РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

06.12.2022Справа № 910/9522/22

Суддя Господарського суду міста Києва Босий В.П., розглянувши в письмовому провадженні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Олга-Логістик»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Джейкобс»

про стягнення 550 601,14 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Олга-Логістик» (надалі - ТОВ «Олга-Логістик») звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Джейкобс» (надалі - ТОВ «Джейкобс») про стягнення 550 601,14 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем грошового зобов`язання за договором поставки продукції №387 від 10.08.2021, у зв`язку з чим позивач вказує на наявність заборгованості у розмірі 432 937,84 грн., а також заявляє про стягнення з відповідача 20% річних у розмірі 74 047,25 грн. та пені у розмірі 43 616,05 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.10.2022 відкрито провадження у справі та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, відповідачу визначено строк для подання відзиву на позов та заперечень на відповідь на відзив, позивачу надано строк для подання відповіді на відзив.

Зазначена ухвала вручена ТОВ «Джейкобс» 01.11.2022, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №120, проте відзив на позовну заяву відповідачем не подано.

Будь-яких інших заяв, клопотань або заперечень від сторін не надходило.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва встановив наступне.

10.08.2021 між ТОВ «Олга-Логістик» (постачальник) та ТОВ «Джейкобс» (покупець) укладено договір поставки продукції №387 (надалі - «Договір»), відповідно до п. 1.1 якого постачальник продає та поставляє, а покупець купує та оплачує на умовах та у порядку визначених цим договором, товар в асортименті, кількості та за цінами, вказаними в додатках (специфікаціях / прайс-листах) або накладних, що засвідчують прийом-передачу товару від постачальника до покупця та є невід`ємними частинами цього договору.

Згідно з п. 3.3 Договору покупець зобов`язаний оплачувати кожну партію поставленого постачальником товару, протягом (але не пізніше) 21 (двадцяти одного) календарного дня з моменту передачі такої партії товару. В разі порушення покупцем терміну оплати товару вказаного в цьому пункті, постачальник вправі призупинити послідуючі поставки, аж до моменту повного погашення покупцем заборгованості за поставлений раніше товар.

На виконання умов Договору, позивачем поставлено, а відповідачем прийнято товар на загальну суму 619 481,72 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями видаткових та товарно-транспортних накладних.

В свою чергу, відповідачем сплачено позивачу 186 543,88 грн. за отриманий на підставі Договору товар, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями платіжних доручень.

Спір у справі виник у зв`язку з неналежним, на думку позивача, виконанням відповідачем грошового зобов`язання із сплати за отриманий на підставі Договору товар, у зв`язку з чим позивач вказує на наявність заборгованості у розмірі 432 937,84 грн.

Договір є договором поставки, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 54 Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Матеріалами справи (видаткові та товарно-транспортні накладні) підтверджується передача позивачем та прийняття відповідачем товару на підставі Договору на загальну суму 619 481,72 грн.

В свою чергу, відповідачем сплачено позивачу за отриманий на підставі Договору товар 186 543,88 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями.

Згідно з частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, з урахуванням положень ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України та п. 3.3 Договору, у відповідача наявна заборгованість з оплати отриманого на підставі Договору товару у розмірі 432 937,84 грн., а строк виконання зобов`язання на момент розгляду справи настав.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Як унормовано приписами частини другої статті 42 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи зобов`язані, зокрема: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Згідно з приписами частини першої статті 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Матеріалами справи підтверджується наявність у відповідача грошового зобов`язання по сплаті на користь позивача 432 937,84 грн. за отриманий на підставі Договору товар. Відповідачем вказана заборгованість не спростована, доказів її погашення не надано.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідачем обставин, з якими чинне законодавство пов`язує можливість звільнення його від відповідальності за порушення зобов`язання, не наведено.

Таким чином, позовні вимоги ТОВ «Олга-Логістик» про стягнення з ТОВ «Джейкобс» заборгованості у розмірі 432 937,84 грн. є правомірними та обґрунтованими.

Також, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача 20% річних у розмірі 74 047,25 грн. та пені у розмірі 43 616,05 грн. за прострочення виконання грошового зобов`язання за загальний період з 22.09.2021 до 22.03.2022.

Судом встановлено, що відповідач у встановлені Договором строки свого обов`язку по перерахуванню коштів не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов`язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов`язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Згідно з ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватись неустойкою, порукою, заставою, притриманням, завдатком.

Статтею 611 Цивільного кодексу України визначено, що одним з наслідків порушення зобов`язання є оплата неустойки (штрафу, пені) - визначеної законом чи договором грошової суми, що боржник зобов`язаний сплатити кредитору у випадку невиконання чи неналежного виконання зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойка - це грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. 5.3 Договору у випадку несвоєчасної оплати поставленої партії товару, покупець зобов`язаний сплатити на користь постачальника пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості партії товару за кожен день прострочення платежу і весь період прострочення, та окрім того 20% річних.

Згідно із ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Так, відповідно до п. 5.3 Договору сторони дійшли згоди про те, що у разі несвоєчасної оплати поставленої партії товару покупець сплачує на користь продавця 20% річних від простроченої суми заборгованості.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок, суд вважає за можливе стягнути з відповідача 20% річних у розмірі 74 047,25 грн. та пеню у розмірі 43 616,05 грн.

За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі та стягнення з ТОВ «Джейкобс» на користь ТОВ «Олга-Логістик» заборгованості у розмірі 432 937,84 грн., пені у розмірі 43 616,05 грн. та 20% річних у розмірі 74 047,25 грн.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Олга-Логістик» задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Джейкобс» (03057, м. Київ, пр. Перемоги, будинок 45; ідентифікаційний код 41531537) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Олга-Логістик» (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, будинок 37-41; ідентифікаційний код 36001805) заборгованість у розмірі 432 937 (чотириста тридцять дві тисячі дев`ятсот тридцять сім) грн. 84 коп., пеню у розмірі 43 616 (сорок три тисячі шістсот шістнадцять) грн. 05 коп., 20% річних у розмірі 74 047 (сімдесят чотири тисячі сорок сім) грн. 25 коп. та судовий збір у розмірі 8 259 (вісім тисяч двісті п`ятдесят дев`ять) грн. 02 коп. Видати наказ.

3. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

4. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.П. Босий