ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" грудня 2022 р. Справа№ 910/21269/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Руденко М.А.

Барсук М.А.

при секретарі судового засідання Реуцькій Т.О.,

за участю представників:

від позивача: Цурка Н.О., ордер АІ №1196786 від 20.06.2022,

від відповідача: Караваєв І.І., ордер АА №1225368 від 02.08.2022,

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Артікард Секьюріті" про розподіл витрат на професійну правничу допомогу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Кластер Україна" на рішення Господарського суду міста Києва від 10.05.2022 у справі №910/21269/21 (суддя Павленко Є.В.) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кластер Україна" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Артікард Секьюріті" про стягнення 329 720,05 грн.

ВСТАНОВИВ наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Кластер Україна" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Артікард Секьюріті" про стягнення зоборгованості за договором про надання послуг від 23 вересня 2021 року № 210517-2 у розмірі 329 720,05 грн, з яких: 216 343,46 грн - попередня оплата, 108 171,73 грн - штраф, 3 693,42 грн - інфляційні втрати, 1 511,44 грн - три проценти річних.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 10.05.2022 у справі №910/21269/21 у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 31.10.2022 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Кластер Україна" залишено без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 10.05.2022 у справі №910/21269/21 - без змін.

До Північного апеляційного господарського суду 30.11.2022 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Артікард Секьюріті" надійшла заява про розподіл витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, в якій відповідач просить стягнути на його користь з позивача 20 000 грн. вказаних витрат.

У вказаній заяві заявник посилається на те, що ним заявлялися у відзиві на апеляційну скаргу зазначені витрати, проте судом апеляційної інстанції у постанові вказане питання не було вирішено.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.12.2022 розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Артікард Секьюріті" про розподіл витрат на професійну правничу допомогу призначено на 12.12.2022.

Від позивача до суду надійшло клопотання про зменшення витрат на правову допомогу, в якому останній просив суд відмовити у їх покладенні на ТОВ "Кластер Україна" у зв`язку з недоведеністю цих витрат.

В судовому засіданні 12.12.2022 представник відповідача підтримав подану заяву про покладення на позивача 20 000 грн. витрат професійної правничої допомоги.

Представник позивача в судовому засіданні заперечив проти задоволення вказаної заяви.

Суд, розглянувши вказану заяву, дійшов висновку про її часткове задоволення, з огляду на наступне.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу ).

У постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 вказано, що метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості: ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;

3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно зі статтею 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин першої та другої статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частина восьма статті 129 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У даному випадку, відповідачем у відзиві на апеляційну скаргу (тобто до закінчення судових дебатів у справі) було заявлено про витрати правничої допомоги, з наданням при цьому відповідних доказів.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу в сумі 20 000,00 грн. заявник надав: копії договору № 01-13/07/22 про надання професійної правничої (правової) допомоги від 13.07.2022, Додатків №3 та № 4 до нього, рахунок на оплату від 14.07.2022 №01-14/07, платіжне доручення від 15.07.2022 №3496.

Позивач, в свою чергу, вказав, що відповідачем не подано детального опису та розрахунку здійсненої правової допомоги з зазначенням часу затраченого на її надання, а отже обсяг послуг є недоведеним.

Стосовно вказаних доводів колегія суддів зазначає наступне.

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 07.09.2020 у справі № 910/4201/19).

Враховуючи те, що згідно п.1.1 Додатку № 4 до договору № 01-13/07/22 про надання професійної правничої (правової) допомоги від 13.07.2022 розмір винагороди, яка сплачується за надання професійної правничої допомоги становить 20 000 грн., тобто адвокатський гонорар визначено у фіксованому розмірі, фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, не обчислюється.

