РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

28.11.2022Справа № 910/5718/22

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукаса А.Ю., за участю секретаря судового засідання Салацької О.В., розглянувши в порядку загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (просп. Перемоги, 65, м. Київ, 03117; ідентифікаційний код 30115243)

до Акціонерного товариства «Українська залізниця» (вул. Єжи Ґедройця, буд. 5, м. Київ, 03150; ідентифікаційний код 40075815)

про стягнення 1 992 694, 69 грн,

Представник сторін:

від позивача: Синельников Микита Олександрович

від відповідача: не з`явися

РОЗГЛЯД СПРАВИ СУДОМ

1. Стислий виклад позиції позивача

До господарського суду міста Києва звернулось Приватне акціонерне товариство «Страхова Група «ТАС» (далі за текстом - ПрАТ «СГ «ТАС», Позивач) з позовом до Акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі за текстом - АТ «Українська залізниця», Відповідач) про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування в загальному розмірі 1 992 694, 69 грн за договорами добровільного страхування залізничного транспорту № FO-08125510 від 25.09.2020, за яким застраховано вагон № 63735567 та № FO-01129667 від 20.08.2021, за яким застраховано вагон № 63190920.

Також разом із позовом, Позивачем подано клопотання про визнання поважними причин пропуску строку на звернення до суду за судовим захистом поважним та поновити такий строк.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що між ПрАТ «СГ «ТАС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Денді-Логістик» (страхувальник, ТОВ «Денді-Логістик») укладено

- Договір добровільного страхування залізничного транспорту № FO-00812510 від 25.09.2020, предметом якого є майнові інтереси, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням залізничним транспортом, а саме вагоном № 63735567 (п. 16 Додатку № 1 Договору);

- Договір добровільного страхування залізничного транспорту № FO-01129667 від 20.08.2021, предметом якого є майнові інтереси, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням залізничним транспортом, за яким застраховано вагон № 63190920 (п. 15 Додатку № 1 Договору).

26.08.2021 у межах головної колії № 1 на 1 496 км. ПК 7, за вхідним світлофором «Н» станції Глинна-Наварія Львівської дирекції залізничних перевезень у поїзді № 2121 (електровоз ВЛ11М № 054 під управлінням машиніста Скрипа П.О.; у складі поїзда і 46 вагонів; вага поїзда 4 139 т.) при швидкості руху 50 км/год сталось сходження 16 навантажених вагонів (з 18 по 33 за напрямком руху), відповідно, зокрема, 29 - № 63190920, 30 - № 63725567.

Висновком експерта № 1/21 від 15.11.2021 встановлено, що до безпосередньої причини сходу поїзда призвело три першопричини, які пов`язані з невідповідністю нормативних та фактичних дій працівників вагонного господарства та машиніста, а також заклинення переднім візком з кругової кривої, що в подальшому призвело до продовження руху скріплень, зміщення лівої рейки вліво і зміщеня обох рейкових ниток вперед.

Протоколом повторного розгляду результатів службового розслідування випадку транспортної події (аварії), що сталася 26.08.2021 на станції Глинна-Наварія Львівської дирекції залізничних перевезень від 22.11.2021, допущений випадок сходження рейок вагонів поїзда № 2121 на 1496 км ПК7 станції Глинна-Наварія класифіковано як аварію та віднесено за регіональною філією «Львівська залізниця» з інших причин.

На підставі проведеної експертизи за участі представників АТ «Українська залізниця» складено акти про пошкодження вагонів форми ВУ-25 М, а саме: № 71 від 02.12.2021 - вагон № 63735567 (підлягає виключенню) та № 72 від 02.12.2021 - вагон № 63190920 (підлягає виключенню).

З огляду на пошкодження в результаті сходження рейок вагонів № 63735567, № 63190920, Позивачем на виконання умов договорів добровільного страхування на підставі складених страхових актів № 04034/01/922 від 08.02.2022 та № 03999/01/922 від 08.02.2022 здійснено виплату суми страхового відшкодування в розмірі 982 940,80 грн та 1 009 753,89 грн відповідно, у зв`язку з чим до Позивача перейшло право вимоги до Відповідача в межах виплаченої суми страхового відшкодування, як до особи відповідальної за заподіяну шкоду на підставі статті 993 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України) та статті 27 Закону України «Про страхування».

Також Позивач просить суд визнати причину пропуску строку звернення до суду поважною та поновити зазначений строк звернення за судовим захистом.

Позивач у поданій відповіді на відзив заперечує твердження Відповідача стосовно пропуску строків позовної давності, наводить аргументи на спростування позиції Відповідача про те, що Позивач не є ні відправником ні одержувачем вантажу, а отже не є належним Позивачем, при тому що ТОВ «Денді-Логістик» не є власником вагону № 63190920.

Відтак, Позивач заперечує твердження Відповідача про не доведення заявлених збитків, протиправності поведінки заподіювача шкоди та їх причинного зв`язку.

