РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

17.11.2022Справа № 910/5880/22

Суддя Господарського суду міста Києва Стасюк С.В., за участю секретаря судового засідання Демидової А.А., розглянувши в порядку загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АСД Лекс"

до Державного підприємства "Гарантований покупець"

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго"

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг

про стягнення 12 071 402,07 грн.

Представники учасників справи:

від позивача: Вовк У.Я.;

від відповідача: Корсун Ю.Ю.;

від третьої особи-1: не з`явився;

від третьої особи-2: не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АСД Лекс" (надалі по тексту також - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства "Гарантований покупець" (надалі по тексту також - відповідач) про стягнення 16 579 988,99 грн., у тому числі 13 056 473,20 грн. основного боргу, 1 079 020,21 грн. пені, 913 953,12 грн. штрафу, 1 294 538,98 грн. інфляційних втрат, 236 003,48 грн. 3 % річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за Договором № 528/01 від 19.08.2019 року в частині здійснення повної та своєчасної оплати за відпущену електричну енергію.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.07.2022 відкрито провадження у справі № 910/5880/22, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 18.08.2022.

27.07.2022 до Господарського суду міста Києва від представника позивача надійшли заява про зменшення позовних вимог та клопотання про долучення доказів, у зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача 16 579 988,98 грн., у тому числі 13 056 473,18 грн. основного боргу, 1 079 020,21 грн. пені, 913 953,12 грн. штрафу, 1 294 538,98 грн. інфляційних втрат та 236 003,48 грн. 3 % річних.

28.07.2022 до Господарського суду міста Києва від представника відповідача надійшло клопотання про зменшення розміру неустойки, 3% річних та інфляційних втрат.

28.07.2022 до Господарського суду міста Києва від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

08.08.2022 до Господарського суду міста Києва від третьої особи-1 надійшли пояснення по справі.

15.08.2022 до Господарського суду міста Києва від представника позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої позивач просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

У судовому засіданні 18.08.2022 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 22.09.2022.

19.08.2022 до Господарського суду міста Києва від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив.

26.08.2022 до Господарського суду міста Києва від третьої особи-2 надійшли пояснення по справі.

31.08.2022 до Господарського суду міста Києва від представника відповідача надійшла заява про застосування строків позовної давності по справі.

06.09.2022 до Господарського суду міста Києва від представника відповідача надійшли додаткові письмові пояснення.

19.09.2022 до Господарського суду міста Києва від представника позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог, згідно якої позивач просить стягнути з відповідача 16 327 635,55 грн., у тому числі 12 804 119,76 грн. основного боргу, 1 079 020,21 грн. пені, 913 953,12 грн. штрафу, 1 294 538,98 грн. інфляційних втрат та 236 003,48 грн. 3 % річних.

20.09.2022 до Господарського суду міста Києва від представника відповідача надійшло клопотання про закриття провадження в частині стягнення 252 353,42 грн.

22.09.2022 до Господарського суду міста Києва від представника позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог, згідно якої позивач просить стягнути з відповідача 15 223 601,93 грн., у тому числі 11 700 086,14 грн. основного боргу, 1 079 020,21 грн. пені, 913 953,12 грн. штрафу, 1 294 538,98 грн. інфляційних втрат та 236 003,48 грн. 3 % річних.

22.09.2022 до Господарського суду міста Києва від представника позивача надійшли письмові пояснення по справі.

22.09.2022 до Господарського суду міста Києва від представника відповідача надійшло клопотання про закриття провадження в частині стягнення 2 790 600,34 грн.

У судовому засіданні 22.09.2022 суд оголосив перерву розгляду справи до 29.09.2022.

28.09.2022 до Господарського суду міста Києва від представника відповідача надійшло клопотання про закриття провадження в частині стягнення 1 465 633,14 грн.

29.09.2022 до Господарського суду міста Києва від представника позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог, згідно якої позивач просить стягнути з відповідача 12 071 402,07 грн., у тому числі 8 547 886,28 грн. основного боргу, 1 079 020,21 грн. пені, 913 953,12 грн. штрафу, 1 294 538,98 грн. інфляційних втрат та 236 003,48 грн. 3 % річних.

У судовому засіданні 29.09.2022 задоволено заяву позивача про зменшення позовних вимог та відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про закриття провадження у справі.

У судовому засіданні 29.09.2022 розгляд справи відкладено на 17.11.2022.

16.11.2022 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшло клопотання про закриття провадження у справі. У поданому клопотанні відповідач зазначив, що платіжним дорученням № 262 048 від 18.10.2022 відповідачем сплачено позивачу суму в розмірі 678 317,07 грн.

