ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
24.11.2022 Справа № 905/2203/21
Суддя господарського суду Донецької області Макарова Ю.В., при секретарі судового засідання Григор`євій М.В. (помічник за дорученням) розглянувши у підготовчому засіданні справу за позовом
позивача-1: ОСОБА_1 , м.Львів,
позивача-2: ОСОБА_2 , м.Львів,
позивача-3: ОСОБА_3 , м.Ужгород,
позивача-4: ОСОБА_4 , м.Дніпро,
позивача-5: Товариства з обмеженою відповідальністю ВЕЛМА УКРАЇНА, м.Запоріжжя,
позивача-6: ОСОБА_5 , с.Велика Загорівка, Борзнянський район, Чернігівської області,
до відповідача-1: Приватного акціонерного товариства Маріупольський металургійний комбінат ім.Ілліча, м.Маріуполь Донецької області,
відповідача-2: Компанії BARLENKO LTD, Nicosia, Cyprus,
відповідача-3: Компанії METINVEST MANAGEMENT B.V., м.Гаага, Нідерланди,
про визнання правочину недійсним та стягнення сум компенсації за вилучені акції, збитків за неотриманні дивіденди,
за участю представників сторін:
від позивачів: Погрібна С.О. - адвокат на підставі ордерів (в режимі відеоконференції)
від відповідача 1: Чайкіна К.О адвокат на підставі ордеру (в режимі відеоконференції)
від відповідача 2,3: не з`явилися
Позивачі: ОСОБА_1 , м.Львів, ОСОБА_2 , м.Львів, ОСОБА_3 , м.Ужгород, ОСОБА_4 , м.Дніпро, Товариство з обмеженою відповідальністю ВЕЛМА УКРАЇНА, м.Запоріжжя, ОСОБА_5 , с.Велика Загорівка, Борзнянський район, Чернігівської області, звернулись до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача-1: Приватного акціонерного товариства Маріупольський металургійний комбінат ім.Ілліча, м.Маріуполь Донецької області, відповідача-2: Компанії BARLENKO LTD, Nicosia, Cyprus, відповідача-3: Компанії METINVEST MANAGEMENT B.V., м.Гаага, Нідерланди, у якому просять суд визнати недійсним правочин щодо процедури обов`язкового продажу (примусового викупу) належних їм на праві власності акцій Приватного акціонерного товариства Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча та стягнути суми компенсації за вилучені акції, збитків за неотриманні дивіденди.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивачі посилаються на порушення норм законодавства під час процедури примусового викупу належних їм акцій Приватного акціонерного товариства Маріупольський металургійний комбінат ім.Ілліча, несправедливу вартість викупу акцій позивачів, внаслідок чого останнім спричинені збитки у заявленому розмірі.
Ухвалою господарського суду від 20.12.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі 905/2203/21, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження.
10.01.2022 через канцелярію суду від відповідача-1 надійшло клопотання №9/171 від 04.01.2022, в якому просить зупинити провадження у справі 905/2203/21 в тому числі до вирішення Господарським судом Донецької області спору у справі 905/379/21 та набрання судовим рішенням у справі №905/379/21 законної сили.
18.01.2022 через канцелярію суду від представника позивачів надійшли заперечення на клопотання про зупинення провадження у справі №905/2203/21до закінчення розгляду справи №905/379/21, в якому просить суд відмовити у його задоволенні.
Ухвалою суду від 26.10.2022 призначене підготовче судове засідання на 24.11.2022 о 14:30год.
У підготовчому засіданні 24.11.2022 взяли участь представник позивачів та представник відповідача-1 (в режимі відеконференції).
Представник відповідача-1 підтримав клопотання про зупинення провадження до вирішення спору у справі №905/379/21 та набрання судовим рішенням у справі законної сили. Представник позивачів заперечив проти клопотання про зупинення провадження до розгляду справи №905/379/21 з підстав, викладених письмово, звертав увагу на правові позиції Верховного Суду у постанові від 15.06.2022 по справі № 905/671/19.
