РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

07.12.2022Справа № 910/8099/22

Господарський суд міста Києва в складі: головуючого судді Г.П. Бондаренко-Легких, розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін справу №910/8099/22

За позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «Маркс.Капітал» (36023, м. Полтава, вул. Колективна, буд. 10; ідентифікаційний код: 37686922)

До Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» (04210, м. Київ, пр-т. Героїв Сталінграду, буд. 4, корп. 6А; ідентифікаційний код: 32404600)

Про стягнення 128 700, 00 грн

Суддя Бондаренко-Легких Г.П.

Без виклику представників сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Маркс.Капітал» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» про стягнення 128 700, 00 грн.

Заявник просить стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» заборгованість за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності № 1412.0012064 від 27.01.2021 (поліс №АР00125031) в розмірі 128 700, 00 грн, право на яке перейшло до заявника у зв`язку з зміною кредитора у зобов`язанні за пошкодження «VOLKSWAGEN PASSAT» д.н.з. НОМЕР_1 в результаті ДТП 01.11.2021. Також позивач просить стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору та витрати на професійну правничу допомогу.

30.08.2022 Господарський суд міста Києва, дослідивши матеріали позовної заяви, дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, про що постановив відповідну ухвалу та встановив позивачу п`ятиденний строк з дня вручення ухвали від 30.08.2022 для усунення недоліків позовної заяви.

14.09.2022 від позивача на електронну адресу суду надійшла заява (з ЕЦП) вих.№07427/1 від 13.09.2022 щодо усунення недоліків, якою він усунув недоліки позовної заяви, встановлені ухвалою суду від 30.08.2022.

19.09.2022 суд постановив ухвалу про відкриття провадження у справі, в якій вирішив розгляд справи № 910/8099/22 здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Згідно з частиною 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

1. Фактичні обставини, що стали підставою спору (підстави позову).

Як підтверджено матеріалами справи, 01.11.2021 в місті Борисполі по вулиці Київський шлях, будинок 4а сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «Opel» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 .

Майнові інтереси, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом - автомобілем - «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_1 , застраховано в Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Саламандра» на підставі Договору добровільного страхування наземного транспорту (крімзалізничного) «КАСКО» №1412.0012064 від 27.01.2021.

Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16.11.2021 у справі № 359/11211/21 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення (ДТП 01.11.2021) та притягнено до адміністративної відповідальності.

Згідно з розрахунком страхового відшкодування до страхового акту № 0037071.11.21/1, наданого начальником відділу врегулювання збитків ПрАТ СК «Саламандра» Шевельова О.І., склала - 143266, 79 грн.

Вказана сума страхового відшкодування (143266, 79 грн) була виплачена ПрАТ СК «Саламандра» на рахунок СПДФО Троцан Н.Ф. та на рахунок ФОП Шемшур О.М., що підтверджується платіжним дорученням № 6003 від 03.12.2021 (128 266, 79 грн) та платіжним дорученням № 6004 від 03.12.2021 (15 000, 00 грн).

02.01.2020 між ПрАТ СК «Саламандра» та позивачем укладено Договір про надання фінансових послуг факторингу № 02.01.2020-СК. Відповідно до акту прийому-передачі документів № 50-04 від 14.12.2021, який згідно пункту 2 є невід`ємною частиною Договору про надання фінансових послуг факторингу № 02.01.2020-СК від 02.01.2020 ПрАТ СК «Саламандра» передало позивачу право вимоги до відповідача за страховим випадком № 0037071.11.21/1.

Згідно з пунктами 1.1., 1.2., 1.3. Договору про надання фінансових послуг факторингу № 02.01.2020-СК від 02.01.2020, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, клієнт передає фактору, а фактор приймає і зобов`язується оплатити клієнтові права вимоги за грошовими зобов`язаннями, що перейшли до клієнта як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договорами страхування. За цим Договором фактор займає місце клієнта (як кредитор) по усіх переданих регресних вимогах клієнта, у тому числі права одержання від боржників сум основного боргу, відсотків, неустойки у повному обсязі. Права за регресними вимогами переходять від клієнта до фактора з моменту підписання акту прийому-передачі документів по відповідній регресній вимозі за формою наведеною у додатку № 2 до цього Договору.

Відповідно до частини 1 статті 1077 Цивільного кодексу України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до частини 1 статті 1078 Цивільного кодексу України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Оскільки, цивільно - правова відповідальність водія автомобіля «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_1 , була застрахована у ПрАТ СК «Саламандра», яка в свою чергу право вимоги до відповідача передало ТОВ «МАРКС.КАПІТАЛ» у відповідності до Договору про надання фінансових послуг факторингу, позивач має право зворотної вимоги до відповідача в порядку суброгації у розмірі ліміту відповідальності за шкоду майну у відповідності до полісу АР001252031 - 130 000, 00 грн.

