РІШЕННЯ

07 грудня 2022 року м. ТернопільСправа № 921/545/22

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Чопка Ю.О.

за участі секретаря судового засідання Саловська О.А.

Розглянув справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРПОСТАЧ ЕНЕРГО" (01029, м. Київ, вул. Московська, буд. 8, корпус 7)

до відповідача: Дочірнього підприємства "НЕПТУН+" (46010, м. Тернопіль, вул. Поліська, буд.2)

про стягнення 44 163,75 грн заборгованості за поставлений природний газ

За участю представників від:

Позивача: Мухінський Вячеслав Олександрович, адвокат

Відповідача: не з`явився

Суть справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю "УКРПОСТАЧ ЕНЕРГО" звернулося до Господарського суду Тернопільської області з позовом до Дочірнього підприємства "НЕПТУН+" про стягнення 44 163,75 грн заборгованості за поставлений природний газ в лютому 2022.

Позовні вимоги мотивовані невиконання взятих на себе зобов`язань з оплати вартості поставленого природного газу за договором постачання природного газу №СГ18-87/21 від 10.11.2021, з врахуванням укладеної додаткової угоди №1 від 24.01.2022.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.10.2022 справу №921/545/22 передано на розгляд судді Чопку Ю.О.

Ухвалою суду від 01.11.2022 відкрито провадження у справі №921/545/22 за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 21.11.2022 на 15:30 год.

В судовому засіданні 21.11.2022 оголошено перерву до 07.12.2022 до 10:00 год.

Представник позивача в судовому засіданні 07.12.2022 заявлені вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач участі представника в судовому засіданні не забезпечив, причини неявки суду не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Водночас у поданому відзиві на позовну заяву від 01.12.2022 (вх.№8217 від 05.12.2022) позовні вимоги заперечив та зазначив, що дійсно між сторонами було укладено договір постачання природного газу №СГ 18-87 від 10.11.2021. У зв`язку з обранням нового постачальника газу відповідач листом №7 від 04.02.2022 просив припинити діючий договір. Також зазначив, що між сторонами 01.12.2021 було укладено договір про постачання електричної енергії. Листом №8 від 04.02.2022відповідач повідомив позивача, що у зв`язку з обранням нового постачальника електрино енергії просив припинити діючий договір постачання електричної енергії на умовах комерційної пропозиції постачальника №КПЕ 19/31-21 від 13.12.2021. По даному договору у відповідача виникла переплата в розмірі 44 163,75 грн яку підприємство листом №8 від 14.03.2022 просило повернути, однак відповіді від товариства отримано не було, а кошти не повернуті.

Листом №9 від 16.03.2022 відповідач просив зарахувати переплату за електричну енергію в сумі 44 163,75 грн зарахувати, як оплату за природний газ, однак відповіді не отримав. Також залишився не підписаним і направлений позивачу акт звірки розрахунків.

Таким чином відповідач вважає, що зобов`язання між сторонами припинилися в силу вимог ст.601 ЦК України, оскільки сума в розмірі 44 163,75 грн повинна була бути зарахована як зустрічна вимога відповідача згідно листа №9 від 16.03.2022. Просить суд в позові відмовити.

Представник позивача зазначив, що відзиву на позов ні на поштову, ні на електронну адресу не отримував проте просив суд розглядати справу. Щодо наведених відповідачем доводів пояснив, що йому не відомо про відносини між сторонами за договором про постачання електричної енергії та на його думку він не стосується правовідносин за договором про постачання природного газу.

Приписами ст.248 ГПК України передбачено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення (ч. 8 ст. 252 ГПК України).

Ч. 1 ст. 202 ГПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до приписів ст. 129 Конституції України, ст.2 ГПК України своєчасний розгляд справи є одним із завдань судочинства, що відповідає положенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права кожного на справедливий розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Зважаючи на те, що явка відповідача не визнавалась судом обов`язковою, доказів у справі є достатньо для вирішення спору по суті, справа розглядається без участі повноважного представника відповідача, за наявними в ній матеріалами

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарським судом встановлено наступне:

10.11.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "УКРПОСТАЧ ЕНЕРГО" (Постачальник) та Дочірнім підприємством "НЕПТУН+" (Споживач) укладено Договір постачання природного газу № СГ18-87/21 (далі - Договір) відповідно до умов п. 1.1. якого Постачальник зобов`язується передати у власність Споживача, а Споживач - прийняти і сплатити на умовах цього Договору газу природного, надалі - Газ (код товару згідно з УКТ ЗЕД: 2711 21 00 00).

Постачальник має діючу ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання Газу на території України.

Споживач використовує Газ виключно для власних потреб.

Відповідно до п. 1.3. Договору обсяг Газу, який Постачальник зобов`язується передати, а Споживач прийняти та оплатити, зазначається в додаткових угодах до даного Договору на кожен газовий місяць з щодобовим розподілом споживання протягом газового місяця. Зміни місячних обсягів Газу встановлюються Сторонами шляхом укладання відповідних додаткових угод до Договору, зокрема, в порядку, передбаченому п.3.2. Договору.

Згідно з п. 1.4. Договору, загальна вартість Газу, який Постачальник передає Споживачу, визначається загальною вартістю обсягу фактично переданого Газу на підставі актів приймання-передачі Газу, вказаних в п.3.3. Договору.

Загальна сума Договору складається із місячних сум вартості Газу, зазначених у Додаткових угодах, які є невід`ємною частиною даного Договору (п.2.4. Договору).

Оплата загальної вартості газу за кожен місяць постачання (звітний місяць) - проводиться на умовах, зазначених в Додаткових угодах, які є невід`ємною частиною даного Договору (п.2.5. Договору).