Розглянувши у підготовчому засіданні клопотання відповідача-1 №9/171 від 04.01.2022 про зупинення провадження по справі №905/2203/21 до вирішення Господарським судом Донецької області спору у справі 905/379/21 та набрання судовим рішенням у справі №905/379/21 законної сили, суд зазначає наступне.
Компанія Barlenсo Ltd (Республіка Кіпр) примусово викупила акції Приватного акціонерного товариства Маріупольський металургійний комбінат ім.Ілліча у міноритарних акціонерів (позивачів у справі) на підставі публічної безвідкличної вимоги про придбання акцій в усіх власників акцій від 19.03.2018.
Викуп відбувся відповідно до положень ст.65-2 Закону "Про акціонерні товариства" (процедура сквіз-ауту).
В процесі викупу Наглядова рада ПАТ Маріупольський металургійний комбінат ім.Ілліча своїм рішенням затвердила ринкову ціну однієї акції у розмірі 0,08грн на підставі даних Звіту про оцінку.
Позивачі вважають таку ціну несправедливою з урахуванням показників звітності товариства, суттєво заниженою, стверджують, що примусовий викуп акцій був здійснений з грубим порушенням їх права власності, що і стало підставою для звернення до суду з позовом до ПАТ Маріупольський металургійний комбінат ім.Ілліча про визнання недійсним правочину щодо процедури обов`язкового продажу акцій та стягнення компенсації з розрахунку за одну акцію у розмірі 2,441грн., збитків у вигляді недоотриманих дивідендів.
Порядок та умови зупинення провадження у справі врегульовано положеннями статей 227, 228 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).
За приписами ч.5 статті 227 ГПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.229 ГПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 5 частини першої статті 227 цього Кодексу - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.
Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, чим обумовлюється неможливість розгляду справи.
Під неможливістю розгляду зазначеної справи слід розуміти неможливість для цього господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи цьому господарському суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин.
Пов`язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема факти, що мають преюдиціальне значення. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.
Отже, для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному конкретному випадку зобов`язаний з`ясовувати: 1) як пов`язана справа, яка розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом; 2) чим обумовлюється неможливість розгляду справи.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 10.09.2019 у справі №922/1962/17, від 17.12.2019 у справі № 917/131/19.
В обґрунтування поданого клопотання відповідач-1 посилається на те, що в провадженні господарського суду Донецької області знаходиться справа №905/379/21 за позовом ОСОБА_6 м.Маріуполь до Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» м.Маріуполь, Barlenko LTD Кіпр та Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк» м.Київ. Однією із позовних вимог у цій справі є визнання недійсною публічної безвідкличної вимоги від 19.03.2018 року та застосування наслідків недійсності щодо простих іменних акцій Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» м.Маріуполь. За твердженням заявника, вимоги позивачів в справах №905/379/21 та №905/2203/21 ґрунтуються на тому, що затверджена Наглядовою радою ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча», м.Маріуполь вартість акцій не відповідає дійсній ринковій вартості цих акцій у відповідний період. Обидві справи стосуються одного і того ж юридичного складу на підставі якого і виникли спори - примусового відчуження акцій ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» м.Маріуполь у відповідності до ст. 65-2 Закону України «Про акціонерні товариства» на підставі публічної безвідкличної вимоги від 19.03.2018 року. Заявник клопотання вважає, що обставини, встановлені у справі №905/379/21 матимуть преюдиціальний характер для справи №905/2203/21 оскільки безпосередньо стосуватимуться учасника обох справ - ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» м.Маріуполь.
Відповідач-1 також зазначив, що задоволення позовних вимог у справі №905/379/21 про визнання недійсною публічної безвідкличної вимоги від 19.03.2018 та застосування наслідків недійсності щодо простих іменних акцій ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» призведе до юридичної неможливості задоволення спору у справі №905/2203/21, оскільки внаслідок здійснення реституції (повернення акцій акціонерам) фактично буде нівельовано сам предмет спору.