Відповідач не надав суду докази сплати суми страхового відшкодування та доказів іншого матеріали справи не містять.

Предметом позову у справі є матеріально - правові вимоги позивача до відповідача про стягнення з останнього розмір страхового відшкодування в порядку суброгації в розмірі 128 700, 00 грн.

2. Предмет позову.

Предметом позову у даній справі є вимоги позивача про стягнення з відповідача 128 700, 00 грн страхового відшкодування в порядку суброгації.

3. Доводи позивача щодо суті позовних вимог.

(1) 01.11.2021 сталася ДТП за участю транспортного засобу «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «Opel» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 ;

(2) Винуватцем ДТП є водій транспортного засобу «Opel» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 , який є винним у відповідності постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16.11.2021 у справі № 359/11211/21;

(3) ПрАТ «СК «Саламандра» згідно договору добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного) КАСКО № 1412.0012064 від 27.01.2021 укладеного між ним та власником пошкодженого транспортного засобу «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_1 виплатив останньому страхове відшкодування у загальному розмірі 143 266, 79 грн.

(4) 02.01.2020 між ПрАТ СК «Саламандра» та ТОВ «МАРКС, КАПІТАЛ» (позивач) укладено Договір про надання фінансових послуг факторингу № 02.01.2020-СК та відповідно до акту прийому-передачі документів № 50-04 від 14.12.2021, ПрАТ СК «Саламандра» передало ТОВ «МАРКС.КАПІТАЛ» (позивач) право вимоги до відповідача за страховим випадком № 0037071.11.21/1.

(5) Цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу, що є винуватцем ДТП, а саме транспортного засобу «Opel» д.н.з. НОМЕР_2 застрахована в Товаристві з додатковою відповідальністю "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "Ю.ЕС.АЙ." згідно полісу АР001252031;

(5) Відповідач, як страховик винуватця ДТП зобов`язаний відшкодувати позивачу страхове відшкодування у розмірі 128 700, 00 грн.

4. Обґрунтування вирішення спору за наявними матеріалами справи.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 19.09.2022 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, а саме: 04210, м. Київ, пр. Героїв Сталінграда, буд. 4, корп. 6а.

Як вбачається з поштового повернення ухвала суду за поштовою накладною 494 не вручена відповідачу під час доставки з зазначенням «адресат відсутній за вказаною адресою».

Згідно із частиною 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Зі змісту пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвали.

Також у відповідності до частини 7 статті 120 Господарського процесуального кодексу України, у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Крім того, Суд зазначає, що у відповідності до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. Судові рішення також можуть публікуватися в друкованих виданнях із додержанням вимог цього Закону.

Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень (частина 2 статті 3 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Згідно із частиною 1 статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

З урахуванням наведеного відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.09.2022 у справі № 910/8099/22 у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Приписами частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Таким чином, відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи № 910/8099/22, втім відзив або заяву про продовження/поновлення строку для його подання до суду не подав впродовж розумного строку, а відтак, відповідач не скористався наданим йому правом на подання відзиву, з огляду на що суд вирішує спір за наявними матеріалами справи.

5. Оцінка доказів судом та висновки суду.

Спір у даній справі виник внаслідок виплати ПрАТ «СК «Саламандра» згідно Договору добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного) КАСКО № 1412.0012064 від 27.01.2021 укладеного між ПрАТ «СК «Саламандра» та власником пошкодженого транспортного засобу «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_1 страхового відшкодування у розмірі 143 266, 79 грн та переходу до позивача на підставі Договору про надання фінансових послуг факторингу № 02.01.2020-СК від 02.01.2020 та акту прийому-передачі документів № 50-04 від 14.12.2021 в порядку суброгації вимоги такого страхувальника до особи, відповідальної за збитки спричинені внаслідок ДТП 01.11.2021.

Отже, на переконання суду, для вирішення справи по суті за позовом, суду необхідно надати відповіді на наступні питання, що мають значення для вирішення спору:

- чи було встановлено вину ОСОБА_2 у вчиненні ДТП 01.11.2021 за участю транспортного засобу автомобіля «Opel» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 та «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 .?

- чи було застраховано відповідачем - ТДВ "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "Ю.ЕС.АЙ." цивільно-правову відповідальність власника наземного транспортного засобу «Opel» д.н.з. НОМЕР_2 на момент вчинення ДТП 01.11.2021?

- чи має місце перехід до позивача вимоги страхувальника до особи, відповідальної за збитки спричинені внаслідок ДТП 01.11.2021?

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають повному задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з положеннями статті 933 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

За приписами статті 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно зі статті 933 Цивільного кодексу Українита 27 Закону України "Про страхування" до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією (п. 70 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №755/18006-15-ц).

