ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2022 року м. ОдесаСправа № 916/1204/22
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Колоколова С.І.

суддів: Разюк Г.П., Савицького Я.Ф.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державного підприємства Національна атомна енергопостачальна компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Південноукраїнська атомна електрична станція» Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»

на рішення Господарського суду Одеської області від „08 вересня 2022, повний текст якого складено та підписано „08 вересня 2022р.

у справі № 916/1204/22

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Радос СВ»

до відповідача: Державного підприємства Національна атомна енергопостачальна компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Південноукраїнська атомна електрична станція» Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»

про стягнення заборгованості за Договором на постачання товару від 25.06.2021 № 53-123-01-21-07003 в розмірі 714 480,00 грн.,

головуючий суддя Шаратов Ю.А.

місце ухвалення рішення: Господарський суд Одеської області

Справа розглянута без повідомлення учасників справи, в порядку письмового провадження.

В С Т А Н О В И В :

У червні 2022 Товариство з обмеженою відповідальністю «Радос СВ» звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Південноукраїнська атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" про стягнення з останнього заборгованості у розмірі 714 480,00 грн. за Договором постачання товару від 25.06.2021 №53-123-01-21-07003 з огляду на невиконання відповідачем своїх зобов`язань за цім договором в частині здійснення оплати за отриманий товар.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 08.09.2022 по справі №916/1204/22 (суддя Шаратов Ю.А.) позов задоволено; стягнуто з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Південноукраїнська атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Радос СВ» 714 480,00 грн., витрати на сплату судового збору в розмірі 10 717,20 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 11 144,84 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Південноукраїнська атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 08.09.2022 у справі №916/1204/22 в частині призначення до стягнення витрат на професійну правничу допомогу, яким зменшити суму стягнення до 1 000 грн.

Зокрема, в апеляційній скарзі скаржник наголошує на тому, що заявлена позивачем до стягнення сума витрат на професійну правничу допомогу не відповідає критеріям реальності та розумності, тим паче, що справа розглядалась за правилами спрощеного провадження, не дотримано критерії реальності адвокатських витрат та розумності їхнього розміру у нескладній (малозначній) справі, представництво в якій позивача не потребувало таких значних витрат.

Щодо стягнення гонорару успіху, апелянт вказує, що додаткова винагорода адвоката за досягнення певного результату не є юридичною послугою за своєю правовою природою та не відноситься до судових витрат, зокрема витрат на професійну правничу допомогу згідно ст. ст..123, 126 ГПК України. На думку скаржника, обов`язковий результат не є професійною правничою допомогою, тому і не повинен відшкодовуватися відповідачем.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.10.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства Національна атомна енергопостачальна компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Південноукраїнська атомна електрична станція» Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на рішення Господарського суду Одеської області від „08 вересня 2022 у справі № 916/1204/22; розгляд апеляційної скарги Державного підприємства Національна атомна енергопостачальна компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Південноукраїнська атомна електрична станція» Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» ухвалено здійснювати у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

14.10.2022 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Радос СВ» до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого позивач просив у задоволенні апеляційної скарги Державного підприємства Національна атомна енергопостачальна компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Південноукраїнська атомна електрична станція» Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на рішення Господарського суду Одеської області від 08.09.2022 у справі №916/1204/22 відмовити в повному обсязі; стягнути з Державного підприємства Національна атомна енергопостачальна компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Південноукраїнська атомна електрична станція» Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» додаткові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 000 грн.

Згідно з ч.13 ст.8 ГПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Статтею 270 ГПК України визначено, що у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених частиною десятою цієї статті та частиною другою статті 271 цього Кодексу.

Приписами частини 10 статті 270 ГПК України визначено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до приписів ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при винесені рішення, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга відповідача (в оскаржуваній ним частині) не підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду Одеської області від 08.09.2022 у справі №916/1204/22 (в оскаржуваній відповідачем частині) не підлягає зміні чи скасуванню, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 04.01.2022 між ТОВ «Радос СВ» та Адвокатським бюро`Шашликов та Пратнери» було укладено Договір про надання правової допомоги № 5/2022.

Відповідно до пункту 1.1 Договору про надання правової допомоги від 04.01.2022 № 5/2022 клієнт доручає, а адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором, протягом 2022 року, а клієнт прийняти і оплатити таку правову допомогу та витрати, необхідні для виконання його доручень, на умовах, у порядку та строки, передбачені цим договором.

Згідно із пунктами 4.1, 4.2, 4.3 Договору про надання правової допомоги від 04.01.2022 № 5/2022 оплата за договором здійснюється не пізніше 3-х днів з моменту отримання клієнтом рахунку. Правову допомогу, що надається адвокатським бюро, клієнт оплачує в гривнях, на підставі рахунку, за вартістю, вказаною в прайс-листі адвокатського бюро. За результатами надання правової допомоги складається акт, що підписується представниками кожної із сторін. В акті вказується обсяг наданої адвокатським об`єднанням правової допомоги і її вартість. Акт надсилається клієнту адвокатським об`єднанням факсимільним зв`язком/електронною поштою або поштою чи вручається нарочно. На письмову вимогу клієнта, адвокатське об`єднання може надавати акти про надання правової допомоги, в яких буде вказано перелік наданої правової допомоги із ідентифікацією.