16.11.2022 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про закриття провадження у справі, відповідно до якої позивач просить суд закрити провадження у справі в частині стягнення 5 186 903,97 грн. та здійснювати розгляд справи з урахуванням загальної суми заборгованості у розмірі 11 393 085,00 грн., у тому числі 7 869 569,21 грн. основного боргу, 1 079 020.21 грн. пені, 913 953,12 грн. штрафу, 1 294 538,98 грн. інфляційних втрат, 236 003,48 грн. 3 % річних. Крім того, позивач просить винести ухвалу, якою повернути позивачу сплачений судовий збір у розмірі 77 803,56 грн.

У судовому засіданні 17.11.2022 на підставі статті 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

19.08.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "АСД Лекс", як продавцем за "зеленим" тарифом та Державним підприємством "Гарантований покупець", як гарантованим покупцем був укладений Договір №528/01 (надалі за текстом також - Договір).

31.03.2020 між сторонами було укладено Додаткову угоду № 850/01/20 до Договору (надалі за текстом також - Додаткова угода №1), згідно якої статті 1-7 Договору були викладені в новій редакції.

26.02.2021 між сторонами було укладено Додаткову угоду 942/01/21 Договору (надалі за текстом також - Додаткова угода №2).

Відповідно до пункту 1.1 в редакції Додаткової угоди № 1, продавець за "зеленим" тарифом зобов`язався продавати, а гарантований покупець зобов`язався купувати всю відпущену електричну енергію, вироблену продавцем за "зеленим" тарифом та здійснювати її оплату відповідно до умов цього договору та законодавства України, у тому числі Порядку купівлі гарантованим покупцем електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел, затвердженого постановою НКРЕКП від 26.04.2019 № 641 (далі - Порядок), або Порядку продажу та обліку електричної енергії, виробленої споживачами, а також розрахунків за неї, затвердженого постановою НКРЕКП від 13.12.2019 № 2804 (далі - Порядок продажу електричної енергії споживачам).

Купівля-продаж електричної енергії за цим Договором здійснюється за умови членства продавця за "зеленим" тарифом у балансуючій групі гарантованого покупця (пункт 2.2 Договору в редакції Додаткової угоди № 1).

Відповідно до пункту 2.3 Договору в редакції Додаткової угоди № 1, продавець за "зеленим" тарифом зобов`язується продавати, а гарантований покупець зобов`язується купувати всю відпущену електричну енергію в точках комерційного обліку електричної енергії генеруючих одиниць продавця за "зеленим" тарифом за встановленим йому "зеленим" тарифом з урахуванням надбавки до тарифу.

Згідно пункту 2.4 Договору в редакції Додаткової угоди № 1, продавець за "зеленим" тарифом продає гарантованому покупцю електричну енергію відповідно до Порядку, якщо продавець є виробником за "зеленим" тарифом, або Порядку продажу електричної енергії споживачам, у разі якщо продавець є споживачем за "зеленим" тарифом, за тарифами, величини яких для кожної генеруючої одиниці за "зеленим" тарифом встановлені Регулятором, у національній валюті України.

Пунктом 2.5 Договору в редакції Додаткової угоди № 1 визначено, що вартість електричної енергії, купленої гарантованим покупцем у продавця за "зеленим" тарифом у розрахунковому місяці, визначається відповідно до глави 10 Порядку або глави 6 Порядку продажу електричної енергії споживачами на підставі тарифів, встановлених НКРЕКП для кожної генеруючої одиниці.

Відповідно до пункту 3.1 Договору в редакції Додаткової угоди № 1, обсяг фактично проданої та купленої електричної енергії визначається відповідно до положень глави 8 Порядку або глави 5 Порядку продажу електричної енергії споживачами на підставі даних обліку, наданих гарантованому покупцю адміністратором комерційного обліку відповідно до глави 7 Порядку або глави 4 Порядку продажу електричної енергії споживачами.

Розрахунок за куплену гарантованим покупцем електроенергію здійснюється грошовими коштами, що перераховуються на поточний рахунок виробника за "зеленим" тарифом, з урахуванням ПДВ (пункт 3.2 Договору в редакції Додаткової угоди № 1).

Згідно пункту 3.3 Договору в редакції Додаткової угоди № 2, оплата електричної енергії, купленої гарантованим покупцем у продавців за "зеленим" тарифом у розрахунковому місяці, оплата продавцем за "зеленим" тарифом частки відшкодування вартості врегулювання небалансу електричної енергії гарантованого покупця, формування актів купівлі-продажу електричної енергії та актів приймання-передачі частки відшкодування вартості врегулювання небалансу електричної енергії гарантованого покупця здійснюються згідно з главою 10 Порядку або главою 6 Порядку продажу електричної енергії споживачам.