Під час суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає - відбувається заміна кредитора: потерпілий передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Страховик виступає замість потерпілого (п. 71 постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 22.10.2020 у справі № 910/18279/19).

Як підтверджено матеріалами справи між ПрАТ «СК «Саламандра» (страховик) та ТОВ «МАРКС.КАПІТАЛ» укладено Договір про надання фінансових послуг факторингу № 02.01.2020-СК від 02.01.2020 та у відповідності до акту прийому-передачі документів № 50-04 від 14.12.2021, який у свою чергу згідно з пунктом 2 є невід`ємною частиною Договору про надання фінансових послуг факторингу № 02.01.2020-СК від 02.01.2020 страховик (ПрАТ «СК «Саламандра) передало позивачу (ТОВ «МАРКС.КАПІТАЛ) право вимоги до відповідача за страховим випадком № 0037071.11.21/1.

Таким чином, до позивача у межах фактичних витрат і суми страхового відшкодування потерпілій особі перейшло право вимоги до особи, відповідальної за завдання матеріального збитку власнику транспортного засобу «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_1 .

Однак, у разі якщо її цивільно-правова відповідальність перед третіми особами застрахована у певного страховика, то останній стає відповідальною особою, адже, внаслідок укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страховик в межах страхової суми несе відповідальність за шкоду, завдану застрахованою ним особою.

Пунктом 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно із статтею 29 вказаного Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Opel» д.н.з. НОМЕР_2 , на момент вказаної ДТП була застрахована у відповідача згідно з полісом № АР001252031, який діяв на 01.11.2021.

Вказаним полісом встановлено ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, що складає 130 000,00 грн та франшизу у розмірі 1 300, 00 грн, згідно з інформацією Моторно транспортного страхового бюро з Єдиної централізованої бази даних.

Таким чином, відповідач взяв на себе обов`язок відшкодувати шкоду заподіяну третім особам під час ДТП, яке сталася за участю забезпеченого транспортного засобу «Opel» д.н.з. НОМЕР_2 в межах лімітів відповідальності передбачених полісом.

Позивач зазначає, що 14.12.2021 він направив відповідачу заяву №07427 на виплату страхового відшкодування на підтвердження чого надає копію даної заяви, але доказів направлення цієї заяви позивач до матеріалів справи не надав.

Частиною 1 статті 1082 Цивільного кодексу України внормовано, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Проте, відповідач не надав заперечень щодо неотримання заяви №07427 від 14.12.2021.

При цьому аналіз змісту статті 1082 Цивільного кодексу України дозволяє дійти висновку, що викладені в ній положення щодо обов`язку боржника здійснити платіж факторові за умови, що боржник одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові, стосуються позасудового порядку вирішення спору. При цьому невиконання фактором цього обов`язку не звільняє боржника від виконання обов`язків за кредитним договором, а лише дає йому право на виконання свого обов`язку перед первісним кредитором.

При цьому, неповідомлення про заміну кредитора може тягти наслідки для боржника лише у вигляді виконання зобов`язання не новому, а колишньому кредитору.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 Цивільного кодексу України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-1383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблено висновок, що стаття 204 Цивільного кодексу України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов до висновку, що відповідно до умов Договору про надання фінансових послуг факторингу № 02.01.2020-СК від 02.01.2020 ПрАТ «СК «Саламандра» відступило ТОВ «МАРКС.КАПІТАЛ» право вимоги за Договором добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного) КАСКО № 1412.0012064 від 27.01.2021, тому новий кредитор набув права грошової вимоги до ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» (відповідач) щодо стягнення страхового відшкодування в межах ліміту за полісом АР001252031.

Доказів відшкодування відповідачем шкоди, заподіяної під час ДТП, яка сталася за участю забезпеченого транспортного «Opel» д.н.з. НОМЕР_2 , власнику автомобіля «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_1 , та/або позивачу матеріали справи не містять.

З урахуванням вимог статті 29, пункту 36.4 статті 36Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", статті 25 Закону України "Про страхування" суд дійшов висновку, що страховий акт № 0037071.11.21/1 від 26.11.2021, платіжні доручення № 6003 та 6004 від 03.12.2021 Договір про надання фінансових послуг факторингу № 02.01.2020-СК від 02.01.2020, акт прийому-передачі документів № 50-04 від 14.12.2021, копії яких наявні в матеріалах справи, є достатніми доказами фактично здійснених ПрАТ «СК «Саламандра» витрат по виплаті страхового відшкодування, які (витрати) виникли внаслідок ДТП та переходу до позивача (ТОВ «МАРКС.КАПІТАЛ») права вимоги до відповідача, щодо стягнення страхового відшкодування.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що шкода завдана при ДТП транспортному засобу «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_1 належним чином доведена в розмірі 143 266, 79 грн.