Відповідно до пунктів 6.2, 6.8 Додатку № 1 до Договору про надання правової допомоги від 04.01.2022, прайс-лист (розмір адвокатського гонорару при юридичному обслуговуванні без фіксованого гонорару): підготовка позовної заяви (до 5 годин) 4 000,00 грн.; участь у суді першої інстанції по майновому спору (підготовка позовної заяви або відзиву на позовну заяву та/або зустрічного позову, підготовка до 3х необхідних процесуальних документів, участь у 1 підготовчому засіданні, 1 засіданні по суті) 10 000,00 грн. + 5 % ціни позову.

10.06.2022 між Адвокатським бюро «Шашликов та Партнери» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Радос СВ» складено Акт про надання правової допомоги, відповідно до якого адвокатське бюро надало, а клієнт прийняв наступну правову допомогу: 4000,00 грн. підготовка позовної заяви про стягнення з Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Південноукраїнська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» грошової заборгованості за договором поставки товару № 53-123-01-21-07003 від 25.06.2021.

Відповідно до статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті 1 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", згідно з якою договір про надання правової допомоги домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За умовами частини третьої статті 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

В силу статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частин першої, третьої статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Частиною четвертою статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з частинами першою, другою статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

В силу приписів частини третьої статті 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

За змістом пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Даний висновок Південно-західного апеляційного господарського суду повністю узгоджується з правовою позицією об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеною в постанові від 03.10.2019 у справі №922/445/19.

Частиною четвертою статті 126 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

У розумінні положень частини п`ятої статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Аналогічна правова позиція Верховного Суду викладена в постанові від 11.09.2020 у справі №922/3724/19.

Колегія суддів враховує, що Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Южно-Українська атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" до суду першої інстанції було подано клопотання про зменшення витрат на оплату професійної правничої допомоги від 04.07.2022 (вх.№12177/22), в якому відповідач, просив, зокрема, зменшити розмір заявленої до відшкодування суми витрат позивача на правову допомогу до 1000 грн.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справах "East/West Alliance Limited" проти України" та "Ботацці проти Італії").

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою, сьомою та дев`ятою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, враховуючи частини п`яту-сьому, дев`яту статті 129 Господарського процесуального кодексу України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково та, відповідно, не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому в судовому рішенні суд повинен навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення.

Аналогічна правова позиція об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду викладена в постанові від 03.10.2019 у справі №922/445/19.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Саме така правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 25.06.2019 у справі №916/1340/18.

Правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 05.02.2019 у справі №906/194/18, акцентує увагу на необхідності дослідження документів на підтвердження обсягу витрат на правову допомогу, у тому числі щодо необхідності наявності розрахунку відповідних витрат, а також оцінки можливого фактичного їх понесення, оскільки у зазначеному випадку встановлення факту понесення витрат залежить від доведення факту надання правової допомоги у відповідних обсягах.

Розглядаючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі. Чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань. Чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами. Та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.

Критерії оцінки поданих заявником доказів суд встановлює самостійно у кожній конкретній справі, виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Даний правовий висновок Верховного Суду викладений в постанові від 28.11.2019 у справі №914/1605/18.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, місцевий господарський суд, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, ціни позову, дійшов обґрунтованого висновку про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4 000,00 грн., що підлягає відшкодуванню та стягненню з Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу Південноукраїнська атомна електрична станція Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом».

Щодо гонорару успіху адвоката, суд зазначив, що сторонами Договору про надання правової допомоги від 04.01.2022 № 5/2022, при визначенні розміру гонорару успіху в сумі 35 724,00 грн., не дотримано критерії реальності адвокатських витрат та розумності їхнього розміру у нескладній (малозначній) справі, представництво в якій позивача не потребувало таких значних витрат та дійшов обґрунтованого висновку про зменшення гонорару успіху до 1 %, а саме до 7 144,84 грн.

Твердження апелянта про неспівмірність зазначених витрат з виконаними адвокатом роботами, обсягом наданих послуг та ціною позову колегією суддів до уваги не приймаються, оскільки скаржником взагалі не конкретизовано, в чому саме полягає така неспівмірність та не подано жодного доказу на підтвердження того, що заявлена до стягнення сума витрат на професійну правничу допомогу не відповідає критеріям співмірності та розумності.

З огляду на викладене, Південно-західний апеляційний господарський суд погоджується з висновком місцевого господарського суду про наявність правових підстав для стягнення з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Южно-Українська атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 11 144,84 грн.

В силу приписів статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Перевіривши відповідно до статті 270 Господарського процесуального кодексу України юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у рішенні місцевого господарського суду, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції об`єктивно розглянув у судовому процесі обставини справи в їх сукупності; дослідив подані сторонами в обґрунтування своїх вимог та заперечень докази; правильно застосував матеріальний закон, що регулює спірні правовідносини, врахував положення статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку із чим дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Доводи скаржника не спростовують висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим підстав для зміни чи скасування оскаржуваного судового рішення в оскаржуваній частині колегія суддів не вбачає.