Пунктом 4.5 Договору в редакції Додаткової угоди № 1 та Додаткової угоди №2 визначено, що гарантований покупець зобов`язаний: купувати у продавця за "зеленим" тарифом вироблену електричну енергію, за винятком обсягів електричної енергії, необхідних для власних потреб; у повному обсязі здійснювати своєчасні розрахунки за куплену у продавця за "зеленим" тарифом електричну енергію; розраховувати розмір частки відшкодування вартості врегулювання небалансу електричної енергії виробнику за "зеленим" тарифом відповідно до положень глави 9 Порядку.

Відповідно до пункту 7.2. Договору в редакції Додаткової угоди № 1, якщо продавець за "зеленим" тарифом є суб`єктом господарювання, який має ліцензію на провадження господарської діяльності з виробництва електричної енергії та Регулятором вже встановлено йому "зелений" тариф і продавець за "зеленим" тарифом має укладений з оператором системи передачі договір про врегулювання небалансів, цей Договір набирає чинності з дати його підписання сторонами та діє на строк дії за "зеленого" тарифу (до 01.01.2030 року).

На виконання Договору, сторонами були складені та підписані наступні актикупівлі-продажу електричної енергії: за січень 2021 року, продано 122 951.000 кВт/год на загальну суму 645 182,92 грн.; за лютий 2021 року продано 255 314.000 кВт/год на загальну суму 1 339 755,11 грн.; за березень 2021 року продано 1 045 014.000 кВт/год на загальну суму 5 483 690,06 грн.; за квітень 2021 року продано 1 063 434.000 кВт/год на загальну суму 5 403 350,69 грн.; за травень 2021 року продано 1 271 202.000 кВт/год на загальну суму 6 459 028,21 грн.; за липень 2021 року продано 1 681 562.000 кВт/год на загальну суму 8 476 081,42 грн.; за жовтень 2021 року продано 949 107.000 кВт/год на загальну суму 4 588 059,17 грн.; за лютий 2022 року продано 459 845.000 кВт/год на загальну суму 2 168 794,56 грн.; за березень 2022 року продано 467 427.000 кВт/год на загальну суму 2 204 554,01 грн.; за квітень 2022 року продано 607 809.000 кВт/год на загальну суму 2 866 646,05 грн.; за травень 2022 року продано 718 820.000 кВт/год на загальну суму 3 390 213,90 грн.

Позивач, у позовній заяві вказує, що відповідач здійснив лише часткову оплату за відпущену електричну енергію, вироблену за "зеленим" тарифом, а саме: за січень 2021 року перераховано 45 162,79 грн. з необхідних 645 182,92 грн.; за лютий 2021 року перераховано 93 782,84 грн. з необхідних 1 339 755,11 грн.; за березень 2021 року перераховано 383 858,28 грн. з необхідних 5 483,690,06 грн.; за квітень 2021 року перераховано 378 234,55 грн. з необхідних 5 403 350,69 грн.; за травень 2021 року перераховано 1 291 805,61 грн. з необхідних 6 459 028,21 грн.; за липень 2021 року перераховано 1 695 216,21 грн. з необхідних 8 476 081,42 грн.; за жовтень 2021 року перераховано 1 759 424,87 грн. з необхідних 4 588 059,17 грн.; за лютий 2022 року перераховано 410 016,76 грн. з необхідних 2 168 794,56 грн.; за березень 2022 року перераховано 1 823 526,22 грн. з необхідних 2 204 554,01 грн.; за квітень 2022 року перераховано 2 371 184,47 грн. з необхідних 2 866 646,05 грн. та за травень 2022 року було перераховано 2 804 260,58 грн. з необхідних 3 390 213,90 грн.

Таким чином, загальна суму заборгованості за періоди: січень-травень 2021 року, липень 2021 року, жовтень 2021 року та лютий-травень 2022 року становить 13 056 473,18 грн.

Після відкриття провадження у справі, відповідач продовжив погашення заборгованості за Договором, а саме:

15.09.2022 відповідачем було частково погашено заборгованість на суму 252 353,42 грн., що складається з 45 162,79 грн., що були сплачені в рахунок погашення боргу за січень 2021 року (борг за вказаний період погашено в повному обсязі); 93 782,84 грн., що були сплачені в рахунок погашення боргу за лютий 2021 року (борг за вказаний період погашено в повному обсязі); 113 407,79 грн., що були сплачені в рахунок погашення боргу за березень 2021 року (залишок боргу до сплати за вказаний період 270 450, 49 грн.).