Представник позивачів у запереченнях на клопотання відповідача-1 про зупинення провадження у справі зазначив, що вважає справу №905/2203/21 не пов`язаною зі справою №905/379/21 оскільки в зазначених справах різний склад відповідачів. Крім того зазначає, що у обох справах позивачі використовують різні підходи, докази, обґрунтування щодо доведення своєї правоти в суді. Так, у справі №905/379/21 призначена експертиза визначення ринкової ціни обов`язкового продажу акцій комбінату, в свою чергу в справі №905/2203/21 тестується ціна обов`язкового продажу акцій на відповідність критеріям справедливості.
Предметом спору у справі №905/2203/21 є вимога позивачів в тому числі до відповідача - ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» про визнання недійсним правочину щодо процедури обов`язкового продажу (примусового викупу) належних їм на праві власності акцій ПАТ Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча, стягнення сум компенсації за вилучені акції, збитків за неотриманні девіденти, спричинених внаслідок неправомірних дій, що полягають у придбанні належних позивачам акцій за публічною безвідкличною вимогою за ціною однієї акції у розмірі 0,08грн., порушенні права власності позивачів.
У якості підстави позову позивачем зазначено, що Наглядова рада ПАТ Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча при визначенні ринкової ціни акції у розмірі 0,08грн діяла недобросовісно, всупереч інтересів міноритарних акціонерів свідомо занизила ринкову вартість акцій, хоча на дату засідання мала всі наявні дані щодо річної фінансової звітності товариства за 2017 рік, зокрема, про розмір власного капіталу (чистих активів) комбінату, що становить 1,9грн із розрахунку на одну акцію. Отже, позивачі вважають, що затверджена Наглядовою радою товариства ринкова вартість є вочевидь несправедливою, суттєво заниженою.
Позивачі вважають, що мають право на отримання справедливої компенсації вартості однієї акції у розмірі 2,441грн., тоді як відповідач-1 вважає, що правомірною та справедливою є ринкова вартість акції у розмірі 0,08грн. (відповідно до Звіту про оцінку від 05.03.2018).
Тобто, саме позивачі, звертаючись до господарського суду з позовом посилаються на вищу ціну акцій, ніж була запропонована при викупі.
З матеріалів справи вбачається, що рішенням Наглядової ради ПАТ Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча від 14.03.2018 №313 була затверджена ринкова вартість однієї акції у розмірі, яка відповідає визначеному розміру за результатами оцінки ТОВ Оціночний стандарт ринкової вартості однієї акції товариства у розмірі 0,0799грн. станом на 02.03.2018 відповідно до Звіту про оцінку вартості однієї акції у складі пакетів загальною кількістю 0,667% від статутного фонду з метою реалізації права обов`язкового продажу простих акцій акціонерами на вимоги особи (осіб, що діють спільно), яка є власником домінуючого контрольного пакета акцій).
Позивачі вважають, що вказані дії знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з наслідком - заподіянням позивачам збитків внаслідок позбавлення їх права власності на акції ПАТ Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча без попередньої компенсації законної та справедливої ринкової вартості примусово викуплених акцій.
З огляду на позицію позивачів, дослідженню підлягає обґрунтованість прийнятого Наглядовою радою відповідача-1 рішення №313 про затвердження ринкової вартості акцій товариства на рівні 0,08грн., адже фактично від визначення ціни акцій залежить правомірність самої процедури.
Порядок визначення ринкової вартості майна акціонерного товариства, зокрема цінних паперів (акцій) встановлений у статті 8 Закону "Про акціонерні товариства" з урахуванням особливостей, передбачених у ст.65-2 цього Закону.
