві витрати з оплати за комунальні послуги (комунальні платежі). Нарахування комунальних платежів здійснює Орендодавець. Плата за спожиту електроенергію здійснюється згідно даних лічильника, який фіксує показник спожитої електроенергії всередині об`єкта оренди. Дані лічильника знімається уповноваженими представниками орендодавця станом на останнє число звітного місяця. Орендар зобов`язаний забезпечити можливість безперешкодного доступу таких осіб до місць, де розташовані лічильники у робочий час.

Оплата за теплопостачання об`єкта оренди здійснюється згідно показників загальних лічильників будівлі комплексу, виходячи із співвідношення загальної площі об`єкта оренди до опалювальної площі комплексу.

Нарахування плати за відповідні комунальні послуги здійснюється за діючими на час нарахування тарифами, встановленими постачальниками відповідних послуг.

Сплата комунальних платежів здійснюється Орендарем щомісячно, не пізніше 25 числа місяця, наступного за звітним. Оплата проводиться шляхом перерахування грошових коштів Орендодавцю у розмірі, вказаному у відповідному рахунку (пункт 5.8. Договору).

Згідно з актом приймання передачі об`єкта оренди, 15.04.2019 позивач передав, а відповідач прийняв нежитлові приміщення, загальною площею 54,1 квадратних метрів, що розташовані на третьому поверсі в комплексі за адресою: м. Львів, пр. Чорновола 67г.

Згідно з додатковою угодою №1 від 31.12.2019 до договору оренди сторони продовжили строк дії договору по 31.12.2020.

13 травня 2020 Фізична особою підприємець Медвідь Ганна Володимирівна та Дочірне підприємство Інтергал-Буд товариства з обмеженою відповідальністю Фірма Інтергал уклали додатковий договір №2 договору оренди №3.10/19 від 01.04.2020.

Відповідно до п.1. Додаткового договору №2 від 13.05.2020 за період з 13 травня 2020 року по 31 травня 2020 року фактичний розмір орендної плати, що підлягав оплаті Орендарем, становив 235,20 грн з ПДВ за 1 кв. м.

1.1. За період з 01 червня 2020 року по 30 червня 2020 року загальний розмір орендної плати, яка підлягала оплаті Орендарем за Основним договором становила 252,00 грн з ПДВ за 1 кв. м.

1.2. За період з 01 липня 2020 року по 31 липня 2020 року загальний розмір орендної плати, яка підлягала оплаті Орендарем за Основним договором становила 268,80 грн з ПДВ за 1 кв. м.

1.3. За період з 01 серпня 2020 року по 31 серпня 2020 року загальний розмір орендної плати, яка підлягала оплаті Орендарем за Основним договором становила 285,60 грн з ПДВ за 1 кв. м.

1.4. Нарахування орендної плати Орендодавцем та її сплата Орендарем здійснюється в порядку та в строки, передбачені в Основному договорі (з врахуванням спеціального розміру орендної плати, встановленої цим Додатковим договором).

Додатковим Договором №3 від 01.09.2022 сторони погодили, що за період з 01 вересня 2020 року по 31 грудня 2020 року фактичний розмір орендної плати, що підлягав оплаті Орендарем становив 252,0 грн з ПДВ за 1 кв. м.

31 грудня 2020 року сторони уклали додатковий договір №5 до договору оренди нерухомого майна №3.10/19 від 01.04.2019.

Згідно п. 1 Додаткового договору №5 сторони погодили пункт 1.3. Основного договору викласти в наступній редакції: 1.3. Термін оренди починає обчислюватись з дати підписання Орендарем Акту прийому-передачі Об`єкта оренди і закінчується 31 грудня 2021 року.

Відповідно п. 2 Додаткового договору №5 пункт 4.2. Основного договору викласти в наступній редакції: 4.2. Сплив терміну (строку) оренди розпочинається з моменту підписання Сторонами Акту приймання - передачі згідно п. 2.9. цього Договору й закінчується 31 грудня 2021 року (включно), якщо даний Договорів не буде припинений (розірваний) достроково.

