РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

07.12.2022Справа № 910/10336/22

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукаса А.Ю., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Грейнсвард» (вул. Івана Федорова, буд. 32, літ. А, 3-й поверх, м. Київ, 03038; ідентифікаційний код 41564379)

до Акціонерного товариства «Українська залізниця» (вул. Єжи Ґедройця, буд. 5, м. Київ, 03150; ідентифікаційний код 40075815)

про зобов`язання вчинити дії

без виклику представників учасників процесу,

РОЗГЛЯД СПРАВИ СУДОМ

1. Стислий виклад позиції Позивача

До господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Грейнсвард» (далі за текстом - ТОВ «Грейнсвард», Позивач) до Акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі за текстом - АТ «Укрзалізниця», Відповідач), в якій Позивач просить суд зобов`язати Відповідача внести зміни до особового рахунку Позивача № 2829531 шляхом відображення на ньому збільшеної грошової суми в розмірі 62 976 грн.

В обґрунтування позовних вимог, Позивач зазначає, що Відповідачем нараховано плату за додатковий час використання вагонів за межами України однак невірно визначено кількість діб, які підлягають оплаті у зв`язку з чим сума коштів в розмірі 62 976 грн є завищеною та підлягає поверненню Позивачу на підставі статті 1212 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України), оскільки набута Відповідачем без достатньої правової підстави.

2. Процесуальні дії у справі

Ухвалою господарського суду міста Києва від 17.10.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Суд вказує, що ухвала суду від 17.10.2022 направлялася Відповідачу поштовим повідомленням № 515 та згідно наявного у справі рекомендованого повідомлення про вручення письмового відправлення 03.11.2022 отримана представником Відповідача.

Пунктом 3 ухвали господарського суду міста Києва про відкриття провадження у справі запропоновано Відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали надати суду відзив на позовну заяву.

За приписами частини 8 статті 165 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України) відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Однак, станом на дату ухвалення рішення відзив на позовну заяву до матеріалів справи не надійшов.

Таким чином, приймаючи до уваги, що Відповідач повідомлений про відкриття провадження у справі належним чином, а матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи, відповідно до частини 5 статті 252 ГПК України суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше. При розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

06.03.2020 між ТОВ «Грейнсвард» (замовник) та АТ «Українська залізниця» (перевізник) укладено Договір про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом (далі за текстом - Договір) шляхом прийняття в цілому пропозиції (акцепту) укласти публічний договір (оферти), що підтверджується Повідомленням про укладення договору № 43-41564379/2020-001.

27.07.2021 АТ «Українська залізниця» оприлюднено нову редакцію Договору, яка введена в дію з 01.08.2021.

Згідно з пунктом 1.1 Договору, його предметом є організація та здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у власних вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника, пов`язаних з цим супутніх послуг (далі - послуги) і проведення розрахунків за ці послуги.

Пунктом 1.4 Договору визначено, що надання послуг за Договором може підтверджуватись накладною, накопичувальною карткою, зведеною відомістю, відомістю плати за користування вагонами, відомістю плати за подавання/забирання вагонів та маневрову роботу, зведеними відомостями та іншими документами.

Відповідно до пункту 1.5. Договору він є публічним, за яким Залізниця бере на себе обов`язок, здійснювати надання послуг, пов`язаних з організацією та здійсненням перевезення вантажів залізничним транспортом загального користування кожному, хто до нього звертається. Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх замовників, крім тим, кому за законом надані відповідні пільги.

Відповідно до пункту 1.6 Договір оприлюднюється Залізницею як публічна пропозиція для укладення на веб-сайті: http://uz-cargo.com/ з накладенням кваліфікованого електронного підпису.

У пункті 8.1. Договору сторони домовились про використання електронного документообігу. Для організації електронного документообігу використовується візуальне відображення електронних документів на папері.

Пунктом 2.3.4. Договору встановлено, що перевізник зобов`язаний вести облік попередньої оплати, нарахованих та сплачених сум за здійснені перевезення і надані послуги, пов`язані з перевезенням вантажу та надавати позивачеві відповідні розрахункові документи в електронній формі.