Відповідно до статті 8 Закону України Про акціонерні товариства ринкова вартість майна у разі його оцінки відповідно до цього Закону, інших актів законодавства або статуту акціонерного товариства визначається на засадах незалежної оцінки, проведеної відповідно до законодавства про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність. Рішення про залучення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання приймається наглядовою радою товариства (у процесі створення товариства - зборами засновників або засновником особисто у разі створення акціонерного товариства однією особою).
За змістом статті 4 Закону України Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні професійна оціночна діяльність - діяльність оцінювачів та суб`єктів оціночної діяльності, визнаних такими відповідно до положень цього Закону, яка полягає в організаційному, методичному та практичному забезпеченні проведення оцінки майна, розгляді та підготовці висновків щодо вартості майна. Практична діяльність з оцінки майна може здійснюватися виключно суб`єктами оціночної діяльності, визнаними такими відповідно до статті 5 цього Закону.
З огляду на викладене, для визначення ринкової вартості акцій було обрано у якості суб`єкта оціночної діяльності ТОВ "Оціночний стандарт". Як наслідок, визначена суб`єктом оціночної діяльності ринкова вартість акцій товариства і була прийнята до уваги Наглядовою радою відповідача-1 при прийнятті рішення про затвердження ринкової вартості акцій товариства на рівні 0,08грн, в умовах встановлених законодавством прав наглядової ради приймати рішення щодо ринкової вартості із коливання у визначені ціни в межах 10% (ч.3 ст.8 Закону "Про акціонерні товариства").
Водночас, у позові самі позивачі стверджують, що суб`єкт оціночної діяльності - ТОВ «Оціночний стандарт» проводячи оцінку ринкової вартості однієї простої іменної акції ПАТ Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча не застосував при підготовці Звіту метод оцінки на якому наголошував Верховний Суд у справі №905/1926/18.
З огляду на викладене, позивачі в тому числі не погоджуються з обраною суб`єктом оціночної діяльності методикою під час дослідження ринкової вартості акцій, що вплинуло на результати розрахунку справедливої (ринкової) вартості акцій при сквіз-ауті.
Враховуючи викладене, ключовим у цій справі є вирішення питання, чи є запропонована міноритарним акціонерам вартість викупу акцій справедливою (ринковою) та, відповідно, чи дотриманий критерій пропорційності втручання у права позивачів.
Згідно з імперативними вимогами статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та статті 236 ГПК України висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права; при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Забезпечення єдності судової практики є реалізацією принципу правової визначеності, що є одним із фундаментальних аспектів верховенства права та гарантує розумну передбачуваність судового рішення. Крім того, саме така діяльність Верховного Суду забезпечує дотримання принципу рівності всіх осіб перед законом, який втілюється шляхом однакового застосування судом тієї самої норми закону в однакових справах щодо різних осіб.
Відповідно до позиції Верховного Суду у п.5.35. постанови від 17.02.2021 у справі №905/1926/18, яка стосувалася подібних обставин справи (спір виник через примусовий викуп акцій ПрАТ "АКХЗ" у процедурі сквіз-аут, позивач також вважав ціну викупу його акцій несправедливою внаслідок свідомого заниження ринкової вартості акцій), Суд направляючи справу №905/1926/18 на новий розгляд відзначив про необхідність надати належну правову оцінку аргументації позивача про несправедливість затвердженої товариством оцінки вказуючи на те, що суди безпідставно відмовили позивачу у клопотанні про призначення експертизи для визначення справедливої (ринкової) вартості акцій, право власності на які перейшло від позивача до компанії "Барленко ЛТД" внаслідок проведеної процедури сквіз-аут.
