номер провадження справи 15/92/22
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2022 Справа № 908/1206/22

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Горохова Ігоря Сергійовича, при секретарі судового засідання Кабак І.Ю., розглянувши матеріали справи

за первісним позовом Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом, 01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3 в особі Відокремленого підрозділу Автоматика та машинобудування Державне підприємство Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом, 52204, Дніпропетровська область, м. Жовті Води, вул. Гагаріна, 4

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Промелектроніка, 69065, м. Запоріжжя, вул. Фортечна, буд. 4а, офіс 33

про стягнення коштів

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Промелектроніка, 69002, м. Запоріжжя, вул. Фортечна, 4А

до відповідача Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом, 01032, м. Київ, вул. Назарівська, 3 в особі Відокремленого підрозділу Автоматика та машинобудування Державне підприємство Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом, 52204, Дніпропетровська область, м. Жовті Води, вул. Гагаріна, 4

про стягнення коштів

за участю представників сторін та учасників процесу:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: Карабак В.А., адвокат, ордер на надання правничої допомоги АР 1097393 від 17.08.2022;

суть спору

27.07.2022 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом, м. Київ в особі Відокремленого підрозділу Автоматика та машинобудування Державне підприємство Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом, Дніпропетровська область, м. Жовті Води про стягнення пені в розмірі 249 853,43 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.08.2022, справу № 908/1206/22 передано на розгляд судді Горохову І.С.

Ухвалою суду від 02.08.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/1206/22. Присвоєно справі номер провадження 15/92/22. Ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

15.08.2022 від представника відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву.

Ухвалою суду 17.08.2022 прийнято зустрічну позовну заяву. Вимоги за зустрічним позовом об`єднати в одне провадження з первісним позовом у справі № 908/1206/22. Розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Розгляд зустрічної позовної заяви призначити разом із первісним позовом у підготовчому засіданні 06.09.2022.

01.09.2022 від представника позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив. 01.09.2022 від представника позивача на адресу суду надійшов відзив на зустрічну позовну заяву.

05.09.2022 від представника позивача на адресу суду надійшла заява про закриття підготовчого засідання та призначення справи до розгляду по суті.

Ухвалою суду 06.09.2022 відкладено підготовче засідання на 05.10.2022.

12.09.2022 від Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом надійшла заява, представник позивача просить суд підготовче засідання провести без його участі, та закрити підготовче провадження по справі та призначити справу до судового розгляду по суті.

12.09.2022 від Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом надійшла відповідь на відзив на зустрічний позов.

12.09.2022 від Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом надійшло заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву.

Ухвалою суду 05.10.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу №908/1206/22 до судового розгляду по суті на 31.10.2022.

25.10.2022 від представника ТОВ Промелектроніка надійшло клопотання про перенесення судового засідання на іншу дату в режимі відео конференції.

31.10.2022 о 08:00 год. комісією було виявлено знеструмлення електромережі суду, що унеможливило функціонування автоматизованої системи документообігу суду, проведення судових засідань, вчинення інших дій пов`язаних з забезпеченням функціонування роботи суду, про що складено акт № 3 від 31.10.2022. У зв`язку з цим, виникла необхідність перенести підготовче засідання з 31.10.2022 на 21.11.2022 об 11 год. 00 хв.

В обґрунтування первісного позову ДП НАЕК Енергоатом посилається на неналежне виконання відповідачем умов укладеного між сторонами договору поставки № 12С/75/53-142-01-21-01423 від 04.06.2021. Позивач вказує, що в порушення умов договору відповідач за первісним позовом допустив порушення умов договору щодо строків поставки товару, у зв`язку з чим позивач нарахував пеню у розмірі 249 853,43 грн з 01.07.2021 по 29.07.2021. На підставі викладеного, посилаючись на ст.ст. 509, 526, 530, 610, 612, 625 Цивільного кодексу України, позивач просить позов задовольнити в повному обсязі.