Пунктом 3 Додаткового договору №5 передбачено, що за період з 01 січня 2021 року по 31 березня 2021 року розмір Орендної ставки за 1 квадратний місяць орендної площі становить 75 (сімдесят п`ять) відсотків Орендної ставки, встановленої відповідно до пункту 5.3. Основного договору Вказаний розмір орендної ставки може бути змінений у випадку, передбаченому в п. 4 даного Додаткового договору та /або в інших випадках, передбачених в Основному договору або згідно вимог діючого законодавства України.

20 жовтня 2021 позивач надіслав відповідачу лист №05-20/10, в якому просив Фізичну особу підприємця Медвідь Ганну Володимирівну протягом 7 (семи) календарних днів з моменту отримання даної претензії, але не пізніше 1 листопада 2021 року, погасити заборгованість у розмірі 14 790,28 грн та сплатити нараховані штрафні санкції у розмірі 3697,57 грн. Однак, орендар заборгованості не погасив.

Згідно з п. 9.2. Договору у випадку прострочення оплати Орендарем орендної плати та/або компенсації витрат з оплати за комунальні послуги та/або компенсації експлуатаційних витрат, більш, ніж на 30 (тридцять) календарних днів підряд, цей Договір може бути розірваний в односторонньому порядку Орендодавцем. В такому випадку днем закінчення оренди вважається 31 календарний день з дня початку прострочення оплати Орендарем орендної плати або компенсації витрат на комунальні послуги / компенсації експлуатаційних витрат. Орендодавець повинен повідомити Орендаря про одностороннє розірвання цього Договору, надіславши йому письмове повідомлення про закінчення Строку оренди із зазначенням дня закінчення оренди.

Відповідач 31.10.2022 скерував на електрону пошту позивача (v.guchko@intergal-bud. com.ua) заяву, в якій повідомив, що бажає припинити договір оренди з 30.11.2021 в день закінчення його строку дії.

09 листопада 2021 року позивач надіслав відповідачу Лист від 08 листопада 2021 року щодо розірвання (припинення) Договору оренди №3.10./19 від 01.04.2019 з 15 листопада 2021 року, просив звільнити об`єкт оренди та передати його по Акту приймання- передачі (повернення) власнику, у термін до 15 листопада 2021 року.

Відповідач свої зобов`язання з повної оплати орендної плати та комунальних платежів не виконав, що ним не заперечується.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції відповідач надав платіжні документи з оплати заборгованості по орендній платі на загальну суму 36 871, 40 грн та по оплаті за комунальні платежі на суму 13 289,07. Позивач не заперечував щодо таких оплат.

Згідно з даними бухгалтерського обліку позивача, за період дії Договору оренди №3.10./19 від 01 квітня 2019 року (з 01 квітня 2019 року по 15 листопада 2021 року) ФОП Медвідь Г.В. було сплачено орендної плати 468 266,98 гривень, нараховано орендної плати - 473839,38 гривень, недоплата становить 5572,40 грн; сплачено за комунальні та експлуатаційні послуги 144 795,72 гривень, нараховано - 169 231,40 гривень, недоплата становить 24 435,68 гривень.

Відповідно до п. 10.2.1.1. Договору оренди, якщо період прострочення перевищує 30 календарних днів, то Орендар зобов`язаний сплатити Орендодавцю штрафну санкцію у розмірі 25 % від простроченої суми грошового зобов`язання.

Пунктом 10.2.1.2. Договору оренди передбачено, що у випадку прострочення оплати Орендарем орендної плати та/або компенсації витрат з оплати за комунальні послуги та/або компенсації експлуатаційних витрат, більш, ніж на 30 (тридцять) календарних днів підряд, цей Договір може бути розірваний в односторонньому порядку Орендодавцем, й Орендар (незалежно від сплати інших штрафних санкцій, передбачених цим Договором) зобов`язаний сплатити Орендодавцю (на його вимогу) штрафну санкцію у розмірі орендної плати за один повний місяць оренди.