Стосовно відсутності акту здачі-приймання послуг правової допомоги, слід зазначити, що він не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному в ньому розмірі з іншої сторони, оскільки розмір таких витрат має бути доведений та документально обґрунтований, а також відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

У даному випадку, перелік послуг правничої допомоги, наданої в апеляційному суді, наведено у п. 1 Додатку № 3 до договору № 01-13/07/22 про надання професійної правничої (правової) допомоги від 13.07.2022, який включає в себе:

аналіз документів та відомостей ТОВ "Артікард Секьюріті" щодо обставин виникнення заборгованості перед ТОВ "Кластер Україна";

аналіз змісту рішення Господарського суду міста Києва від 10.05.2022 у справі №910/21269/21;

аналіз змісту та обґрунтованості апеляційної скарги ТОВ "Кластер Україна";

підготовка правової позиції та проекту відзиву на апеляційну скаргу;

збір та аналіз документів, які можуть бути письмовими доказами у справі;

представництво інтересів клієнта під час розгляду судом апеляційної інстанції справи №910/21269/21;

консультування клієнта щодо доводів (обґрунтувань) позивача, викладених в апеляційній скарзі та доказів, наданих позивачем для підтвердження своїх доводів та заперечень;

підготовку процесуальних документів у вказаній справі.

Водночас за змістом частини 4 статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 126 ГПК України).

За змістом положень частини п`ятої статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, враховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Наведене вище повністю узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду, викладеної у постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, та твердженням скаржника про те, що суд не може на власний розсуд зменшити судові витрати без клопотання іншої сторони.

Одночасно, загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 ГПК України. Проте, у частині п`ятій наведеної статті цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 129 ГПК України, визначені також положеннями частин шостої, сьомої, дев`ятої статті 129 цього Кодексу.

Відтак, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята, шоста статті 126 ГПК України).

Водночас, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.

При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі №905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19, від 11.02.2021 у справі №920/39/20.

До того ж, у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі №905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, відповідно до якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Колегія суддів зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04).

У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Так, апеляційний суд вважає, що такі послуги, як: аналіз змісту рішення Господарського суду міста Києва від 10.05.2022 у справі №910/21269/21; аналіз змісту та обґрунтованості апеляційної скарги ТОВ "Кластер Україна"; підготовка правової позиції; консультування клієнта щодо доводів (обґрунтувань) позивача, викладених в апеляційній скарзі та доказів, наданих позивачем для підтвердження своїх доводів та заперечень поглинаються такою послугою як підготовка відзиву на апеляційну скаргу.

Крім цього, послуги щодо аналізу документів та відомостей ТОВ "Артікард Секьюріті" щодо обставин виникнення заборгованості перед ТОВ "Кластер Україна", а також збір та аналіз документів, які можуть бути письмовими доказами у справі не відповідають критеріям реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), оскільки перша послуга стосується обставин саме підготовки позовної заяви (щодо обставин виникнення заборгованості), а друга - збір та аналіз документів, які можуть бути письмовими доказами у справі не є доведеною, оскільки при апеляційному перегляді відповідачем жодних нових доказів не подавалося.

Одночасно, враховуючи наявні в матеріалах справи докази, колегія суддів дійшла висновку, що адвокатом було надано відповідачу наступні послуги правничої допомоги в суді апеляційної інстанції: підготовка відзиву на апеляційну скаргу; участь в судових засіданнях (05.09.2022, 03.10.2022, 31.10.2022); ознайомлення з матеріалами справи; підготовка та відповідно подання клопотань про ознайомлення (1 клопотання), а також про проведення судового засідання в режимі відеоконференції (2 клопотання).

Враховуючи наведене вище у сукупності, з огляду на те, що заявлений відповідачем розмір витрат в сумі 20 000 грн. не відповідає критерію розумності, реальності, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення заяви відповідача та покладення на позивача витрат правничої допомоги в сумі 10 000 грн.

З огляду на викладене, судова колегія вважає за необхідне прийняти додаткову постанову, якою заяву відповідача про розподіл витрат на професійну правничу допомогу у справі №910/21269/21 задовольнити частково та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Кластер Україна" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Артікард Секьюріті" 10 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 126, 129, 244, 282 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Артікард Секьюріті" про розподіл витрат на професійну правничу допомогу у справі №910/21269/21 задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Кластер Україна" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Артікард Секьюріті" 10 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

3. У задоволенні решти заяви відмовити.

4. Доручити Господарському суду міста Києва видати відповідний наказ.

5. Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст додаткової постанови складено: 16.12.2022 року.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко

Судді М.А. Руденко

М.А. Барсук