Відповідно Додатку 1-2 до Договору «Ставки плат, коефіцієнти та умови платежів», ставка плати за використання власних вагонів перевізника за вагоно-добу у вантажному та подорожньому рейсах по території України та за межами України за зерновоз, вагон для перевезення муки умовного типу 972 складала (без ПДВ): 540 грн - за період з 01.08.20214 по 31.08.2021 включно; 1 000 грн - за період з 01.09.2021 по 30.09.2021 включно; 1200 грн - за період з 01.10.2021 по 31.10.2021 включно; 1 800 грн - з 01.11.2021 по 30.11.2021 включно; 1 900 грн - з 01.12.2021 по 31.12.2021 включно.

Так, пунктом 3.3 Договору встановлено, що відповідно до зобов`язань, зазначених в Розділі 2.1. Договору, товариство сплачує плату за використання власного вагона Залізниці за час і перебування такого вагону за межами України.

Ставка плати за використання власного вагону Залізниці за межами України встановлена в Додатку 1-2 до Договору. Розмір плати за використання власного вагона Залізниці визначається окремо за розрахунковий та додатковий час перебування вагона за межами України, з округленням неповної доби до повної.

Згідно з приписами підпункту 1) пункту 3.3.2 Договору розмір додаткового часу перебування вагона за межами України при перебуванні його на станції призначення визначається починаючи з третьої доби такого перебування до моменту укладання наступного договору про перевезення, який засвідчується календарним штемпелем у графі 26 перевізного документа.

Пунктом 3.4.2. Договору закріплено формулу визначення розміру плати за користування власними вагонами перевізника, згідно якої доба - це 24 години.

Умовами пунктів 4.1, 4.2 Договору визначено, що розрахунки за договором здійснюються через філію «Єдиний розрахунковий центр залізничних перевезень» АТ «Укрзалізниця». Оплата послуг здійснюється в національній валюті України на умовах попередньої оплати шляхом перерахування коштів на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання перевізника, вказаний в договорі. Датою надходження платежів вважається дата зарахування коштів обслуговуючим банком на поточний рахунок Перевізника зі спеціальним режимом використання.

Пунктом 4.4. Договору, передбачено, що по мірі виконання перевезень та надання послуг залізницею в особовому рахунку відображаються використання товариством коштів за добу для оплати інформаційних повідомлень, які згідно п.п. 21) п. 8.2. Договору оформлюються в електронному вигляді шляхом накладення КЕП.

Відповідно до пункту 4.5. Договору, щодобово у продовж періоду виконання договору, перевізник надає замовнику переліки перевізних документів в електронному вигляді (далі - щодобові перевізні документи), які відображають облік коштів, перерахованих та витрачених замовником на виконання Договору за звітну добу.

За умовами пункту 7.4 Договору у випадку задоволення грошових вимог (претензій) замовника, перевізник має право відобразити відповідні грошові суми на особовому рахунку замовника в якості попередньої оплати.

Належним способом захисту в судовому порядку прав та інтересів замовника щодо відображення перевізником в особовому рахунку використання замовником коштів (провізних платежів, неустойки, відшкодування збитків, інших), є відновлення становища, яке існувало до їх порушення - внесення відповідних змін до особового рахунку замовника про зарахування коштів на нього.

При цьому сторонами пунктом 9.6. Договору погоджено, що умови останнього мають пріоритетну силу над іншими правочинами укладеними між Сторонами. У випадку наявності суперечностей між Договором та такими іншими правочинами, укладеними між Сторонам, виконання підлягатимуть умови встановлені Договором.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання пункту 2.3.3. Договору для проведення розрахунків і обліку сплачених сум Позивачу відкрито особовий рахунок з наданням коду платника № 2829531.

Протягом серпня-грудня 2021 року Відповідачем направлялися Позивачу Переліки, як підтвердження списання з особового рахунку коштів, та Інформаційні повідомлення, як підтвердження нарахування плат та зборів.

Згідно доводів Позивача, з наданих Інформаційних повідомлень ним встановлено, що на підставі підпункту 1) пункту 3.3.2 Договору Залізницею нараховано плату за додатковий час використання її вагонів за межами України, однак, у ході перевірки виявлено, що Залізницею невірно визначено / кількість діб, які підлягають оплаті.

Позивач звертає увагу суду на те, що Відповідачем під час визначення додаткового часу користування вагонами згідно пункту 3.4.2. Договору термін доба використано як календарне поняття, тобто з 00 год 00 хв до 23 год 59 хв відповідного дня, у зв`язку з чим нараховано на 62 976, 00 грн більше, ніж підлягало, що підтверджується наданим Позивачем розрахунком.