В судовому засіданні 21.11.2022 представник позивача за первісним позовом не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи за відсутності відповідача. Позовні вимоги щодо стягнення з відповідача штрафних санкцій підтримав в повному обсязі з підстав зазначених у позові № 12-07/1063 від 14.07.2022. Зустрічні вимоги відповідача (позивача за первісним позовом) визнає частково: 3% річних в розмірі 3837,43 грн, інфляційні втрати в розмірі 28 187,08 грн, пеня у розмірі 6450,65 грн.

В обґрунтування зустрічних позовних вимог позивач за зустрічним позовом Товариство з обмеженою відповідальністю Промелектроніка, м. Запоріжжя посилається на те, що позивачем належним чином виконано зобов`язання з поставки товару за договором поставки № 12С/75/53-142-01-21-01423 від 04.06.2021, останнім передано у власність відповідачу обумовлену договором продукцію на загальну суму 413 998,80 грн, що підтверджується накладними. Позивач зазначає, що відповідач несвоєчасно виконав свої зобов`язання по оплаті за отриману продукцію у визначений договором строк, чим порушив умови господарського зобов`язання, зокрема, вимоги п. 6.1. договору. За несвоєчасне виконання зобов`язань з оплати поставленої продукції позивач нарахував пеню у розмірі 6589,43 грн, 3 % річних у розмірі 3837,43 грн, інфляційні втрати у розмірі 28 187,08 грн, які просить стягнути з відповідача у судовому порядку. Окрім того позивач за зустрічним позовом просив суд стягнути 140 014,80 грн заборгованості за отриманий товар. На підставі викладеного, посилаючись на ст.ст. 202, 205, 207, 525, 625, 627, 628, 629, 712, 655, 692, 694 Цивільного кодексу України, ст. ст. 193, 218, 230, 231 Господарського кодексу України, позивач просить суд зустрічний позов задовольнити в повному обсязі.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю Промелектроніка у судовому засіданні частково підтримав позовні вимоги за зустрічним позовом, а саме, в частині стягнення пені, 3% річних, інфляційних втрат, позовні вимоги в частині стягнення суми основного боргу в розмірі 140 014,80 грн, не підтримав, у зв`язку зі сплатою заборгованості відповідачем за зустрічним позовом. Проти позовних вимог за первісним позовом заперечив, просив у разі задоволення позову, зменшити розмір штрафних санкцій на 90%.

Судове засідання 21.11.2022 відбувалось в режимі відео конференції за допомогою Підсистеми Електронний суд Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІСТ).

У судому засіданні 21.11.2022 судом, в порядку ст. 240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення, судом оголошено, що повний текст рішення буде складено протягом 10 днів.

Заслухавши доводи представника позивача за зустрічним позовом та дослідивши надані сторонами докази, суд встановив наступне.

04.06.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Промелектроніка» (постачальник, відповідач за первісним позовом) та відокремленим підрозділом «Автоматика та машинобудування» ДП «НАЕК «Енергоатом» (покупець, позивач за первісним позовом) укладено договір № 12С/75/53-142-01-21-01423.

Відповідно до п. 1.1. договору постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених в договорі, поставити покупцеві з`єднувачі (далі - продукція, код ДК 021:2015:31220000-4: Елементи електричних схем), а покупець - прийняти і оплатити продукцію на умовах, визначених договором. Умови договору викладені сторонами у відповідності до вимог Міжнародних правил тлумачення торгових термінів «Інкотермс 2010».

Найменування, одиниці виміру і загальна кількість продукції, її номенклатура, ціна і

строк поставки визначені в Специфікації (додаток № 1 до договору), яка є невід`ємною частиною даного договору (п. 1.2. договору).

Згідно з п. 3.1 договору ціна за одиницю продукції встановлена в національній валюті України та вказується у Специфікації до договору (додаток № 1), що є його невід`ємною частиною. Ціна договору становить 344 999,00 грн, крім того ПДВ - 68 999,80 грн. Загальна сума договору 413 998,80 грн (п. 3.2. договору).

Відповідно до специфікації до договору, ТОВ «Промелектроніка» зобов`язувалося поставити з`єднувачі у кількості 1056 шт.