Касаційний господарський суд Верховного Суду у справі №910/8714/18 досліджуючи формування ринкової ціни примусового викупу акцій на ПрАТ «МК «АЗОВСТАЛЬ» (спір виник через примусовий викуп акцій ПрАТ «МК «АЗОВСТАЛЬ» у процедурі сквіз-аут), визначився: «..Отже, твердження судів першої та апеляційної інстанцій, що члени наглядової ради Товариства не мають спеціальних знань у галузі оцінки вартості майна, щоб самостійно визначити, чи відповідає або не відповідає вимогам законодавства визначена незалежним оцінювачем ринкова вартість майна, а у Наглядової ради Товариства, у випадках затвердження ринкової вартості акцій на підставі звіту про оцінку акцій, відсутня можливість відступити від його змісту, не можна визнати доречними у контексті дослідження обставин забезпечення справедливої компенсації міноритарним акціонерам за примусово викуплені в них акції. Адже дослідження судами зазначеного питання не повинно обмежуватися лише з`ясуванням обставин формального виконання Товариством та заявником вимоги порядку затвердження та повідомлення ціни обов`язкового продажу акцій, а має бути спрямоване на достовірне встановлення дійсної ринкової вартості відповідних акцій».
Під час слухання справи представник позивачів стверджував, що при проведенні сквіз-ауту ціна має бути не лише ринковою, як вимагає Закон "Про акціонерні товариства", а й справедливою.
У постанові від 04.03.2021 у справі №910/2483/18 Верховний Суд надав аналіз положенням чинного законодавства, зокрема, Закону "Про акціонерні товариства", що стосуються порядку та способів визначення ціни придбання акцій, зокрема, для цілей процедур добровільного викупу акцій та примусового викупу акцій (сквіз-аут). У цій справі Верховний Суд дійшов, зокрема, наступного висновку:
- у разі звернення міноритарного акціонера до суду з позовом про стягнення ціни придбання акцій у процедурі сквіз-ауту, яка на його думку є справедливою, посилаючись при цьому в обґрунтування позову на порушення порядку визначення ринкової вартості акцій товариства та на те, що визначена відповідачами ринкова вартість акцій є несправедливою, суд має з`ясувати розмір ринкової вартості акцій товариства, що визначається у процедурі добровільного викупу акцій, передбаченій статтею 65-1 Закону, а також розмір ринкової вартості акцій, що визначається у процедурі сквіз-ауту, передбаченій статтею 65-2 Закону, встановити чи відрізняються ці розміри ринкової вартості акцій між собою та чи є різниця між ними істотною. Також суд має перевірити, чи правильно була визначена ринкова вартість акцій в обох процедурах. Тобто суди мають з`ясувати, чи є визначена кожною із сторін у справі ринкова вартість акцій товариства правильною та справедливою".
З метою визначення як справедлива вартість акцій співвідноситься із ринковою вартістю, для забезпечення єдності судової практики щодо застосування статей 8, 65-2 Закону "Про акціонерні товариства", Верховним Судом у складі суддів Палати для розгляду справ щодо корпоративних спорів, корпоративних прав та цінних паперів Касаційного господарського суду у постанові від 15.06.2022 року по справі №905/671/19 уточнені висновки зроблені у вказаних вище постановах Верховного Суду, а саме Палатою вказано, що поняття "справедлива вартість" означає не конкретну грошову суму (величину), а дотримання емітентом (наглядовою радою) передбаченого законом порядку визначення ринкової вартості акцій, який передбачає необхідність обрання найбільшої вартості.
Як відзначила Палата Верховного Суду у п. 161 постанови від 15.06.2022 по справі №905/671/19 саме через те, що ціна акцій міноритарних акціонерів на фондовому ринку є зазвичай дуже низькою, особливого значення для визначення справедливої вартості набуває проведення оцінки вартості акцій незалежним оцінювачем відповідно до вимог статей 8, 65-2 Закону "Про акціонерні товариства" або шляхом проведення судової експертизи (якщо така вартість визначається судом).
Як вже вище зазначалося, за змістом позову позивачі обґрунтовуючи свої позовні вимоги не погоджуються з обраним ТОВ «Оціночний стандарт» порівняльним методом оцінки ринкової вартості однієї простої іменної акції ПАТ Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча, в свою чергу Верховний Суд у справі №905/1926/18 наголошував на необхідності обов`язкового застосування майнового методу оцінки.