Так Позивач зазначає, що із врахуванням вказаних вище норм розмір додаткового часу перебування вагона за межами України починається з третьої доби такого перебування до моменту укладення наступного договору, а неповна доба такого перебування округлюється до повної, тобто 47 год 50 хв користування - це 2 доби, а 48 год 50 хв - це 3 доби.

Як вбачається з матеріалів справи, Позивачем на підтвердження власних доводів надано Інформаційні повідомлення та Переліки перевізних документів за Договором за період серпень-грудень 2021, з яких вбачається наступне:

- За 12.08.2021 нарахування Відповідачем Позивачу додаткової плати в розмірі 6 480 грн за користування вагонами Перевізника - № 95367215, 95018768, 95322848, 95331088, 95352142, 95833877, 95618955, 95678900, 95647186, 95682803;

- За 24.08.2021 нарахування Відповідачем Позивачу додаткової плати в розмірі 9 720 грн за користування вагонами Перевізника - № 95755914, 95053419, 95452819, 95668133, 95368767, 95388831, 95448429, 95524518, 95266441, 95641445, 95369831, 95712287, 954530080, 95751418, 58563826;

- За 28.08.2021 нарахування Відповідачем Позивачу додаткової плати в розмірі 1296 грн за користування вагонами Перевізника - № 95347571, 95801585;

- За 31.08.2021 нарахування Відповідачем Позивачу додаткової плати в розмірі 2592 грн за користування вагонами Перевізника - № 53200168, 95753281, 95620662, 95760971;

- За 01.09.2021 нарахування Відповідачем Позивачу додаткової плати в розмірі 648 грн за користування вагонами Перевізника - № 58562414;

- За 05.09.2021 нарахування Відповідачем Позивачу додаткової плати в розмірі 1296 грн за користування вагонами Перевізника - № 95320529;

- За 06.09.2021 нарахування Відповідачем Позивачу додаткової плати в розмірі 7128 грн за користування вагонами Перевізника - № 95619748, 95450987, 95760377, 95531224, 95832010, 95679130, 95754586;

- За 26.09.2021 нарахування Відповідачем Позивачу додаткової плати в розмірі 2400 грн за користування вагонами Перевізника - № 995754586, 95679130;

- За 04.10.2021 нарахування Відповідачем Позивачу додаткової плати в розмірі 4 800 грн за користування вагонами Перевізника - № 95199121, 95492419;

- За 07.10.2021 нарахування Відповідачем Позивачу додаткової плати в розмірі 8 400 грн за користування вагонами Перевізника - № 95758421, 95797874, 95377701, 95327235, 95373072, 95682803;

- За 10.10.2021 нарахування Відповідачем Позивачу додаткової плати в розмірі 7848 грн за користування вагонами Перевізника - № 53200432, 95755732, 95792644;

- За 17.10.2021 За 19.10.2021 нарахування Відповідачем Позивачу додаткової плати в розмірі 3 600 грн за користування вагонами Перевізника - № 95680179;

- За 19.10.2021 нарахування Відповідачем Позивачу додаткової плати в розмірі 1944 грн за користування вагонами Перевізника - № 59597823;

- За 14.11.2021 нарахування Відповідачем Позивачу додаткової плати в розмірі 7200 грн за користування вагонами Перевізника - № 95530028, 95799656, 95618724, 58562380, 95621827;

- За 21.11.2021 нарахування Відповідачем Позивачу додаткової плати в розмірі 8640 грн за користування вагонами Перевізника - № 95620621, 95615472, 95399945, 956161080, 95642443, 95266441;

- За 28.11.2021 нарахування Відповідачем Позивачу додаткової плати в розмірі 2880 грн за користування вагонами Перевізника - № 95799508, 95526760;

- За 05.12.2021 нарахування Відповідачем Позивачу додаткової плати в розмірі 1440 грн за користування вагонами Перевізника - № 95538971.

Підсумовуючи викладене Відповідачем нараховано Позивачу в загальному розмірі 78 312 грн плати за додатковий час використання вагонів за межами України, з яких 62 976 грн на думку Позивача списані безпідставно та підлягають поверненню.