Також, ПрАТ «СГ «ТАС» повторно звертається до суду з клопотанням про поновлення строку на звернення з позовом (у разі пропуску строку).

2. Стислий виклад позиції відповідача

У поданому відзиві на позовну заяву Відповідач зазначає, що з матеріалів позовної заяви (зі змісту залізничних накладних) вбачається, що вантажні вагони, щодо яких Позивач просить стягнути збитки, курсували за УМВС накладними, - у міжнародному сполученні.

Відповідно до параграфу 1 статті 46 Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення (далі за текстом - УМВС) право пред`явлення претензії належить відправнику та одержувачу. Переуступка права вимоги не допускається.

З долучених до матеріалів позовної заяви накладних вбачається що за перевезенням, щодо яких оформлені зазначені накладні Позивач не є ні відправником, ні одержувачем.

З огляду на викладене, право на звернення до суду з даною позовною заявою належить не Позивачу, а суб`єктам, які зазначені у накладних як відправник та одержувач.

Окрім наведеного, параграфом 1 статті 47 УМВС передбачено, що позов може бути пред`явлений тільки після подання претензії і тільки до того перевізника, до якого була пред`явлена претензія. Право пред`явлення позову на підставі УМВС належить тій особі, яка має право пред`явити претензію до перевізника.

Позов заявлено 05.07.2022 після спливу строку позовної давності, встановленого СМГС для звернення до суду, а пропуск строків позовної давності є підставою для відмови у задовленні вимог.

Відповідач зазначає, що відшкодування збитків є видом цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, в той час як Позивачем не обґрунтовано, які саме неправомірні (протиправні) дії чи бездіяльність Відповідача (чи його працівників) призвели до заподіяння шкоди та наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями (бездіяльністю) та негативними наслідками.

Крім того, Відповідач звертає увагу суду на те, що вантажні вагони № 63735567 та № 63190920 належать страхувальнику - Товариству з обмеженою відповідальністю «Денді-Логістик», при цьому з Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань не вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Денді-Логістик» є правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю «Матрікс Сек`юріті».

3. Процесуальні дії у справі

Ухвалою господарського суду міста Києва від 14.07.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 08.08.2022.

08.08.2022 через загальний відділ діловодства до господарського суду міста Києва надійшло клопотання Відповідача про продовження строку на подання відзиву на позовну заяву та відкласти підготовче засідання на іншу дату.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 08.08.2022 підготовче засідання відкладено на 05.09.2022.

В судовому засіданні 05.09.2022 суд протокольно ухвалив продовжити строк підготовчого провадження та строк на подання відзиву, у зв`язку з чим оголошено перерву у підготовчому засіданні до 03.10.2022.

03.10.2022 через загальний відділ діловодства до господарського суду міста Києва надійшов відзив на позовну заяву.

В судовому засіданні 03.10.2022 судом оголошено перерву до 10.10.2022.

07.10.2022 через загальний відділ діловодства до господарського суду міста Києва надійшла відповідь на відзив та клопотання про поновлення строку на звернення з позовом.

Судове засідання 10.10.2022 не відбулося у зв`язку з масованими ракетними ударами по місту Києву та оголошенням повітряної тривоги по всій території України.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 11.10.2022 судове засідання призначено на 31.10.2022.

31.10.2022 суд протокольною ухвалою закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 14.11.2022.

В судовому засіданні 14.11.2022 суд ухвалив оголосити перерву у судовому засіданні до 28.11.2022.

У судовому засіданні 28.11.2022 представник Позивача підтримав заявлені позовні вимоги та просив суд їх задовольнити.

Представник Відповідача в судове засідання не з`явився, подав клопотання про відкладення судового засідання на інший зручний день у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю з 09.11.2022 по 25.11.2022 та беручи до уваги необхідність її участі 28.11.2022 у справах, що були призначені до розгляду раніше.

У судовому засіданні 28.11.2022 розглянувши клопотання Відповідача про відкладення засідання та заслухавши позицію представника Позивача, з метою дотримання строків розгляду справи та враховуючи наявність в матеріалах справи достатньої кількості доказів, суд дійшов висновку відмовити у відкладенні засідання за таким клопотання з огляду на неодноразову неявку представника Відповідача у засідання, в тому числі не приєднання до участі у розгляді справи в режимі відеоконференції.

Таким чином, заслухавши вступне слово представника Позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, у судовому засіданні 28.11.2022 відповідно до статті 240 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України) судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Між ПрАТ «СГ «ТАС» та ТОВ «Денді-Логістик» укладено наступні договори:

- Договір добровільного страхування залізничного транспорту № FO-00812510 від 25.09.2020 (т. 1, а.с. 131-143), предметом якого є майнові інтереси, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням залізничним транспортом та майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з витратами на видалення залишків застрахованого ТЗ, пошкодженого або знищеного внаслідок страхового випадку та витрати Страхувальника на запобігання та зменшення збитків, завданих застрахованому ТЗ внаслідок настання страхового випадку, за яким застраховано вагон № 63735567 (п. 16 Додатку № 1 Договору);

- Договір добровільного страхування залізничного транспорту № FO-01129667 від 20.08.2021 (т. 1, а.с. 144-165), предметом якого є майнові інтереси, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням залізничним транспортом та майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з витратами на видалення залишків застрахованого ТЗ, пошкодженого або знищеного внаслідок страхового випадку та витрати Страхувальника на запобігання та зменшення збитків, завданих застрахованому ТЗ внаслідок настання страхового випадку, за яким застраховано вагон № 63190920 (п. 15 Додатку № 1 Договору).