Отже, для прийняття обґрунтованого і законного рішення у справі №905/2203/21 є необхідним встановлення ринкової (справедливої) вартості акцій ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» м.Маріуполь.
Судом встановлено, що в провадженні Господарського суду Донецької області знаходиться справа №905/379/21 (провадження відкрито ухвалою від 17.03.2021) за позовом Фізичної особи ОСОБА_7 , м. Маріуполь, Донецька область, до Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча», м. Маріуполь, Донецька область (відповідач-1), Barlenko LTD, Нікосія, Кіпр (відповідач-2), Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк», м. Київ (відповідач-3) про визнання недійсною публічної безвідкличної вимоги від 19.03.2018, визнання недійсним рішення наглядової ради №313 від 14.03.2018, зобов`язання вчинити дії зі списання акції з депозітарного рахунку відповідача-2 на користь позивача.
Позовні вимоги у справі №905/379/21 ґрунтуються на тому, що процедуру примусового вилучення акцій на підставі публічної безвідкличної вимоги проведено незаконно; затверджена наглядовою радою ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» вартість акцій не відповідає дійсній ринковій вартості цих акцій на час примусового вилучення.
Отже справи №905/2203/21 та №905/379/21 стосуються оскарження процедури примусового відчуження акцій ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» у відповідності до ст.65-2 Закону України «Про акціонерні товариства» на підставі публічної безвідкличної вимоги від 19.03.2018. Так, предметом позову у справі №905/2203/21 є солідарне стягнення з відповідачів сум компенсації та збитків, спричинених визначенням заниженої ціни акцій для пред`явлення публічної безвідкличної вимоги від 19.03.2018 про придбання акцій ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча». Предметом позову у справі №905/379/21 є визнання недійсною публічної безвідкличної вимоги від 19.03.2018, недійсним рішення Наглядової ради №313 від 14.03.2018 та повернення акцій позивачу.
З огляду на предмет та підстави позовів у справі №905/2203/21 та у справі №905/379/21, до предмету доказування у них входить законність процедури примусового викупу акцій на підставі публічної безвідкличної вимоги від 19.03.2018 та легітимність її мети, правильність формування та визначення Наглядовою радою ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» вартості примусового викупу акцій.
Відтак, в цих справах розглядаються спори щодо одного й того самого сквіз-ауту, щодо одного й того ж емітента, щодо тих самих рішень його органів, але за позовами різних акціонерів (доводи яких є дуже схожими, різняться лише позовні вимоги).
Суд також зазначає, що безвідклична вимога про викуп акцій є одним і тим самим правочином щодо кола акціонерів, які були власниками акцій ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» м.Маріуполь станом на 19.03.2018.
Як стверджують позивачі по справі №905/2203/21, саме завдяки неправомірним діям Наглядової ради ПАТ «ММК ім. Ілліча» (рішення №313 від 14.03.2018) була затверджена занижена (несправедлива) ціна акцій.
На думку суду, оскільки предметом спору у справі №905/379/21 є визнання недійсним рішення Наглядової ради №313 від 14.03.2018, що виступає правовою підставою позовних вимог, які розглядаються в межах справи №905/2203/21, вказані справи є пов`язаними.
В свою чергу, у разі якщо суд у справі №905/379/21 прийде до висновку про задоволення позовних вимог в частині визнання недійсним рішення Наглядової ради №313 від 14.03.2018 та застосування наслідків недійсності, це суттєво вплине на вирішення спору по справі №905/2203/21, адже оскаржене рішення стосується всіх міноритарних акціонерів.
Суд по справі №905/2203/21 має врахувати висновки у справі №905/379/21 щодо правової оцінки оскарженого рішення Наглядової ради і не ухвалювати рішення врозріз з відповідними висновками, адже це суперечитиме принципу правової визначеності та верховенству права, порушуватиме принцип однакового ставлення до акціонерів товариства, які не погодилися з визначеною ціною викупу.