Згідно з п. 4.2 договору покупець зобов`язаний оплатити продукцію по узгодженим цінам в національній валюті України протягом 45 (сорока п`яти) банківських днів з моменту поставки та проходження вхідного контролю продукції за кількістю та якістю відповідно до нормативних документів покупця, в безготівковій формі шляхом перерахування коштів на поточних рахунок постачальника зазначений в договорі, згідно рахунку наданого постачальником.

Відповідно до п. 4.3. договору оплата покупцем частини вартості поставленої партії продукції, розмір якої відповідає сумі податку на додану вартість, здійснюється виключно після надання постачальником податкової накладної (розрахунки коригування), оформленої та зареєстрованої в ЄРПН у встановлених Податковим кодексом України випадках та порядку.

Пунктом 10.1 договору визначено, що договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками (за наявності) та діє до 25.12.2021, а в частині оплати за поставлену продукцію - до повного розрахунку.

Строк поставки, згідно п.5.1. договору, специфікації до договору - 30.06.2021.

Пунктом 7.3. договору встановлено, що за порушення строків поставки або недопоставку продукції постачальник зобов`язаний сплатити покупцеві пеню у розмірі 5% вартості продукції, з якої допущено прострочення поставки за кожен день прострочення, а за прострочення більш 30 днів, постачальник додатково сплачує покупцеві штраф у розмірі 20% вказаної вартості. Нарахування штрафних санкцій здійснюється за весь час прострочення виконання зобов`язання.

Згідно з п. 7.10 договору, позовна давність щодо стягнення неустойки (штрафу, пені) відповідно до п.7.3 договору встановлюється тривалістю у 2 роки.

Як вбачається з матеріалів справи, поставка продукції постачальником здійснена наступним чином:

- 30.06.2021 за видатковою накладною № 0000204 від 29.06.2021 поставлено продукцію на суму 115 244,16 грн;

- 05.07.2021 за видатковою накладною №0000205 від 01.07.2021 поставлено продукцію на суму 21 022,20 грн;

- 15.07.2012 за видатковою накладною №0000210 від 13.07.2021 поставлено продукцію на суму 57 657,60 грн;

- 19.07.2021 за видатковою накладною №0000218 від 17.07.2021 поставлено продукцію на суму 14 166,00 грн;

- 23.07.2021 за видатковою накладною №0000230 від 22.07.2021 поставлено продукцію на суму 201 823,92 грн;

- 30.07.2021 за видатковою накладною № 0000233 від 27.07.2021 поставлено продукцію на суму 4084,80 грн.

У зв`язку з порушенням договірних зобов`язань позивач за первісним позовом звернувся до відповідача за первісним позовом з претензією № 12-07/2184 від 08.07.2021 про сплату штрафних санкцій та поставку продукції, яка була залишена постачальником без задоволення.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України є, зокрема, договори. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ч. 1 ст. 14 Цивільного кодексу України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Статтею 173 Господарського кодексу України передбачено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України, положення якої кореспондуються з приписами ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).

Згідно з ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

За приписами статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За змістом ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За результатами з`ясування обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених поданими сторонами доказами, суд дійшов висновку про доведеність факту порушення відповідачем за первісним позовом строків поставки продукції, обумовлених договором поставки № №12С/75/53-142-01-21-01423 від 04.06.2021, що є підставою для застосування до останнього господарських санкцій, визначених п.7.3 цієї угоди.

За приписами ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Приписами ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Суб`єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу.

Пунктом 7.3. договору встановлено, що за порушення строків поставки або недопоставку продукції постачальник зобов`язаний сплатити покупцеві пеню у розмірі 5% вартості продукції, з якої допущено прострочення поставки за кожен день прострочення, а за прострочення більш 30 днів, постачальник додатково сплачує покупцеві штраф у розмірі 20% вказаної вартості. Нарахування штрафних санкцій здійснюється за весь час прострочення виконання зобов`язання.

Таким чином, на підставі наведених правових норм та умов договору позивач за первісним позовом цілком правомірно нарахував та просить суд стягнути з відповідача за первісним позовом 249 853,43 грн пені.