Відповідно до абзацу 2 пункту 12.1 статті 12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Як зазначається у статті 9 Закону України "Про страхування", франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком.

Полісом АР001252031 встановлений ліміт за шкоду майну у розмірі 130 000, 00 грн з франшизою 1 300, 00 грн.

На підставі вищевикладеного, визнаються обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача страхового відшкодування в розмірі 128 700, 00 грн.

6. Розподіл судових витрат.

Щодо судових витрат позивача, суд зазначає, що в позовній заяві при зазначенні попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат позивач повідомляє суд про те, що ним понесено витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 481, 00 грн та витрати на отримання правничої допомоги у розмірі 6 000, 00 грн.

У відповідності до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку із задоволенням позовних вимог суд покладає сплачений судовий збір на відповідача.

Щодо розподілу витрат позивача на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

В якості доказів здійснення витрат на послуги адвоката у даній справі у розмірі 6 000, 00 грн представником позивача долучено до матеріалів справи копію договору про надання професійної правничої допомоги № 02/2022-АБ від 14.02.2022, копію додаткової угоди № 1 до договору про надання професійної правничої допомоги № 02/2022-АБ від 14.02.2022, копію витягу з договору про надання професійної правничої допомоги № 02/2022-АБ від 14.02.2022, копію детального опису робіт (наданих послуг) до акту надання послуг від 15.08.2022 на підставі договору про надання професійної правничої допомоги № 02/2022-АБ від 14.02.2022 та копію акту виконаних робіт (наданих послуг) від 15.08.2022.

Згідно з частиною 2 - 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4).

Згідно частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюються судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Дослідивши подані докази щодо стягнення з відповідача на користь позивача 6 000, 00 грн за професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

В позовній заяві позивач, обґрунтовуючи понесені витрати на правничу допомогу посилався на постанову Верховного суду в складі Касаційного господарського суду №922/455/19 від 03.10.2019 з приводу того, що суд розподіляє понесені судові витрати (на правничу допомогу) незалежно від того чи сплачена обумовлена сума чи ще буде сплачене в майбутньому.

Проте, у випадку справи №922/455/19, згідно умов договору остаточний розрахунок за умовами договору про правничу допомогу здійснюється протягом 10 днів з моменту винесення рішення у справі (абзац 12 розділу 4 постанови Верховного суду у справі №922/455/19 від 03.10.2019).

У випадку даної справи (№910/8099/22), сторони в пункті 3.3. договору про надання професійної правничої допомоги № 02/2022-АБ від 14.02.2022 узгодили, що оплата гонорару здійснюється шляхом його перерахування на поточний рахунок бюро не пізніше п`яти робочих днів з моменту отримання клієнтом відповідного акту виконаних робіт, в якому вказано обсяг наданої бюро професійної правничої допомоги та розміру гонорару.

Акт виконаних робіт (наданих послуг) був підписаний сторонами 15.08.2022.

Тобто, враховуючи пункт 3.3. договору про надання професійної правничої допомоги № 02/2022-АБ від 14.02.2022 клієнт (ТОВ «МАРКС.КАПІТАЛ) зобов`язався здійснити оплату за надані послуги адвокату до 22.08.2022 включно, а отже ці витрати не можуть вважатися, що будуть понесені на майбутнє та правовідносини не є релевантними тим, що визначені в постанові Верховного суду у справі № 922/455/19.

Проте, позивачем на дату прийняття рішення по справі не надано доказів (не виконано обов`язку подання доказів) здійснення оплати адвокату 6 000, 00 грн за надання правничої допомоги у відповідності до пункту 3.3. договору про надання професійної правничої допомоги № 02/2022-АБ від 14.02.2022.

За таких обставин, Суд дійшов висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами оплати за надані послуги адвокату в загальній сумі 6 000, 00 грн.

Керуючись статтями 13, 73, 74, 76-80, 86, 129, 232, 236-242, 252 Господарського процесуального кодексу України, Суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Маркс.Капітал» до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» про стягнення 128 700, 00 грн задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» (04210, м. Київ, пр-т. Героїв Сталінграду, буд. 4, корп. 6А; ідентифікаційний код: 32404600) на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «Маркс.Капітал» (36023, м. Полтава, вул. Колективна, буд. 10; ідентифікаційний код: 37686922) суму страхового відшкодування у розмірі 128 700 (сто двадцять вісім тисяч сімсот) грн 00 коп. та судовий збір у розмірі 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) грн 00 коп.

3. Витрати позивача на професійну правничу допомогу в розмірі 6 000, 00 грн покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «Маркс.Капітал».

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Г.П. Бондаренко - Легких