20.09.2022 відповідачем було частково погашено заборгованість на суму 1 103 033,62 грн., що складається з 270 450,49 грн., що були сплачені в рахунок погашення боргу за березень 2021 року (борг за вказаний період погашено в повному обсязі); 378 234,55 грн., що були сплачені в рахунок погашення боргу за квітень 2021 року (борг за вказаний період погашено в повному обсязі); 455 348,58 грн., що були сплачені в рахунок погашення боргу за травень 2021 року (залишок боргу до сплати за вказаний період 836 457,03 грн.).

22.09.2022 відповідачем було частково погашено заборгованість на суму 1 918 369,41 грн., що складається з 836 457,03 грн., що були сплачені в рахунок погашення боргу за травень 2021 року (борг за вказаний період погашено в повному обсязі); 850 109,69 грн., що були сплачені в рахунок погашення боргу за липень 2021 року (залишок боргу до сплати за вказаний період 845 106,52 грн.); 231 802,69 грн., що були сплачені в рахунок погашення боргу за липень 2021 року (залишок боргу до сплати за вказаний період 613 303,83 грн.).

28.09.2022 відповідачем було частково погашено заборгованість на суму 1 233 830,45 грн., що складається з 613 303,83 грн., що були сплачені в рахунок погашення боргу за липень 2021 року (борг за вказаний період погашено в повному обсязі); 620 526,62 грн., що були сплачені в рахунок погашення боргу за жовтень 2021 року (залишок боргу до сплати за вказаний період 1 138 898,25 грн.).

Враховуючи заяви про зменшення позовних вимог, позивач просить стягнути з відповідача 12 071 402,07 грн., у тому числі 8 547 886,28 грн. основного боргу, 1 079 020,21 грн. пені, 913 953,12 грн. штрафу, 1 294 538,98 грн. інфляційних втрат та 236 003,48 грн. 3 % річних.

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги з урахуванням поданих заяв про зменшення позовних вимог підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Основними видами господарських зобов`язань є майново-господарські зобов`язання та організаційно-господарські зобов`язання.

Згідно з статтею 174 Господарського кодексу України, господарські зобов`язання можуть виникати: безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність; з акту управління господарською діяльністю; з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать; внаслідок заподіяння шкоди суб`єкту або суб`єктом господарювання, придбання або збереження майна суб`єкта або суб`єктом господарювання за рахунок іншої особи без достатніх на те підстав; у результаті створення об`єктів інтелектуальної власності та інших дій суб`єктів, а також внаслідок подій, з якими закон пов`язує настання правових наслідків у сфері господарювання.

Відповідно до частини 1 статті 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За змістом статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно із частиною 1 статті 13 Цивільного кодексу України, цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

Положеннями статті 14 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства.

За змістом статей 627, 628, 630 Цивільного кодексу України та відповідно до статті 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договором може бути встановлено, що його окремі умови визначаються відповідно до типових умов договорів певного виду, оприлюднених у встановленому порядку.

В межах дії Договору між позивачем та відповідачем виникли правовідносини купівлі-продажу виробленої позивачем електричної енергії за "зеленим" тарифом.

Згідно зі статтею 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до частини 1 статті 714 Цивільного кодексу України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Згідно з частиною 2 статті 714 Цивільного кодексу України, до договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Частиною 1 статті 275 Господарського кодексу України встановлено, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється, як правило, у формі попередньої оплати. За погодженням сторін можуть застосовуватися планові платежі з наступним перерахунком або оплата, що провадиться за фактично відпущену енергію (частини 6 та 7 статті 276 Господарського кодексу України).

Згідно частини 3 статті 65 Закону України "Про ринок електричної енергії", договір купівлі-продажу електричної енергії за "зеленим" тарифом укладається між гарантованим покупцем та виробником або споживачем, які виробляють електричну енергію з альтернативних джерел енергії (крім доменного та коксівного газів, а з використанням гідроенергії - лише мікро-, міні- та малими гідроелектростанціями) на весь строк дії "зеленого" тарифу.

Відповідний типовий договір купівлі-продажу електричної енергії за "зеленим" тарифом між гарантованим покупцем та суб`єктом господарювання, що виробляє електричну енергію з використанням альтернативних джерел енергії було затверджено постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 26.04.19 № 641 (із змінами).

Частиною 2 статті 65 Закону України "Про ринок електричної енергії" визначено, що гарантований покупець зобов`язаний купувати у суб`єктів господарювання, яким встановлено "зелений" тариф, або у суб`єктів господарювання, які за результатами аукціону набули право на підтримку, всю відпущену електричну енергію, вироблену на об`єктах електроенергетики з альтернативних джерел енергії (а з використанням гідроенергії - вироблену лише мікро-, міні- та малими гідроелектростанціями), за встановленим їм "зеленим" тарифом, аукціонною ціною з урахуванням надбавки до нього/неї протягом всього строку застосування "зеленого" тарифу або строку дії підтримки, якщо такі суб`єкти господарювання входять до складу балансуючої групи гарантованого покупця. При цьому у кожному розрахунковому періоді (місяці) обсяг відпуску електричної енергії, виробленої на об`єкті електроенергетики з альтернативних джерел енергії (а з використанням гідроенергії - лише мікро-, міні- та малими гідроелектростанціями), визначається за вирахуванням обсягу витрат електричної енергії на власні потреби в електричній енергії відповідного об`єкта електроенергетики згідно з показниками приладів обліку на власні потреби.