Заперечення відповідача про прострочення строків оплати з боку позивача за поставки за цим та іншими договорами не можуть бути прийняті судом як підстава для відмови у позові, оскільки, згідно з умовами договору поставки № 12С/75/53-142-01-21-01423 від 04.06.2021, вказана обставина не є підставою для звільнення від відповідальності постачальника за взяті на себе зобов`язання.

Щодо клопотання відповідача за первісним позовом стосовно зменшення розміру штрафних санкцій (пені) на 90%, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Частиною 3 ст. 551 Цивільного кодексу України встановлено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Отже, зменшення неустойки (зокрема пені) є протидією необґрунтованому збагаченню однієї із сторін за рахунок іншої; відповідає цивільно-правовим принципам рівності і балансу інтересів сторін; право на зменшення пені спрямоване на захист слабшої сторони договору, яка в силу зацікавленості в укладенні договору, монополістичного положення контрагента на ринку, відсутності часу чи інших причин не має можливості оскаржити включення в договір завищених санкцій.

З огляду на викладене, на підставі ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України, ч. 1 ст. 233 Господарського кодексу України, а також виходячи з принципів добросовісності, розумності, справедливості та пропорційності, суд, в тому числі і з власної ініціативи, може зменшити розмір неустойки (пені) до її розумного розміру.

При цьому суд зауважує, що позивачем за первісним позовом не доведено факту понесення ним збитків, пов`язаних з несвоєчасним виконанням відповідачем зобов`язання за договором.

Положення ст. 225 Господарського кодексу України конкретизують, що саме належить до складу збитків: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Отже, збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ кредитора, яке пов`язане з утиском його інтересів, як учасника певних суспільних відносин і яке виражається у зроблених ним витратах, у втраті або пошкодженні його майна, у втраті доходів, які він повинен був отримати.

Суд погоджується, що порушення відповідачем зобов`язань мало місце, проте наведене не позбавляє права суду за наявності певних обставин станом на дату розгляду спору зменшити штрафні санкції.

Враховуючи інтереси сторін, позицію, відсутність у матеріалах справи доказів спричинення збитків позивачу, суд вважає за доцільне та правомірним зменшити на 80% нараховані позивачем штрафні санкції у вигляді пені до розміру 49 970,69 грн.

Щодо вимог Товариства з обмеженою відповідальністю Промелектроніка, м. Запоріжжя за зустрічним позовом суд вважає за необхідне зазначити таке.

Враховуючи викладені вище обставини справи, суд дійшов висновку, що в спірних правовідносинах відповідач за зустрічним позовом дійсно порушив норми та приписи чинного законодавства в частині повноти та своєчасності здійснення розрахунків за поставлений за договором поставки № 12С/75/53-142-01-21-01423 від 04.06.2021 товар, в зв`язку з чим товариство правомірно звернулося до господарського суду з відповідним позовом про стягнення заборгованості.

Відповідно до ст. 617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Отже, матеріалами справи доведено, що відповідач в порушення чинного законодавства та договору не виконав взяті на себе зобов`язання в частині повної та своєчасної оплати вартості поставленого товару.

21.11.2022 відповідачем за зустрічним позовом надано докази погашення суми основного боргу в розмірі 140 014,80 грн, а саме: платіжні доручення № 16819 від 23.09.2021 на суму 17 518,60 грн, № 16820 від 23.09.2021 на суму 50 000,00 грн, № 16821 від 23.09.2021 на суму 9829,00 грн, № 16822 від 23.09.2021 на суму 11 805,00 грн, № 16823 від 23.09.2021 на суму 38 219,00 грн, № 16824 від 23.09.2021 на суму 50 000,00 грн, № 16825 від 23.09.2021 на суму 12 422,00 грн, № 16826 від 23.09.2021 на суму 11 786,60 грн, № 16828 від 23.09.2021 на суму 3404,00 грн, № 18746 від 23.09.2022 на суму 46 036,80 грн, № 18747 від 23.09.2022 на суму 93 978,00 грн.

Таким чином, станом на час вирішення спору судом, відповідачем повністю погашена основна заборгованість.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Приймаючи до уваги, що матеріалами справи підтверджується погашення відповідачем заборгованості перед позивачем в частині основного боргу в розмірі 140 014,80 грн, суд вважає, що провадження у справі № 908/1206/22 в частині позовних вимог про стягнення з Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі Відокремленого підрозділу Автоматика та машинобудування Державне підприємство Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом, основного боргу в розмірі140 014,80 грн підлягає закриттю.