Таким чином результати розгляду справи №905/379/21 про визнання недійсними публічної безвідкличної вимоги від 19.03.2018 та рішення Наглядової ради №313 від 14.03.2018 щодо затвердження вартості примусового викупу акцій можуть істотно вплинути на встановлення обставин, які є предметом доказування в межах справи №905/2203/21.
Судом також з`ясовано, що ухвалою суду від 09.06.2021 у справі №905/379/21 з метою встановлення справедливої (ринкової) вартості акцій ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат іменні Ілліча» призначено судову економічну експертизу, на вирішення якої постановлено наступні питання:
1. Чи відповідає ринковій вартості вартість однієї простої іменної акції ПрАТ «ММК ім. Ілліча» (у складі пакетів загального вартістю 0,677% від статутного фонду) станом на 02.03.2018р. ринковій вартості, яка визначена у звіті про оцінку вартості, складеному ТОВ «Оціночний стандарт» на підставі договору від 02.03.2018р. №0203-01/638 та затвердженому 05.03.2018р.?
2. Чи є обґрунтованим обрання ТОВ «Оціночний стандарт» порівняльного методичного підходу (метод ринкових мультиплікаторів та метод ринку капіталу) під час визначення ринкової вартості однієї простої іменної акції ПрАТ «ММК ім. Ілліча» у звіті про оцінку вартості, складеному ТОВ «Оціночний стандарт» на підставі договору від 02.03.2018р. №0203-01/638 та затвердженому 05.03.2018р.?
3. Яка ринкова (справедлива) ціна однієї простої іменної акції ПрАТ «ММК ім. Ілліча» (у складі пакетів загальною вартістю 0,677% від статутного фонду) станом на 02.03.2018р., визначена за майновим методом оцінки? Мета оцінки: визначення ринкової вартості акцій ПрАТ «ММК ім. Ілліча» з метою реалізації власником домінуючого контрольного пакета акцій товариства права на придбання акцій у всіх власників акцій товариства на підставі п.2 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України від 23.03.2017р. №1983-УІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення рівня корпоративного управління в акціонерних товариствах».
Таким чином, предметом дослідження у справі №905/379/21 як і у справі №905/2203/21 є, зокрема, дослідження ринкової (справедливої) ціни акції ПрАТ «ММК ім. Ілліча» за процедурою примусового викупу та підходу щодо її визначення.
Як вбачається зі змісту поставленого на вирішення експерта третього питання, суд відзначає, що воно узгоджується з висновками, що містяться у постанові Верховного Суду від 17.02.2021 у справі №905/1926/18 (правовідносини у якій є подібними до правовідносин у цій справі) відносно того, що при розрахунку справедливої (ринкової) вартості акцій при сквіз-ауті має бути застосований майновий метод оцінки. У п. 175 постанови від 15.06.2022 по справі №905/671/19 Верховним Судом також відзначено, що при визначенні ринкової (справедливої) вартості акцій у процедурі сквіз-аут майновий метод оцінки має бути обов`язвково застосований поряд з іншими методами оцінки.
Відтак, у справі №905/379/21 за наслідками проведення судової експертизи має бути встановлений розмір справедливої (ринкової) вартості акцій ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» м.Маріуполь, обставини чого також входять до предмету дослідження в межах справи №905/2203/21.
Слід відзначити, що ціна у процедурі примусового вилучення акцій на підставі публічної безвідкличної вимоги про придбання акцій товариства для всіх власників акцій має бути однаковою, належний розмір такої ціни та підходи її визначення недоцільно встановлювати окремо в кожній судовій справі, яка стосується оскарження її розміру.
