ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без розгляду

13.12.2022м. ДніпроСправа № 904/2533/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне виробниче підприємство "КВАЗАР", м. Київ

до Приватного акціонерного товариства "ІНГУЛЕЦЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості у розмірі 366 148,74 грн

Суддя Золотарьова Я.С.

Без участі представників сторін.

ВСТАНОВИВ

Товариство з обмеженою відповідальністю "Спільне виробниче підприємство "КВАЗАР" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "ІНГУЛЕЦЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ" та просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 366 148,74 грн, з яких: основний борг у розмірі 312 540,00 грн, пеню у розмірі 14 879,40 грн, 3% річних у розмірі 4 073,12 грн, інфляційні втрати у розмірі 34 656,22 грн та судовий збір.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки № 5267-08 від 10.06.2019 щодо своєчасної оплати товару.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 26.08.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Представник відповідача 12.09.2022 подав заперечення проти вирішення спору у господарському суді, в яких зазначив, що відповідно до пункту 9.2 договору, сторони визначили, що у разі, якщо суперечки та розбіжності, які виникли в зв`язку з виконанням цього договору або стосуються його укладення, зміни, порушення умов, недійсності, що не будуть врегульовані шляхом переговорів, їх розгляд здійснюється в Постійно діючому регіональному третейському суді України при Асоціації «Регіональна правова група» відповідно до Регламенту зазначеного суду в тому числі і після закінчення строку дії договору.

Тобто, позивачем та відповідачем було укладено третейську угоду у вигляді третейського застереження у договорі.

Представник позивача 26.09.2022 подав письмові пояснення на заперечення, в яких зазначив, що третейська угода про передання спору на розгляд третейського суду не є відмовою від права на звернення до суду, а одним зі способів реалізації права на захист своїх прав. У зв`язку з викладеним у сторін існує виключно правова можливість, а не обовязок звертатися до третейського суду. При цьому обмеження права звернення до господарського суду не допускається;

Відсутність взаємної згоди саме сторін спору на його вирішення комерційним судом (арбітражем), оформленої відповідним арбітражним застереженням, незалежно від попередньої домовленості про це, унеможливлює розгляд спору таким судом.

Позивач вважає, що третейське застереження не обмежує його у праві на звернення із цим позовом до господарського суду Дніпропетровської області.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 42 господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Згідно пункту 7 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України суд залишає позов без розгляду, якщо сторони уклали угоду про передачу даного спору на вирішення третейського суду або міжнародного комерційного арбітражу, і від відповідача не пізніше початку розгляду справи по суті, але до подання ним першої заяви щодо суті спору надійшли заперечення проти вирішення спору в господарському суді, якщо тільки суд не визнає, що така угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана.

Частиною 1 статті 5 Закону України "Про третейські суди" визначено, що юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про третейські суди" третейська угода - угода сторін про передачу спору на вирішення третейським судом.

Статтею 12 Закону України "Про третейські суди" встановлено, що третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди. Третейська угода укладається у письмовій формі. Третейська угода вважається укладеною, якщо вона підписана сторонами чи укладена шляхом обміну листами, повідомленнями по телетайпу, телеграфу або з використанням засобів електронного чи іншого зв`язку, що забезпечує фіксацію такої угоди, або шляхом направлення відзиву на позов, в якому одна із сторін підтверджує наявність угоди, а інша сторона проти цього не заперечує. Третейська угода має містити відомості про найменування сторін та їх місцезнаходження, предмет спору, місце і дату укладання угоди.

Відповідно до частини 5 статті 4 Господарського процесуального кодексу України угода сторін про передачу спору на розгляд третейського суду (міжнародного комерційного арбітражу) допускається. До третейського суду за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом.

Право сторін на передачу спору для вирішення третейським судом також передбачено статтею 22 Господарського процесуального кодексу України.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки № 5267-08 від 10.06.2019 щодо своєчасної оплати товару.

Пунктом 9.2 договору встановлено, що сторони визначили, що у разі, якщо суперечки та розбіжності, які виникли в зв`язку з виконанням цього договору або стосуються його укладення, зміни, порушення умов, недійсності, що не будуть врегульовані шляхом переговорів, їх розгляд здійснюється в Постійно діючому регіональному третейському суді України при Асоціації «Регіональна правова група» відповідно до Регламенту зазначеного суду в тому числі і після закінчення строку дії договору.