Кількість Газу, що передається, визначається у відповідності з обсягами, зазначеними у додаткових угодах до даного Договору (п.3.2. Договору).

Передача фактичного обсягу Газу за звітний місяць оформляється Сторонами актом прийому-передачі Газу (п.3.3. Договору).

Пунктом 8.1 Договору, сторони погодли, що останній набирає чинності з дати його підписання обома Сторонами та скріплення печатками Сторін (дата, вказана у верхньому правому куті першої сторінки Договору) і діє до 31.12.2021 включно в частині постачання Газу, а в іншій частині зобов`язань - до повного виконання Сторонами взятих на себе зобов`язань. При цьому Договір являється дійсним за умови наявності відбитку печатки обох Сторін на кожному аркуші Договору. У випадку, якщо жодна зі Сторін не заявить про свій намір розірвати та/або внести зміни до нього, даний Договір вважається автоматично пролонгованим на аналогічних умовах з урахуванням всіх додатків до нього на кожен наступний рік.

Всі доповнення, зміни та додатки до цього Договору, а також щодо розірвання або припинення Договору, виконуються у вигляді Додаткових угод, які підписуються Сторонами і являються його невід`ємними частинами (п.8.2. Договору).

На виконання умов Договору сторонами укладено Додаткову угоду № 1 від 24.12.2021 (далі - Додаткова угода), згідно п.1 якої Споживач зобов`язався прийняти та оплатити, а Постачальник передати природний газ у лютому 2022 в обсязі 4 200 м.куб.

Згідно п. 4 Додаткової угоди, оплата планової вартості газу, що передається у лютому 2022 року, проводиться на поточний рахунок Постачальника в такому порядку:

- 30% не пізніше 1 числа місяця поставки газу:

- 30 % не пізніше 10 числа місяця поставки газу;

- 30 % не пізніше 20 числа місяця поставки газу.

Остаточні розрахунки за фактично поставлений Газ здійснюються Споживачем з Постачальником за остаточною ціною та остаточною вартістю Газу до 15-го числа місяця, наступного за Газовим місяцем (місяцем поставки Газу) відповідно до рахунку, наданого Постачальником (п. 5 Додаткової угоди).

Пунктом 10 Додаткової угоди Сторони погодили що остання набирає чинності з дати її підписання обома Сторонами та скріплення печатками Сторін.

На виконання Додаткової угоди №1 від 24.01.2022 в лютому 2022 року Постачальник поставив, а Споживач прийняв та спожив природний газ загальним об`ємом 4,387 тис. м.куб на суму 240 471,58 грн в т.ч. ПДВ, що підтверджується актом приймання-передачі природного газу №192 від 28.02.2022, який підписаний повноважними представниками сторін без заперечень та скріплено печатками підприємств.

Як стверджує позивач та вбачається із матеріалів справи відповідач у встановлений договором строк оплату здійснив частково в сумі 193 846,01 грн, що підтверджується платіжними дорученнями №746 від 17.02.2022 на суму 68 876,50 грн, №756 від 09.03.2022 на суму 80 000 грн та №757 від 21.03.2022. Станом на день подання позовної заяви за відповідачем рахувалася заборгованість (з врахуванням переплати за попередній період) в сумі 44 163,75 грн, що не заперечено відповідачем.

Згідно ст.11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до п.5 ст.16 ЦК України, одним із засобів захисту цивільних прав є примусове виконання обов`язку в натурі, яке в даному випадку полягає у виконанні відповідачем договірних зобов`язань з оплати переданого газу.

У відповідності до ст.509 ЦК України, ст.173 Господарського кодексу України (далі ГК України), в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій. а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 ЦК України).

Відповідно до вимог ст.526 ЦК України, ст.193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Суд при вирішенні спору враховує, що правовідносини, що склалися між сторонами, регулюються нормами про договір поставки.

Відповідно до ст.712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч.2 ст.712 ЦК України).

Відповідно до ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За приписами ст.ст. 692, 693 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.664 ЦК, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар.

Частиною першою статті 692 ЦК України визначено, що покупець за договором купівлі-продажу повинен оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього; якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлено інший строк оплати товару.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтями 525 та 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач виконав свій обов`язок щодо передачі у власність відповідачу природного газу згідно Договору №18-87/21 від 10.11.2021 в повному обсязі. Натомість відповідач свої зобов`язання з оплати вартості отриманого газу виконував з порушенням встановленого Договором строку.

У зв`язку з наведеним позовні вимоги в частині стягнення 44 163,78 грн заборгованості підлягають до задоволення як обґрунтовано заявлені.

Доводи відповідача судом відхиляються, так як до поданого відзиву на позовну заяву від 01.12.2022 останнім не долучено жодних доказів на підтвердження викладених у відзиві обставин.

У відповідності до ч.1 ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами, зокрема, письмовими, речовими і електронними доказами (ч.2 ст.73 ГПК України).

Частиною 1 ст.74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приписами ст.79 ГПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Пунктами 1, 2 ст.86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 74, 81, 129, 236-238, 240, 252 ГПК України, господарський суд

В И Р І Ш И В :

1.Позовні вимоги задовольнити.

2.Стягнути з Дочірнього підприємства "Нептун+", м.Тернопіль, вул. Поліська, буд. 2 (код 31594234) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрпостач Енерго", м.Київ, вул. Московська, будинок 8, корпус 7 (код 44322584) 44 163 (сорок чотири тисячі сто шістдесят три) грн. 75 коп. боргу за поставлений в лютому 2022 року природний газ і 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Протягом двадцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення сторони вправі оскаржити його до Західного апеляційного господарського суду.

Повний текст рішення виготовлено 14 грудня 2022 року.

Суддя Ю.О. Чопко