У зв`язку з простроченням відповідачем оплат за Договором оренди №3.10./19 від 01.04.2019 року, позивач нарахував відповідачу штрафні санкції у розмірі 35 078,63 грн.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частина 1 статті 759 Цивільного кодексу України передбачає, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно зі ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Приписами ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України визначено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ч. 1, ч. 5 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Пунктами 1, 4 ст. 285 Господарського кодексу України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

За змістом вищенаведених норм, в силу укладення договору оренди має місце передача однією особою (наймодавцем) майна у тимчасове користування іншій особі (наймачу) за плату на певний строк, що визначений сторонами такого договору.

Відповідач в повній мірі свої зобов`язання з повної та вчасної оплати не виконав, однак після відкриття провадження у справі відповідач частково сплатив заборгованість позивачу.

Згідно з даними бухгалтерського обліку позивача, за період дії Договору оренди №3.10./19 від 01 квітня 2019 року (з 01 квітня 2019 року по 15 листопада 2021 року) ФОП Медвідь Г.В. було сплачено орендної плати 468 266,98 гривень, нараховано орендної плати - 473 839,38 гривень, недоплата становить 5572,40 грн; сплачено за комунальні та експлуатаційні послуги 144 795,72 гривень, нараховано - 169 231,40 гривень, недоплата становить 24 435,68 гривень.

Загальні засади функціонування платіжних систем і систем розрахунків в Україні, поняття та загальний порядок проведення переказу коштів у межах України, встановлює відповідальність суб`єктів переказу, а також визначає загальний порядок здійснення нагляду (оверсайта) за платіжними системами визначено законом «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні».

Згідно п. 1.30 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» платіжне доручення розрахунковий документ, який містить доручення платника банку, здійснити переказ визначеної в ньому суми коштів зі свого рахунка на рахунок отримувача.

Відповідно до п. 1.35 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» розрахунковий документ - документ на переказ коштів, що використовується для ініціювання переказу з рахунка платника на рахунок отримувача.

Відповідно до п. 1.7. Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 № 22 кошти з рахунків клієнтів банки списують лише за дорученнями власників цих рахунків (включаючи договірне списання коштів згідно з главою 6 цієї Інструкції) або на підставі розрахункових документів стягувачів згідно з главами 5 та 12 цієї Інструкції.

Згідно з п. 3.8. вказаної Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті реквізит: «Призначення платежу» платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України. Платник відповідає за дані, що зазначені в реквізиті платіжного доручення: «Призначення платежу». Банк перевіряє заповнення цього реквізиту на відповідність вимогам, викладеним у цій главі, лише за зовнішніми ознаками.

Отже, право визначати призначення платежу в платіжних документах згідно вказаних норм належить виключно платнику.

З приводу наведеного слід також зауважити, що у випадку, коли в графі платіжного доручення «призначення платежу» відсутні посилання на період, дату, номер договору, згідно якого здійснюється платіж, тощо, такий період має визначатись одержувачем відповідно до умов договору між платником та одержувачем коштів. Якщо відповідні застереження у договорі відсутні, то у разі наявності заборгованості платежі мають відноситись на погашення заборгованості в хронологічному порядку: починаючи з тієї, що виникла у найдавніший період, до повного її погашення.

Апелянтом не спростовано належними та допустимими доказами відсутність заборгованості, оскільки подані ним платіжні документи не містять посилання в призначенні платежу на конкретний договір.

Щодо доводів відповідача про те, що договір розірвано 06.11.2021, то слід зазначити наступне.

31 грудня 2020 року сторони уклали додатковий договір №5 до договору оренди нерухомого майна №3.10/19 від 01.04.2019.

Згідно п. 1 Додаткового договору №5 сторони погодили пункт 1.3. Основного договору викласти в наступній редакції: 1.3. Термін оренди починає обчислюватись з дати підписання Орендарем Акту прийому-передачі Об`єкта оренди і закінчується 31 грудня 2021 року.

Відповідно до п. 9.3. Договору, Орендар має право на дострокове одностороннє припинення даного Договору за умови письмового повідомлення Орендодавця про припинення даного Договору за 2 (два) місяці до дати такого припинення.