Суд звертає увагу сторін, що відповідно до ч. 3 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема щодо сплати неустойки.

Згідно з ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 551 Цивільного кодексу України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до п. 7.2. договору, у разі порушення покупцем більше ніж на 30 календарних днів строку оплати продукції, покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі облікової ставки Національного Банку України, що діяла в період прострочення, за кожен день прострочення оплати, починаючи з 31 календарного дня.

Позивач за зустрічним позовом нарахував до стягнення з відповідача за порушення строків оплати товару за договором поставки № 12С/75/53-142-01-21-01423 від 04.06.2021 пені за період з 28.10.2021 по 04.05.2022.

Відповідач у відзиві на позовну заяву заперечив проти задоволення позовних вимог в частині стягнення з нього сум пені, 3% річних та інфляційних втрат, зокрема, з посиланням на ту обставину що Торгово-промисловою палатою України визнано форс-мажорною обставиною військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану 24 лютого 2022 року, суд зазначає таке.

24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України від 14 березня 2022 року №133/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України № 259/2022 від 18.04.2022 про продовження строку дії воєнного стану в Україні, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Згідно з Указом Президента України від 17 травня 2022 року №341/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, який затверджений Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 22.05.2022 року № 2263-IX.

Указом Президента України № 341/2022 від 17.05.2022 про продовження строку дії воєнного стану в Україні, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України № 573/2022 від 12.08.2022 про продовження строку дії воєнного стану в Україні, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб 21.11.2022.

Указом Президента України № 757/2022 від 07.11.2022 про продовження строку дії воєнного стану в Україні, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Таким чином, станом на теперішній час продовжено строк дії воєнного стану в Україні до лютого 2023 року.

Відповідно до листа Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 визнано форс-мажорною обставиною військову агресію Російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану 24 лютого 2022 року. Торгово-промислова палата України підтверджує, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними.

Воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень. У зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30 34, 38, 39, 41 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб у межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

28 лютого 2022 року Торгово-промислова палата України на підставі ст. ст. 14, 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" від 02.12.1997 №671/97-ВР, Статуту ТПП України засвідчила форс - мажорні обставини (обставин непереборної сили): військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану з 24.02.2022 року відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні". Враховуючи викладене, Торгово-промислова палата України підтверджує, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для об`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких настало згідно з умовами договору (контракту, угоди тощо) обов`язків згідно із законодавчими чи іншими нормативними актами виконання відповідно яких стало неможливим у встановлений термін внаслідок таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Тобто, Торгово-промислова палата України підтвердила, що обставини з 24.02.2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами, як для суб`єктів господарювання так і для населення.

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків, згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт та ситуації, що з ним пов`язані (включаючи, але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, ембарго, діями іноземного ворога): загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибухи, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані положеннями відповідних рішень або актами державних органів влади, закриття морських проток, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також обставини, викликані винятковими погодними умовами чи стихійним лихом - епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха, тощо (ч. 2 ст. 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати України").

Статтею 617 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Також згідно з положеннями ст. 218 ГК України, у разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Таким чином, в той час як форс-мажорні обставини унеможливлюють виконання договірного зобов`язання в цілому, істотна зміна обставин змінює рівновагу стосунків за договором, суттєво обтяжуючи виконання зобов`язання лише для однієї із сторін.

Враховуючи вищенаведене, суд погоджується з позицією відповідача у справі, що введення воєнного стану впливає на спроможність своєчасного ведення розрахунків відповідачем, а отже з урахуванням засад законності, розумності, добросовісності, справедливості та пропорційності дотримання балансу інтересів сторін, вважає за належне задовольнити позовні вимоги в частині стягнення сум пені нарахованих позивачем до 24.02.2022, а саме, за період з 28.10.2021 по 23.02.2022 в сумі 4150,78 грн.