Гарантований покупець зобов`язаний купувати електричну енергію, вироблену генеруючими установками споживачів, у тому числі енергетичних кооперативів, встановлена потужність яких не перевищує 150 кВт, за "зеленим" тарифом в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії такими споживачами.

За змістом частин 4 та 5 статті 65 Закону України "Про ринок електричної енергії", гарантований покупець зобов`язаний купувати весь обсяг електричної енергії, відпущеної виробниками, які за результатами аукціону набули право на підтримку, за аукціонною ціною з урахуванням надбавки до неї протягом всього строку надання підтримки, якщо такі виробники входять до складу балансуючої групи гарантованого покупця.

Обсяг відпущеної такими виробниками електричної енергії у кожному розрахунковому періоді (місяці) визначається за вирахуванням обсягу витрат електричної енергії на власні потреби в електричній енергії відповідного об`єкта електроенергетики згідно з показниками приладів обліку на власні потреби.

Купівля-продаж такої електричної енергії здійснюється на підставі договору купівлі-продажу електричної енергії між гарантованим покупцем та суб`єктом господарювання, який за результатами аукціону набув право на підтримку, що укладається відповідно до частини п`ятої статті 71 цього Закону.

Гарантований покупець здійснює оплату електричної енергії, купленої за "зеленим" тарифом та за аукціонною ціною, за фактичний обсяг відпущеної електричної енергії на об`єктах електроенергетики, що використовують альтернативні джерела енергії (а з використанням гідроенергії - вироблену лише мікро-, міні- та малими гідроелектростанціями), на підставі даних комерційного обліку, отриманих від адміністратора комерційного обліку, у порядку та строки, визначені відповідними договорами.

Суд встановив, що на підставі укладеного Договору № 528/01 від 19.08.2019 позивач, за періоди: січень-травень 2021 року, липень 2021 року, жовтень 2021 року та лютий-травень 2022 року продав, а відповідач придбав електричну енергію на загальну суму 43 025 356,10 грн., вартість якої відповідач частково сплатив, тим самим визнав факт здійснення поставки.

Станом на дату подання позову та відкриття провадження у справі, загальна суму заборгованості відповідача за поставлену згідно Договору електричну енергію за період січень-травень 2021 року, липень 2021 року, жовтень 2021 року та лютий-травень 2022 року становила 13 056 473,18 грн.

На підставі наявних в матеріалах справи доказів суд встановив, що відповідач частково погасив заборгованість перед позивачем, а саме: 15.09.2022 перерахував грошові кошти у загальній сумі 252 353,42 грн.; 20.09.2022 перерахував грошові кошти у загальній сумі 1 103 033,62 грн.; 22.09.2022 перерахував грошові кошти у загальній сумі 1 918 369,41 грн. та 28.09.2022 перерахував грошові кошти у загальній сумі 1 233 830,45 грн.

Відповідно до поданої позивачем 29.09.2022 заяви про зменшення позовних вимог, позивач визначив розмір основного боргу у сумі 8 547 886,28 грн.

Згідно пункту 3.3 Договору в редакції Додаткової угоди № 2, оплата електричної енергії, купленої гарантованим покупцем у продавців за "зеленим" тарифом у розрахунковому місяці, оплата продавцем за "зеленим" тарифом частки відшкодування вартості врегулювання небалансу електричної енергії гарантованого покупця, формування актів купівлі-продажу електричної енергії та актів приймання-передачі частки відшкодування вартості врегулювання небалансу електричної енергії гарантованого покупця здійснюються згідно з главою 10 Порядку або главою 6 Порядку продажу електричної енергії споживачам.

Відповідно до п. 10.1 Порядку до 15 числа (включно) розрахункового місяця гарантований покупець здійснює оплату платежу продавцям із забезпеченням їм пропорційної оплати відповідно до оперативних даних щодо обсягу товарної продукції, наданої АКО, підписаної КЕП уповноваженої особи, за перші 10 днів розрахункового місяця, що визначається відповідно до обсягів відпуску електричної енергії генеруючими одиницями продавця, що визначені відповідно до пунктів 8.7 та 8.8 глави 8 цього Порядку, з урахуванням авансових платежів та заборгованості продавця перед гарантованим покупцем за спожиту електричну енергію.