Відповідач 31.10.2021 скерував на електрону пошту позивача (v.guchko@intergal-bud. com.ua) заяву, в якій повідомив, що бажає припинити договір оренди з 30.11.2021 в день закінчення його строку дії.

Отже, згідно з умовами договору, якщо Орендар виявив бажання достроково припинити договір, то він повідомляє Орендодавця про припинення даного Договору за 2 (два) місяці до дати такого припинення, отже виходячи з вищевикладеного, оскільки Орендар виявив таке бажання та 31.10.2021 та скерував на електрону пошту позивача (v.guchko@intergal-bud. com.ua) заяву про припинення договору оренди, то такий повинен був припинитись 31.12.2021.

Відповідач зазначає, що договір припинив свою дію 06.11.2021, однак ним не було надано суду першої інстанції жодного належного та допустимого доказу на підтвердження цього.

20 жовтня 2021 позивач надіслав відповідачу лист №05-20/10, в якому просив Фізичну особу підприємця Медвідь Ганну Володимирівну протягом 7 (семи) календарних днів з моменту отримання даної претензії, але не пізніше 1 листопада 2021 року, погасити заборгованість у розмірі 14 790,28 грн. (чотирнадцять тисяч сімсот дев`яносто гривень 28 копійок) та сплатити нараховані штрафні санкції у розмірі 3 697,57 грн. (три тисяч шістсот дев`яносто сім гривень 57 копійок). Однак, орендар заборгованості не погасив.

Згідно з п. 9.2. Договору у випадку прострочення оплати Орендарем Орендної плати та/або компенсації витрат з оплати за комунальні послуги та/або компенсації експлуатаційних витрат, більш, ніж на 30 (тридцять) календарних днів підряд, цей Договір може бути розірваний в односторонньому порядку Орендодавцем. В такому випадку днем закінчення оренди вважається 31 календарний день з дня початку прострочення оплати Орендарем Орендної плати або компенсації витрат на комунальні послуги / компенсації експлуатаційних витрат. Орендодавець повинен повідомити Орендаря про одностороннє розірвання цього Договору, надіславши йому письмове повідомлення про закінчення Строку оренди із зазначенням дня закінчення оренди.

09 листопада 2021 року позивач надіслав відповідачу Лист від 08 листопада 2021 року щодо розірвання (припинення) Договору оренди №3.10. /19 від 01.04.2019 р. з 15 листопада 2021 року, просив звільнити об`єкт оренди та передати його по Акту приймання- передачі (повернення) власнику, у термін до 15 листопада 2021 року.

З урахуванням заяви про часткову відмову від позовних вимог, виходячи з вищевикладеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення 5 572,40 грн орендної плати та 24 435,68 грн за комунальні та експлуатаційні послуги.

Статтею 230 ГК України передбачено обов`язок учасника господарських відносин сплатити неустойку, штраф, пеню у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

При цьому штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до частини четвертої статті 231 ГК України якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до п. 10.2.1.1. Договору оренди, якщо період прострочення перевищує 30 календарних днів, то Орендар зобов`язаний сплатити Орендодавцю штрафну санкцію у розмірі 25 % від простроченої суми грошового зобов`язання.

Пунктом 10.2.1.2. Договору оренди передбачено, що у випадку прострочення оплати Орендарем Орендної плати та/або компенсації витрат з оплати за комунальні послуги та/або компенсації експлуатаційних витрат, більш, ніж на 30 (тридцять) календарних днів підряд, цей Договір може бути розірваний в односторонньому порядку Орендодавцем, й Орендар (незалежно від сплати інших штрафних санкцій, передбачених цим Договором) зобов`язаний сплатити Орендодавцю (на його вимогу) штрафну санкцію у розмірі орендної плати за один повний місяць оренди.

Перевіривши поданий позивачем розрахунок, підстави та правильність нарахування суми штрафних санкцій, відповідно до вимог п. 10.2.1.1 та п 10.2.1.2. Договору, судом першої інстанції вірно встановлено, що позивачем правильно розраховано суму штрафних санкцій у розмірі 35 078, 63.