Тобто, між позивачем та відповідачем була укладена третейська угода у вигляді третейського застереження у договорі поставки № 5267-08 від 10.06.2019.

Відповідно до частини 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд зазначає, що Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 28.08.2018 у справі №906/493/16 викладено правовий висновок про те, що:

- у разі наявності арбітражної угоди між сторонами спору та поданого стороною відповідно до вимог ГПК України клопотання про припинення провадження господарський суд може продовжити розгляд справи за умови встановлення в передбаченому законом порядку недійсності, втрати чинності або неможливості виконання вказаної угоди не пізніше початку розгляду справи по суті;

- господарський суд має тлумачити будь-які неточності в тексті арбітражної угоди та розглядати сумніви щодо її дійсності, чинності та виконуваності на користь її дійсності, чинності та виконуваності, забезпечуючи принцип автономності арбітражної угоди;

- суд може визнати угоду такою, що не може бути виконана, внаслідок істотної помилки сторін у назві арбітражу, до якого передається спір (відсилання до неіснуючої арбітражної установи), за умови відсутності в арбітражній угоді вказівки на місце проведення арбітражу чи будь-яких інших положень, які б дозволяли встановити дійсні наміри сторін щодо обрання певної арбітражної установи чи регламенту, за яким має здійснюватись арбітражний розгляд. У разі невизначеності арбітражної установи сторона арбітражної угоди не має обов`язку перед зверненням до компетентного державного суду звертатися до однієї чи декількох арбітражних установ для того, щоб вони вирішили питання щодо своєї компетенції стосовно цього спору.

Судом встановлено, що третейська угода у вигляді третейського застереження у договорі поставки № 5267-08 від 10.06.2019 не визнана недійсною, не втратила чинності та може бути виконана.

При цьому згідно правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду від 12.11.2020 року у справі №910/13366/18, суд зазначає, що укладаючи третейське застереження, сторони зазвичай передбачають передачу до третейського суду будь-яких спорів, у тому числі спорів щодо дійсності самого договору (якщо такі спори прямо не виключені зі сфери третейського застереження). У подальшому, якби сторона могла відмовитися від третейського розгляду і заперечувати компетенцію третейських суддів, посилаючись на недійсність договору, то недобросовісна сторона завжди використовувала би таку можливість для зриву третейського розгляду.

Втім реалізація сторонами права на укладення арбітражної угоди щодо передачі спорів, які виникнуть з укладеного ними правочину чи у зв`язку з ним, на розгляд арбітражу не є відмовою від права на звернення до господарського суду, оскільки являє собою вибір сторонами такого правочину одного із способів реалізації права на звернення за захистом своїх прав.

Так, згідно практики Європейського суду з прав людини звернення фізичних та/або юридичних осіб до третейського суду є правомірним, якщо відмова від послуг державного суду відбулась за вільним волевиявленням сторін спору (рішення у справі «Девір проти Бельгії» від 27.02.1980 року).

За таких обставин, беручи до уваги наведені нормативні приписи та той факт, що між сторонами укладена угода про передачу цього спору на вирішення третейського суду (у вигляді третейського застереження у договорі поставки № 5267-08 від 10.06.2019), суд дійшов висновку про залишення без розгляду позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне виробниче підприємство "КВАЗАР" до Приватного акціонерного товариства "ІНГУЛЕЦЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ" про стягнення заборгованості у розмірі 366 148,74 грн.

Керуючись статтями 123, 231, 240 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне виробниче підприємство "КВАЗАР" (03045, м. Київ, вул. Набережно-Корчуватська, 136-Л; ідентифікаційний код 36177373) до Приватного акціонерного товариства "ІНГУЛЕЦЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ" (50064, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Рудна, 47; ідентифікаційний код 00190905) про стягнення заборгованості у розмірі 366 148,74 грн - залишити без розгляду .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в строки, встановлені статтею 256 Господарського процесуального кодексу України до Центрального апеляційного господарського суду.

Суддя Я.С. Золотарьова