До 25 числа (включно) розрахункового місяця гарантований покупець здійснює оплату платежу продавцям із забезпеченням їм пропорційної оплати відповідно до оперативних даних щодо обсягу товарної продукції, наданої АКО, підписаної КЕП уповноваженої особи, за перші 20 днів розрахункового місяця, що визначається відповідно до обсягів відпуску електричної енергії генеруючими одиницями продавця, що визначені відповідно до пунктів 8.7 та 8.8 глави 8 цього Порядку, з урахуванням авансових платежів та заборгованості продавця перед гарантованим покупцем за спожиту електричну енергію.

Якщо надходження оперативних даних щодо обсягу товарної продукції за перші 10 та 20 днів розрахункового місяця від АКО припадає на день здійснення авансового платежу та/або на вихідний день, то оплата платежу продавцям із забезпеченням їм пропорційної оплати здійснюється впродовж двох робочих днів після отримання даних.

Пунктом 10.4 Порядку встановлено, що після отримання від продавця акта купівлі-продажу протягом трьох робочих днів з дати оприлюднення рішення Регулятора щодо затвердження розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, наданої гарантованим покупцем у розрахунковому місяці, гарантований покупець здійснює остаточний розрахунок з продавцем із забезпеченням йому 100 % оплати відпущеної електричної енергії попереднього розрахункового періоду (місяця) з урахуванням авансових платежів.

У разі необхідності оплати продавцем спожитої електричної енергії продавець здійснює таку оплату протягом двох робочих днів з дати отримання від гарантованого покупця підписаного КЕП уповноваженої особи акта купівлі-продажу.

Відповідно до частини 5 статті 65 Закону України "Про ринок електричної енергії" гарантований покупець здійснює оплату електричної енергії, купленої за "зеленим" тарифом та за аукціонною ціною, за фактичний обсяг відпущеної електричної енергії на об`єктах електроенергетики, що використовують альтернативні джерела енергії (а з використанням гідроенергії - вироблену лише мікро-, міні- та малими гідроелектростанціями), на підставі даних комерційного обліку, отриманих від адміністратора комерційного обліку, у порядку та строки, визначені відповідними договорами.

В свою чергу, з метою забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії Порядком на гарантованого покупця та оператора систем передачі, яким є Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" (третя особа-1), покладено обов`язок укладення договору про надання послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії.

Зокрема, за приписами пункту 3.1 Порядку на гарантованого покупця, ПУП та ОСП на строк визначений законодавством покладаються спеціальні обов`язки із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії.

Для надання послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел Гарантований покупець або ПУП укладають з ОСП договір про надання послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел (п. 3.2 Порядку). Отже, позивач не є учасником правовідносин, що виникають в рамках надання послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел.

Порядок оплати послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії врегульовано главою 12 Порядку. За її приписами гарантованому покупцю здійснюється оплата його послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії за розрахунковий місяць, що визначається як сума платежу, що становить різницю між вартістю електричної енергії, купленої гарантованим покупцем у виробників за "зеленим" тарифом, та її вартістю під час продажу на РДН (ринку добу на перед) та ВДР (внутрішньодобовому ринку), витрат гарантованого покупця, пов`язаних із врегулюванням небалансів електричної енергії балансуючої групи виробників за "зеленим" тарифом, та витрат, передбачених кошторисом гарантованого покупця на його діяльність. До 14 числа (включно) розрахункового місяця ОСП (оператор системи передачі) здійснює повну оплату авансового платежу гарантованому покупцю із забезпеченням йому вартості оперативної величини послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії за перші 10 днів розрахункового місяця. До 24 числа (включно) розрахункового місяця ОСП здійснює повну оплату авансового платежу гарантованому покупцю із забезпеченням йому вартості оперативної величини послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії за перші 20 днів розрахункового місяця. Протягом одного робочого дня з дати затвердження Регулятором розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, наданої гарантованим покупцем у розрахунковому місяці, ОСП здійснює остаточний розрахунок із гарантованим покупцем із забезпеченням йому 100 % оплати фактично наданої послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел за розрахунковий місяць відповідно до розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, затвердженої Регулятором, з урахуванням попередньо сплачених авансових платежів.

Наведене свідчить про те, що правовідносини, які виникають за договором купівлі-продажу електричної енергії за "зеленим" тарифом, та правовідносини, які виникають за договором про надання послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, незважаючи на їхню пов`язаність, є самостійним зобов`язаннями, з самостійними предметами та суб`єктами. Ні Договір, ні Порядок не містять умов та правил, які би визначали стан виконання гарантованим покупцем обов`язків за Договором в залежності від виконання приватним акціонерним товариством "Національна енергетична компанія "Укренерго" обов`язків за договором про надання послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії.