Особливістю процедури сквіз-аут є те, що внаслідок низки передбачених законом дій у значної кількості акціонерів товариства одночасно, шляхом єдиної для всіх публічної пропозиції, викупаються їх акції. Відтак у судових спорах щодо сквіз-ауту певного емітента фактичні обставини справи є майже однаковими. Водночас через вади процесуального законодавства, які не дозволяють акціонерам подати колективний позов, кожен акціонер має індивідуально у спорі з товариством кожен раз доводити ті факти і обставини, які вже були встановлені судом у іншій справі (але не є преюдиціальними через різний суб`єктний склад).
Втім, відсутність преюдиції не означає можливість встановлення судом у кожній справі правомірності чи неправомірності рішення наглядової ради чи індивідуальної справедливої ціни для кожного акціонера (залежно від наданих сторонами доводів та доказів). (п. 89-90 постанови Верховного Суду від 15.06.2022 по справі №905/671/19).
Протилежні висновки судів у визначенні справедливої (ринкової) ціни акцій ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» у відношенні до різних акціонерів суперечитиме принципу правової визначеності та верховенству права, порушуватиме принцип однакового ставлення до акціонерів товариства.
У пункті 92 постанови від 15.06.2022 року по справі №905/671/19 Верховним судом наголошено, що ухвалення судами у подібних справах щодо одного й того самого питання судових рішень із діаметрально протилежними правовими висновками (правовою оцінкою фактів) є неприпустимим у правовій державі.
Враховуючи вищевикладене, результати експертного дослідження по справі №905/379/21 будуть мати значення для доказового доведення як власне ціни акцій, так і питання доведення наявності (відсутності) вини відповідачів у заподіянні збитків, що заявлені справі №905/2203/21.
Таким чином результати розгляду справи №905/379/2 можуть суттєво вплинути на на вирішення справи №905/2203/2.
Об`єктивна неможливість розгляду даної справи до розгляду справи №905/2203/21 полягає у недоцільності встановлювати справедливу (ринкову) ціну акцій відповідача-1 в кожній справі окремо, а також запобігання тягаря витрат на проведення експертизи в кожній справі.
Вказане зумовлює висновок, що розгляд позовних вимог про солідарне стягнення сум компенсації, завданих збитків у справі №905/2203/21 є можливим після остаточного вирішення питання про визнання недійсними публічної безвідкличної вимоги від 19.03.2018, рішення Наглядової ради №313 від 14.03.2018 та встановлення справедливої (ринкової) вартості акцій ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат іменні Ілліча» станом на 19.03.2018 в межах справи №905/379/21.
З огляду на викладене, провадження у справі №905/2203/21 підлягає зупиненню на підставі п.5 ч.1 ст. 227 ГПК України до набрання законної сили судовим рішення у справі №905/379/21, відтак відповідне клопотання представника відповідача-1 підлягає задоволенню.
Керуючись п.5 ч.1 ст.227, ст.ст.235, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -
Задовольнити клопотання Приватного акціонерного товариства Маріупольський металургійний комбінат ім.Ілліча м.Маріуполь №9/171 від 04.01.2022 про зупинення провадження у справі №905/2203/21.
Зупинити провадження у справі №905/2203/21 до набрання судовим рішенням у справі №905/379/21 законної сили.
Зобов`язати учасників справи повідомити суд про факт набрання законної сили рішенням суду у справі №905/379/21.
Згідно із ст.235 ГПК України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
Апеляційна скарга відповідно до ГПК України на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
У судовому засіданні 24.11.2022 проголошено та підписано вступну та резолютивну частини ухвали.
Повний текст ухвали складено та підписано 02.12.2022, вихід за межі встановленого ч.6 ст.233 ГПК України строку складання повного тексту ухвали був обумовлений загальновідомими обставинами, пов`язаними із триваючою військовою агресією російської федерації на територію України, зокрема, фактами знеструмлення електричних мереж та вихід з ладу систем зв`язку та інтернету.
Суддя Ю.В. Макарова