Оскільки, Орендарем був сплачений гарантійний платіж у розмірі 5 000,00 грн, який згідно п. 5.2.1. Договору може бути зарахований в погашення зобов`язань Орендаря, виключно як неустойка (штраф) у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням Орендарем своїх зобов`язань за цим Договором, ДП Інтергал-Буд ТОВ Фірма Інтергал здійснило зарахування грошових коштів (забезпечувального платежу) у сумі 5 000,00 грн в якості штрафної санкції, про що зазначалося у Листі від 08 листопада 2021 року.

Таким чином, сума штрафних санкцій, яка не покрита гарантійним платежем становить 30 078,63 грн.

Враховуючи вищенаведені обставини справи та заяву про часткову відмову від позовних вимог, суд першої інстанції дійшов обгурнтованого висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в розмірі 5 572,40 грн орендної плати, 24 435,68 грн за комунальні та експлуатаційні послуги та 30 078, 63 штрафних санкцій.

Твердження апелянта про те, що суд першої інстанції не врахував сплачених сум згідно платіжних документів, які подані були до суду 05.01.2022 разом із відзивом на позовну заяву, зокрема: - за червень 2019 року на суму 515,56 грн оплачено 31.07.2019; - за січень 2020 року в сумі 131,91 грн 31.01.2020; - за березень 2020 року в сумі 1339,99 грн 30.07.2020; - за травень 2020 року в сумі 4852,89 грн 02.06.2020; - за червень 2020 року в сумі 4565,33 грн 30.07.2020; - за серпень 2020 року в сумі 1363,93 грн 31.12.2020; - за жовтень 2020 року в сумі 4811,17 грн 31.12.2020; - за листопад 2020 року в сумі 5079,07 грн. 31.12.2020, то відповідач-апелянт не вказувала призначення платежу в платіжних документах, а між сторонами існували правовідносини за такими договорами: - договір оренди №3.10./19 від 01.04.2019; - договір оренди №3.8./19 від 01.01.2019; - договір №МС/19Ч від 05.08.2019; - договір №МС/21Ч від 01.01.2021. Позивачем подано дані бухгалтерського обліку, що дають змогу побачити зарахування вказаних сум за вказаними вище договорами. Апелянтом не заперечується існування вказаних договорів із позивачем.

З огляду на викладене, не підтвердилось при апеляційному перегляду твердження про те, що розмір штрафних санкцій повинен бути зменшений на 6108,92 грн і становити 23969,73, оскільки в відповідача відсутня заборгованість за комунальні послуги.

Відповідно до ст. 46 ГПК України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процессу.

Позивачем було подано заяву про часткову відмову від позовних вимог, а не зменшення розміру позовних вимог як вказує апелянт. (ст. 133- 135 Том ІІ)

Таким чином апелянтом не спростовано наведених висновків суду першої інстанції, які тягли б за собою наслідки у вигляді скасування прийнятого судового рішення та не доведено неправильного застосування норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують встановлені місцевим господарським судом обставин по справі та його правильні висновки, а тому апеляційна скарга Фізичної особи - підприємця Медвідь Ганни Володимирівни б/н від 26.09.2022 (вх. 01-05/2408/22 від 29.09.2022) підлягає залишенню без задоволення, а рішення місцевого господарського суду - залишенню без змін.

Відповідно до ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ч. 1-3 статті 86 ГПК України (в редакції Закону №132-IX від 20.09.2019), суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи залишення апеляційної скарги без задоволення, суд дійшов до висновку про покладення на апелянта судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 236, 269, 270, 275, 276, 281-284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Медвідь Ганни Володимирівни б/н від 26.09.2022 (вх. 01-05/2408/22 від 29.09.2022) залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Львівської області від 17.08.2022 у справі №914/3802/21 - залишити без змін.

Судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на апелянта.

Порядок та строк оскарження встановлено ст.ст. 288-289 ГПК України.

Справу скерувати на адресу місцевого господарського суду.

Головуючий суддя Кордюк Г.Т.

Суддя Кравчук Н.М.

Суддя Плотніцький Б.Д.