Правовідносини за Договором за своєю правовою природою є правовідносинами купівлі-продажу. Вартість поставленої електричної енергії визначається сторонами у відповідних актах купівлі-продажу. Саме на підставі цих актів Регулятор приймає рішення щодо розміру вартості, а не навпаки. А тому таке рішення Регулятора не є відкладальною обставиною в розумінні статті 212 Цивільного кдексу України, з настанням якої настає обов`язок з оплати.

Частиною 1 статті 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується наявність у відповідача грошового зобов`язання по сплаті на користь позивача заборгованості за придбану електричну енергію згідно Договору у розмірі 8 547 886,28 грн.

Водночас, суд встановив, що 18.10.2022 відповідачем було частково погашено основну заборгованість на суму 678 317,07 грн., які були сплачені в рахунок погашення боргу за жовтень 2021 року.

У зв`язку з цим припинення існування предмета спору в частині 678 317,07 грн. відбулося в процесі розгляду справи, тоді як на момент виникнення спору між сторонами відповідний предмет спору існував.

Пунктом 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається (частина 3 статті 231 Господарського процесуального кодексу України).

Закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми Господарського процесуального кодексу України можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи.

З огляду на зазначене, провадження у справі № 910/5880/22 в частині стягнення з відповідача 678 317,07 грн. основного боргу підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю предмету спору у відповідній частині через виконання зобов`язання відповідачем в процесі розгляду справи.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що заборгованість відповідача перед позивачем за поставлену, згідно Договору електричну енергію становить 7 869 569,21 грн., докази сплати якої в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з приписами статей 216 - 218 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій.

Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. Господарські санкції застосовуються в установленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин. Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

У статті 611 Цивільного кодексу України встановлено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Норма щодо стягнення неустойки узгоджена сторонами у пункті 4.6.Договору, а отже є обов`язковою до виконання.

Відповідно до пункту 4.6. Договору в редакції Додаткової угоди № 2, гарантованому покупцю нараховується пеня в розмірі 0,1% від неоплаченої згідно з пунктом 10.4 глави 10 Порядку або пункту 6.3. глави 6 Порядку продажу електричної енергії споживачами суми (але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діє на день розрахунку) за кожен день прострочення оплати. З гарантованого покупця може стягувалися додатково штраф у розмірі 7% від неоплаченої згідно з пунктом 10.4 глави 10 Порядку або пункту 6.3. глави 6 Порядку продажу електричної енергії споживачами суми за ненадходження понад 30 днів на рахунок продавця за "зеленим" тарифом належних коштів відповідно до порядку оплати. Сплата гарантованим покупцем пені та штрафу здійснюється з поточних рахунків гарантованого покупця на поточні рахунки продавців за "зеленим" тарифом.

Позивач просить стягнути з відповідача: 1 079 020,21 грн. пені, 913 953,12 грн. штрафу, 1 294 538,98 грн. інфляційних втрат, 236 003,48 грн. 3 % річних.

Здійснивши за допомогою інформаційно-пошукової системи "Ліга" перерахунок заявлених позивачем 1 079 020,21 грн. пені та 913 953,12 грн. штрафу, стягнення яких передбачено пунктом 4.6. Договору в редакції Додаткової угоди № 2, суд дійшов висновку, що наданий позивачем розрахунок є обґрунтований та арифметично вірним, а тому вказані позовні вимоги підлягають задоволенню.

Окрім цього, відповідно до частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) стаття 610 Цивільного кодексу України кваліфікує як порушення зобов`язання.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки судом встановлено факт прострочення виконання відповідачем зобов`язання по оплаті електричної енергії, поставленої позивачем, то вимоги останнього про стягнення 1 294 538,98 грн. інфляційних втрат та 236 003,48 грн. 3 % річних є законними, обґрунтованими та арифметично вірними.

Відповідачем було подано клопотання про застосування строку позовної давності до вимог про стягнення неустойки.

Згідно зі статтею 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до частини 1 статті 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

В свою чергу статтею 258 Цивільного кодексу України, визначено, що для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до статті 267 Цивільного кодексу України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Разом з тим, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, строки позовної давності розраховуються з урахуванням заходів щодо запобігання виникненню, поширенню і розповсюдженню епідемій, пандемій коронавірусної хвороби (COVID-19) відповідно до приписів Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30.03.2020 № 540-ІХ.

Вказаним законом розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України доповнено пунктом 12 такого змісту: "12. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" від 11.03.2020 № 211 (зі змінами та доповненнями) та Постановою КМУ "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" від 09.12.2020 № 1236 (зі змінами та доповненнями) карантин встановлено з 12.03.2020 до 01.10.2021 на всій території України.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.2021 карантин продовжено до 31.12.2021.