У задоволенні сум пені нарахованих позивачем до стягнення з відповідача після 24.02.2022, за період з 24.02.2022 по 04.05.2022 в сумі 2438,65 грн, суд відмовляє у зв`язку з наявністю форс-мажорних обставин.

У зв`язку з простроченням відповідачем грошового зобов`язання, позивачем за зустрічним позовом також заявлено вимоги про стягнення з відповідача 3% річних в розмірі 3837,43 за загальний період з 04.09.2021 по 10.08.2022 та суми інфляційних втрат в розмірі 28 187,08 грн за період з 28.10.2021 по 04.05.2022.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Отже, за змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Порушення відповідачем умов договору щодо оплати товару є підставою для нарахування визначених ст. 625 ЦК платежів, а наявність обставин непереборної сили за договором не звільняє відповідача від встановленого законом обов`язку відшкодувати матеріальні втрати кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та не позбавляє кредитора права на отримання компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами.

Вказаним вище спростовуються заперечення відповідача щодо неможливості нарахування 3% річних та втрат від інфляції по причині форс-мажорних обставин.

Факт порушення грошових зобов`язань відповідачем є доведеним. Період та розмір заявлених до стягнення 3% річних та інфляційних втрат визначені позивачем правильно, а тому вимоги про стягнення 3 % річних в розмірі 3837,43 грн та інфляційних втрат в розмірі 28 187,08 грн підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, зустрічні позовні вимоги задовольняються частково.

Згідно із ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Згідно з ч. 1 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на вищевикладене, судовий збір за первісним позов у розмірі 3747,80 грн покладається на відповідача за первісним позовом.

Враховуючи те, що зустрічний позов підлягає частковому задоволенню, витрати понесені позивачем за зустрічним позовом у зв`язку з оплатою судового збору, підлягають частковому відшкодуванню за рахунок відповідача за зустрічним позовом у розмірі 2642,85 грн судового збору.

Керуючись ст. ст. 129, п. 2 ч. 1 ст. 231, ст. ст. 232, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив

Первісний позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Промелектроніка (69065, м. Запоріжжя, вул. Фортечна, буд. 4а, офіс 33; ідентифікаційний код юридичної особи 24510907) на користь Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3; ідентифікаційний код юридичної особи 24584661) в особі Відокремленого підрозділу Автоматика та машинобудування Державне підприємство Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом (52204, Дніпропетровська область, м. Жовті Води, вул. Гагаріна, 4; ідентифікаційний код юридичної особи 39688675) пеню в розмірі 49 970,69 грн (сорок дев`ять тисяч дев`ятсот сімдесят гривень 69 коп.), витрати зі сплати судового збору в сумі 3747,80 грн (три тисячі сімсот сорок сім гривень 80 коп.). Видати наказ.

В решті позовних вимог за первісним позовом в частині стягнення з відповідача пені в сумі 199 882,74 грн, відмовити.

Зустрічний позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3; ідентифікаційний код юридичної особи 24584661) в особі Відокремленого підрозділу Автоматика та машинобудування Державне підприємство Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом (52204, Дніпропетровська область, м. Жовті Води, вул. Гагаріна, 4; ідентифікаційний код юридичної особи 39688675) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Промелектроніка (69065, м. Запоріжжя, вул. Фортечна, буд. 4а, офіс 33; ідентифікаційний код юридичної особи 24510907) 3% річних в розмірі 3837,43 грн (три тисячі вісімсот тридцять сім гривень 43 коп), інфляційні втрати в сумі 28 187,08 грн (двадцять вісім тисяч сто вісімдесят сім гривень 08 коп), пеню в розмірі 4150,78 грн (чотири тисячі сто пятдесят гривень 78 коп.), витрати зі сплати судового збору в сумі 2642,85 грн (дві тисячі шістсот сорок дві гривні 85 коп.). Видати наказ.

Відмовити в задоволенні зустрічних позовних вимог в частині стягнення з відповідача пені в сумі 2438,65 грн.

Провадження у справі в частині стягнення суми основного боргу в розмірі 140 014,80 грн закрити за відсутністю предмета спору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 14 грудня 2022 року.

Суддя І. С. Горохов