ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" листопада 2022 р. м. Київ Справа № 911/1364/22

Розглянувши матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Газ Ресурс»

до Комунального закладу «Софіївсько-Борщагівського закладу дошкільної освіти «Дивостіт» Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області»

прo стягнення 127 713,31 грн.

Суддя А.Ю. Кошик

При секретарі судового засіданні Фроль В.В.

За участю представників:

позивача: Ільченко А.П.

відповідача: не з`явився

Обставини справи:

Господарським судом Київської області розглядається справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Газ Ресурс» (надалі позивач) до Комунального закладу «Софіївсько-Борщагівського закладу дошкільної освіти «Дивостіт» Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області» (надалі відповідач) прo стягнення 127 713,31 грн.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 22.08.2022 року відкрито провадження у справі № 911/1364/22 за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 27.09.2022 року розгляд справи відкладено на 25.10.2022 року.

У зв`язку із оголошенням сигналу «Повітряна тривога» судове засідання, призначене на 25.10.2022 року, не відбулося і було перенесено на 10.11.2022 року.

В судовому засіданні 10.11.2022 року представник позовача позовні вимоги підтримав, представник відповідача в судове засідання не з`явився.

Відповідно до ч.4 ст.13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.233 Господарського процесуального кодексу України суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення та постанови приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Відповідно до ч.1 ст.240 Господарського процесуального кодексу України рішення суду проголошується у судовому засіданні, яким завершується розгляд справи, публічно, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд може проголосити лише вступну та резолютивну частини рішення.

У зв`язку з чим, в судовому засіданні 10.11.2022 року судом закінчено розгляд справи та за результатами оцінки поданих сторонами доказів, у нарадчій кімнаті, прийнято рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з викладених у позові обставин, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Укр Газ Ресурс» (позивач) та Комунальним закладом «Софіївсько-Борщагівського закладу дошкільної освіти «Дивостіт» Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області» (відповідач) було укладено Договір №02/21 про закупівлю товару від 19.02.2021 року (надалі - Договір).

Строк постачання електричної енергії передбачений умовами Договору - до 31.12.2021 року.

На виконання умов Договору позивач здійснив поставку електричної енергії протягом передбаченого Договором строку.

Позивач зазаначає, що належним чином виконав свої зобов`язання за Договором та поставив відповідачеві у грудні 2021 року обсяг електроенергії у кількості 40 932,00 кВт/год. Однак, відповідач не оплатив вказаний обсяг спожитої електроенергії.

Оскільки, відповідач фактично не підтверджує факт отримання електричної енергії у кількості 40 932,00 кВт/год шляхом підписання Акту приймання-передачі електричної енергії, як це визначено умовами Договору, позивач з метою підтвердження звертався до Оператора системи розподілу електроенергії у Київській області - ПрАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ РЕГІОНАЛЬНІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ».

Адвокатом позивача в рамках надання правової допомоги було подано адвокатський запит № 83 від 10.06.2022 року до ПрАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ РЕГІОНАЛЬНІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ».

У відповідь на адвокатський запит Оператор системи розподілу надав позивачеві Лист № 08/100/5903 від 17.06.2022 року, яким підтверджує факт отримання відповідачем у період з 01 по 31 грудня 2021 року електричної енергії загальною кількістю 40 932,00 кВт/год, яку йому поставив позивач.

Таким чином, наведена в Акті № УГР00004497 приймання-передачі електричної енергії від 31.12.2021 року інформація щодо поставки позивачем відповідачу електричної енергії у період з 01 по 31 грудня 2021 року у кількісті 40 932,00 кВт/год, загальною вартістю згідно договірних умов 142 402,10 грн. підтверджується даними Оператора системи розподілу.

Згідно з п. 5.7. Договору остаточний розрахунок за електричну енергію, спожиту в розрахунковому місяці має бути проведений протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунку, але не пізніше 10 числа місяця наступного за розрахунковим місяцем. Акт № УГР00004497 приймання-передачі електричної енергії від 31.12.2021 року та Рахунок на оплату № 4694 від 31.12.2021 року був наданий відповідачеві у січні 2022 року засобами електронної пошти.

Таким чином, відповідач мав оплатити поставлений Товар згідно Рахунку на № 4694 від 31.12.2021 року у сумі 142 402,10 грн. до 10.02.2022 року.

Як зазначає позивач, відповідач частково оплатив електроенергію за грудень двома платежами у сумі 6 437,08 грн. (підтверджуєтьсч копією Картки рахунку 361 щодо платежу у сумі 54 110,18 грн., з якого зарахуванню підлягає 6 437,08 грн., оскільки решта сплати за попередні періоди), другий платіж у сумі 8 251,71 грн.

Таким чином, намомент звернення до суду заборгованість відповідача перед позивачем складає 127 713,31 грн.

У позові позивач просить стягнути з відповідача 127 713,31 грн. заборгованості за спожиту у грудні 2021 року електроенергію.

Відповідач в ході розгляду спору позовні вимоги не заперечив та не спростував, в судові засідання не з`являвся, відзив на позов не подав.

Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Господарського кодексу України, ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання, зокрема, припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Стаття 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених законом або договором.

Відповідно до п. 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 2 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як передбачено ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст. 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ч. 2 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується існування простроченої заборгованості відповідача в сумі 127 713,31 грн.

Згідно з ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними у розумінні ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Згідно з ч. 2 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Як визначено ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За наслідками розгляду спору суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачем обґрунтовані та доведені, відповідачем не заперечені та не спростовані, тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України понесені позивачем витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача в повному обсязі. Доказів понесення інших судових витрат позивачем не надано та не заявлено до відшкодування.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 79, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Газ Ресурс» до Комунального закладу «Софіївсько-Борщагівського закладу дошкільної освіти «Дивостіт» Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області» прo стягнення 127 713,31 грн. задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з Комунального закладу «Софіївсько-Борщагівського закладу дошкільної освіти «Дивостіт» Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області» (08149, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Софіївська Борщагівка, вул. Чубинського Павла, 6а, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Газ Ресурс» (04080, м. Київ, вул. Новокостянтинівська, 13/10, оф. 201, ) 127 713,31 грн. боргу та 2 481,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

3. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку відповідно до ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя А.Ю. Кошик

повний текст рішення складено 08.12.2022 року