Так, з наданого Позивачем розрахунку вбачається, що додаткова плата за вказаними вагонами не нараховується взагалі, окрім плати (суми без ПДВ):

- За вагон № 95320529 за 1 добу додаткового часу в розмірі 540 грн, замість нарахованої Відповідачем 1080 грн за 2 доби;

- За вагон № 95619748 за 2 доби додаткового часу в розмірі 1080 грн, замість нарахованої Відповідачем 1620 грн за 3 доби;

- За вагон № 95450987 за 2 доби додаткового часу в розмірі 1080 грн, замість нарахованої Відповідачем 1620 грн за 3 доби;

- За вагон № 95199121 за 1 добу додаткового часу в розмірі 1000 грн, замість нарахованої Відповідачем 2000 грн за 2 доби;

- За вагон № 95492419 за 1 добу додаткового часу в розмірі 1000 грн, замість нарахованої Відповідачем 2000 грн за 2 доби;

- За вагон № 95373072 за 1 добу додаткового часу в розмірі 1000 грн, замість нарахованої Відповідачем 2000 грн за 2 доби;

- За вагон № 53200432 за 2 добу додаткового часу в розмірі 2000 грн, замість нарахованої Відповідачем 3000 грн за 3 доби;

- За вагон № 95755732 за 2 добу додаткового часу в розмірі 2000 грн, замість нарахованої Відповідачем 3000 грн за 3 доби;

- За вагон № 95680179 за 2 добу додаткового часу в розмірі 2000 грн, замість нарахованої Відповідачем 3000 грн за 3 доби;

- За вагон № 59597823 за 2 добу додаткового часу за ставкою в розмірі 1080 грн, замість нарахованої Відповідачем 1620 грн. за 3 доби.

За підрахунками Позивача правомірно списаною додатковою платою за вказаними вагонами є 15 336 грн, а тому Позивач посилаючись на положення статті 1212 ЦК України зазначає, що у Відповідача фактично відсутні правові підстави для набуття та збереження коштів в розмірі 62 976 грн, а з огляду на встановлені судом вище обставини правова підстава щодо нарахування такої додаткової плати у Відповідача відсутня.

Відповідачем не заперечуються обставини списання з особового рахунку коштів, в тому числі нарахованих плат та зборів за спірний період з серпня-грудня 2021 року згідно наявних у справі Переліків та Інформаційних повідомлень.

Також Позивачем до матеріалів справи надано акти наданих послуг за Договором № 2-2829531/2021-08 від 31.08.2021 (за серпень 2021), № 2-2829531/2021-09 від 30.09.2021 (за вересень 2021), № 2-2829531/2021-10 від 31.10.2021 (за жовтень 2021), № 2-2829531/2021-11 від 30.11.2021 (за листопад 2021) та № 2-2829531/2021-12 від 31.12.2021 (за грудень 2021), які підписані Замовником із зауваженнями в тому числі щодо нарахованих вище та стягнутих в односторонньому порядку додаткових плат за користування вагонам за описаними вище інформаційними повідомленнями.

Судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні доводи чи то заперечення Відповідача щодо заявлених позовних вимог.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є, договори та інші правочини.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України (далі за текстом - ГК України), статті 526 ЦК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Положеннями частини 5 статті 307 ГК України, які кореспондуються з положеннями частини 2 статті 908 та статті 920 ЦК України, передбачено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

Відповідно до частини 1 статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до частин 1, 2 статті 509 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно 525, 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як встановлено судом вище, положенням підпункту 1 пункту 3.3.2 Договору сторонами погоджено, що додаткова плата за перебування вагона за межами України при перебуванні його на станції призначення починається нараховуватися у відповідності до Додатку 1-2 Договору (враховуючи редакцію яка діяла станом на таке нарахування) починаючи з третьої доби такого перебування.

При цьому суд вказує, що в розумінні суду та пункту 3.4.2 Договору доба це 24 години, перша година якої у Позивача починається з моменту (часу) прибуття навантаженого вагону на станцію призначення, а не година відповідного дня відповідної доби, яка почалася та вже триває, як це фактично здійснено Відповідачем та дійсно є невірним заокругленням неповної доби.

Суд вказує, що таким розрахунком часу використання власних вагонів Відповідач штучно збільшує та фактично рахує час, який не підпадає під положення пункту 3.3. Договору.

При цьому суд вказує, що згідно пункту 3.4.3 Договору моментом початку відліку часу для нарахування плати за користування власними вагонами Перевізника, визначеної в пункті 3.4. Договору є момент передачі Замовнику власних вагонів Перевізника або початку затримки відповідно до Правил користування вагонами.

Відтак суд погоджується з доводами Позивача та дійшов висновку, що кошти в розмірі 62 976 грн списані Залізницею без належної на те правової підстави.

Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав. Приписами наведеної статті встановлено: особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала (ч. 1 ст. 1212 ЦК України).

Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події (ч. 2 ст. 1212 ЦК України). Положення цієї глави застосовуються також до вимог про відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (п. 4 ч. 3 ст. 1212 ЦК України).

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або не збільшення майна в іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна з боку набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

За змістом статті 1212 ЦК України безпідставно набутим є майно, набуте особою або збережене нею в себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Відповідно до частини 1, пункту 1 частини 2 статті 11, частин 1,2 статті ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені цими актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, належать договори та інші правочини.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Частиною 1 статті 202 ЦК України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Отже, системний аналіз положень частини 1, пункту 1 частини 2 статті 11, частини 1 статті 177, частини 1 статті 202, частини 1 статті 1212 ЦК України дає підстави дійти для висновку про те, що чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошей).

Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків, зокрема внаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені частиною 2 статті 11 ЦК України.

Загальна умова частини 1 статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, бо отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі цієї статті тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним.

Тобто в разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, статтю 1212 ЦК України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Враховуючи те, що, як було встановлено судом, у Відповідача були відсутні підстави для нарахування та стягнення з Позивача додаткової плати за використання власних вагонів Залізниці в розмірі 62 976 грн у зв`язку з чим зазначені кошти набуті Відповідачем без достатньої правової підстави, що відповідно є підставою для задоволення позову.

Суд звертає увагу, що правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Незгода суду з наведеним у позовній заяві правовим обґрунтуванням щодо спірних правовідносин не є підставою для відмови у позові.

При цьому, якщо сторона або інший учасник судового процесу на обґрунтування своїх вимог або заперечень послався не на ті норми права, що фактично регулюють спірні правовідносини, суд самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію останніх та застосовує для прийняття рішення ті норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини (аналогічну правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 924/1473/15). Зазначення позивачем конкретної правової норми на обґрунтування позову не є визначальним при вирішенні судом питання про те, яким законом слід керуватися при вирішенні спору (аналогічну правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2019 у справі № 917/1739/17).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.12.2019 у справі № 917/1739/17 зазначає, що саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Самостійне застосування судом для прийняття рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту.

Відтак, враховуючи положення пункту 7.4. Договору, повернення надлишково стягнутих сум чи неправильного нарахування платежів, відбувається шляхом внесення відповідних змін до особового рахунку замовника, і саме такий спосіб захисту порушеного права узгоджений сторонами в укладеному між ними договорі, що не суперечить вимогам чинного законодавства.

Частинами 1-2 статті 74 ГПК України унормовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідно до статті 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до частин 1-3 статті 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

Враховуючи встановлені судом обставини та дослідивши докази сторін, суд дійшов висновку, що Відповідачем порушено умови Договору, здійснено неправомірне нарахування додаткової плати за використання вагонів та безпідставно списано з особового рахунку Позивача кошти розмірі 62 976 грн у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до статті 129 ГПК України, покладаються на Відповідача.

Розподіл витрат Позивача на професійну правничу допомогу наразі судом не здійснюється з огляду на заяву Позивача, що додаткові докази понесення таких витрат будуть подані до суду пізніше, як це передбачено частиною 8 статті 129 ГПК України.

Kеруючись статтею 74, статтями 76-79, статтею 86, 123, 129, статтями 236-238, статтями 240 та 241 ГПК України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Грейнсвард» - задовольнити.

2. Зобов`язати Акціонерне товариства «Українська залізниця» (вул. Єжи Ґедройця, буд. 5, м. Київ, 03150; ідентифікаційний код 40075815) внести зміни до особового рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю «Грейнсвард» (вул. Івана Федорова, буд. 32, літ. А, 3-й поверх, м. Київ, 03038; ідентифікаційний код 41564379) № 2829531 шляхом відображення (відновлення, збільшення) на ньому грошової суми в розмірі 62 976 (шістдесят дві тисячі дев`ятсот сімдесят шість) грн.

3. Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» (вул. Єжи Ґедройця, буд. 5, м. Київ, 03150; ідентифікаційний код 40075815) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Грейнсвард» (вул. Івана Федорова, буд. 32, літ. А, 3-й поверх, м. Київ, 03038; ідентифікаційний код 41564379) судовий збір - 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) грн. 00 коп.

4. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення підписано: 07.12.2022

Суддя Антон ПУКАС