Постановою Кабінету Міністрів України "Про внесення змін до розпорядження Кабінету Міністрів України від 25 березня 2020 р. № 338 і постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 р. № 1236" від 19.08.2022 № 928 було продовжено до 31.12.2022 на всій території України карантин через COVID-19 та режим надзвичайного стану.

З огляду на те, що позивач звернувся до суду із позовом 13.07.2022, враховуючи строки початку перебігу позовної давності та продовження законом строків позовної давності на строк дії карантину, суд дійшов до висновку, що звернення до суду з вимогами про стягнення з відповідача пені та штрафу (неустойки) відбулось в межах строку позовної давності та відповідно про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення неустойки в повному обсязі.

Відповідачем заявлене клопотання про зменшення розміру неустойки, 3% річних та інфляційних втрат до 1%.

Відповідно до статті 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно з частиною 3 статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

При цьому згідно положень частини 1 статті 550 Цивільного кодексу України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Разом з цим, наявність у кредитора можливості стягувати із покупця надмірні грошові суми як неустойку змінює її дійсне правове призначення. Неустойка має на меті, насамперед, стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не може становити непомірний тягар для покупця і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора. Таку правову позицію викладено і в рішенні Конституційного Суду України від 11.07.2013 №7-рп/2013.

Вирішуючи питання про зменшення розміру штрафних санкцій, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру штрафних санкцій наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків. Майновий стан сторін та соціальна значущість підприємства мають значення для вирішення питання про зменшення штрафних санкцій.

Також при вирішенні питання про можливість зменшення неустойки суд повинен брати до уваги не лише майновий стан боржника, але й майновий стан стягувача, тобто, врахувати інтереси обох сторін.

При цьому зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, і за відсутності у законі переліку обставин, які мають істотне значення, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Господарський суд об`єктивно повинен комплексно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання) тощо.

При цьому реалізуючи свої дискреційні повноваження, передбачені статтею 551 Цивільного кодексу України та статтею 233 Господарського кодексу України щодо права зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій, суд повинен забезпечити баланс інтересів сторін справи з урахуванням встановлених обстави справи та не допускати фактичного звільнення від їх сплати без належних правових підстав.

В свою чергу, відповідач, заявивши клопотання про зменшення розміру неустойки не надав суду достатніх доказів та не навів обставин, які могли свідчити про поважність причин неналежного виконання зобов`язання, винятковість обставин чи невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) 3% річних та інфляційних втрат, наслідкам порушення зобов`язання. Також відповідач не вказав про жодні обставини, які могли б свідчити про майновий стан сторін та соціальну значущість підприємства, що мають значення для вирішення питання про зменшення штрафних санкцій.

Враховуючи викладене, суд не вбачає об`єктивних підстав для зменшення розміру неустойки, 3% річних та інфляційних втрат до 1%.

Згідно статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами 1-3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень статті 74 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з статтею 79 Господарського процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Таким чином, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають частковому задоволенню у розмірі 7 869 569,21 грн. основного боргу, 1 079 020.21 грн. пені, 913 953,12 грн. штрафу, 1 294 538,98 грн. інфляційних втрат та 236 003,48 грн. 3 % річних.

Відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати (судовий збір) у розмірі 170 896,28 грн. покласти на відповідача.

Керуючись ст. 129, 231, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "АСД Лекс" до Державного підприємства "Гарантований покупець", за участю третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго", третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про стягнення 12 071 402,07 грн. - задовольнити частково.

2.Закрити провадження у справі № 910/5880/22 в частині стягнення 678 317,07 грн. основного боргу.

3.Стягнути з Державного підприємства "Гарантований покупець" (01032, м. Київ, вул. С. Петлюри, 27, ідентифікаційний код 43068454) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АСД Лекс" (01004, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 9/2 оф.30, ідентифікаційний код 40367181) 7 869 569 (сім мільйонів вісімсот шістдесят дев`ять тисяч п`ятсот шістдесят дев`ять) гривень 21 коп. основного боргу, 1 079 020 (один мільйон сімдесят дев`ять тисяч двадцять) гривень 21 коп. пені, 913 953 (дев`ятсот тринадцять тисяч дев`ятсот п`ятдесят три) гривні 12 коп. штрафу, 1 294 538 (один мільйон двісті дев`яносто чотири тисячі п`ятсот тридцять вісім) гривень 98 коп. інфляційних втрат, 236 003 (двісті тридцять шість тисяч три) гривні 48 коп. 3 % річних, 170 896 (сто сімдесят тисяч вісімсот дев`яносто шість) гривень 28 коп. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 05.12.2022.

Суддя С. В. Стасюк