Щодо заявлених позивачем додаткових витрат на професійну правничу допомогу в апеляційній інстанції, колегія суддів зазначає наступне

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Радос СВ» у відзиві на апеляційну скаргу просило стягнути з відповідача 4000 грн. додаткових витрат на правову допомогу.

Відповідно до приписів статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

За положеннями ч. 1 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частиною 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Крім того, п. 2 ч. 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

За положеннями ч. 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (аналогічна правова позиція міститься у Постанові Верховного Суду від 18.12.2018 р. у справі №910/4881/18).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не надав клопотання щодо зменшення заявленої представником позивача суми на оплату додаткових витрат на правничу допомогу адвоката.

На підтвердження надання правової допомоги суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат (аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 24.09.2020 у справі №520/9408/18).

З матеріалів справи вбачається, що представником позивача - адвокатом Шашликовим Д.Г. до відзиву на апеляційну скаргу додано:

- Копія ордеру на надання правничої (правової допомоги) серія АЕ №1158065 від 13.10.2022;

- Копія Свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серія ДП №3661 від 12.03.2018;

- Копія Акту про надання правової допомоги від 13.10.2022р.;

- Копія довідки про отримання грошових коштів за відзив на апеляційну скаргу.

З наявного в матеріалах справи Договору про надання правової допомоги № 5/2022 від 04.01.2021 (далі Договір) вбачається, що його укладено між ТОВ «Радос СВ» та Адвокатським бюро «Шашликов та Пратнери».

Відповідно до пункту 1.1 Договору про надання правової допомоги від 04.01.2022 № 5/2022 клієнт доручає, а адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором, протягом 2022 року, а клієнт прийняти і оплатити таку правову допомогу та витрати, необхідні для виконання його доручень, на умовах, у порядку та строки, передбачені цим договором.

Згідно із пунктами 4.1, 4.2, 4.3 Договору про надання правової допомоги від 04.01.2022 № 5/2022 оплата за договором здійснюється не пізніше 3-х днів з моменту отримання клієнтом рахунку. Правову допомогу, що надається адвокатським бюро, клієнт оплачує в гривнях, на підставі рахунку, за вартістю, вказаною в прайс-листі адвокатського бюро. За результатами надання правової допомоги складається акт, що підписується представниками кожної із сторін. В акті вказується обсяг наданої адвокатським об`єднанням правової допомоги і її вартість. Акт надсилається клієнту адвокатським об`єднанням факсимільним зв`язком/електронною поштою або поштою чи вручається нарочно. На письмову вимогу клієнта, адвокатське об`єднання може надавати акти про надання правової допомоги, в яких буде вказано перелік наданої правової допомоги із ідентифікацією.

Відповідно до пункту 6.16 Додатку № 1 до Договору про надання правової допомоги від 04.01.2022, прайс-лист (розмір адвокатського гонорару при юридичному обслуговуванні без фіксованого гонорару): підготовка відзиву на апеляційну скаргу (до 5 годин) 4 000,00 грн.

13.10.2022 між Адвокатським бюро «Шашликов та Партнери» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Радос СВ» складено Акт про надання правової допомоги, відповідно до якого адвокатське бюро надало, а клієнт прийняв наступну правову допомогу: 4 000,00 грн. підготовка відзиву на апеляційну скаргу на рішення Господарського суду Одеської області від 08.09.2022 року у справі №916/1204/22 (п.6.16 Договору №5/2022 від 04.01.2022 року.

Таким чином, загальна вартість наданої правової допомоги склала 4 000 грн.

Отже, колегія суддів зазначає, що позивачем надано належні докази в підтвердження його витрат на оплату послуг адвоката, при цьому як вже зазначалось від відповідача заперечення проти заявленого розміру витрат на професійну правничу допомогу не надходило.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що заява позивача про покладення на відповідача додаткових судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4 000,00 грн. підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 276, 281-284

Господарського процесуального кодексу України,

Південно-західний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Южно-Українська атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Одеської області від 08.09.2022 року у справі №916/1204/22 залишити без змін.

3.Стягнути з Державного підприємства Національна атомна енергопостачальна компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Південноукраїнська атомна електрична станція» Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Радос СВ» 4 000 /чотири тисячі/ грн. 00 копійок додаткових судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених за наслідками розгляду апеляційної скарги Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на рішення Господарського суду Одеської області від 08.09.2022 у справі №916/1204/22.

Доручити Господарському суду Одеської області видати відповідний наказ із зазначенням всіх необхідних реквізитів.

Постанова набирає законної з дня її прийняття та не підлягає оскарженню, крім випадків передбачених ст. 287 ГПК України.

Повний текст постанови

складено та підписано

„12 грудня2022 року

Головуючий суддя С.І. Колоколов

Суддя Г.П. Разюк

Суддя Я.Ф. Савицький