26.08.2021 у межах головної колії № 1 на 1 496 км. ПК 7, за вхідним світлофором «Н» станції Глинна-Наварія Львівської дирекції залізничних перевезень у поїзді № 2121 (електровоз ВЛ11М № 054 під управлінням машиніста Скрипа П.О.; у складі поїзда і 46 вагонів; вага поїзда 4 139 т.) при швидкості руху 50 км/год сталось сходження 16 навантажених вагонів (з 18 по 33 за напрямком руху), відповідно, 18 - № 68184977, 19 - № 63182430, 20 - № 68184662, 21 - № 56714744, 22 - № 56743214, 23 - 56754559, 24 - № 64254717, 25 - № 60973609, 26 - № 63898985, 27 - № 64093800, 28 - № 63010474, 29 - № 63190920, 30 - № 63725567, 31 - № 63208821, 32 - № 63208755, 33 - № 63208680.

Висновком експерта № 1/21 від 15.11.2021 (т. 1 а.с. 64-114) встановлено, що до безпосередньої причини сходу поїзда призвели три першопричини і ряд причин посередників, а саме:

1. Невідповідність нормативних та фактичних дій працівників вагонного господарства при проведенні технічного обслуговування та ремонту вагона № 68184662;

2. Невідповідність нормативних та фактичних дій машиніста поїзда № 2121 при управлінні гальмами, що проявилась у застосуванні прямо діючого локомотивного гальма без застосування службового гальмування і призвело до виникнення надмірних поздовжніх зусиль у поїзді;

Перша і друга першопричини призвели до виходу переднього п`ятника вагону № 68184662 з підп`ятника першого візка, заклинювання переднього візка (відносно кузова вагона) у повернутому приблизно о 15о положенні відносно осі вагона у круговій кривій при застосуванні допоміжного гальма, що сформувало небезпечну транспортну ситуацію.

3. Заклинення (відносно кузова) переднім візком з кругової кривої в перехідну криву і продовження руху у сторону збільшення радіуса перехідної кривої. Вказана першопричина у даному випаду сформувала небезпечну транспортну ситуацію.

Вихід переднього п`ятника вагону № 68184662 з підп`ятника першого візка, заклинювання переднього візка (відносно кузова вагона) у повернутому приблизно на 15о положенні відносно осі вагона у круговій кривій у сукупності з виходом вагона № 68184662 з заклиненим (відносно кузова) переднім візком з кругової кривої в перехідну криву і продовження руху у сторону збільшення радіуса перехідної кривої призвели до заклинювання переднього візка вагона № 68184662 в перехідній кривій (просторової деформації візка, вибору зазорів між внутрішніми гранями рейок та зовнішніми гранями бандажів) і сформували катастрофічну транспортну ситуацію.

Протоколом повторного розгляду результатів службового розслідування випадку транспортної події (аварії), що сталася 26.08.2021 на станції Глинна-Наварія Львівської дирекції залізничних перевезень від 22.11.2021 (т. 1, а.с. 121-130), складеним за участі, зокрема, представників регіональної філії «Львівська залізниця» та представників Відповідача, ухвалено: «враховуючи матеріали службового розслідування, оформлені комісією регіональної філії «Львівська залізниця», а також матеріали експертних досліджень Львівського інституту Українського державного університету науки і технологій та висновок судового експерта Болжеларського Ярослава, згідно з Положенням про класифікацію транспортних подій на залізничному транспорті України, затвердженим наказом Міністерства інфраструктури України від 03.07.2017 № 235, допущений 26.08.2021 випадок сходження з рейок вагонів поїзда № 2121 на 1496 км ПК 7 станції Глинна-Наварія класифікувати як аварію та віднести за регіональною філією «Львівська залізниця» з інших причин.

Збитки від допущеної транспортної події віднести на експлуатаційні витрати відповідних підрозділів регіональної філії «Львівська залізниця»».

У результаті сходження вагонів пошкоджено застраховані Позивачем вагони № 63735567 та № 63190290, про що за участі представників АТ «Укрзалізниця» складено акти про пошкодження вагонів, а саме:

Акт про пошкодження вагона № 71 від 02.12.2021 (т. 1, а.с. 115-117) - вагон № 63735567 (підлягає виключенню);

Акт про пошкодження вагона № 72 від 02.12.2021 (т. 1, а.с. 118-120) - вагон № 63190920 (підлягає виключенню).

Страхувальник ТОВ «Денді-Логістик» повідомив Позивача про настання події та відповідно звернувся із заявами № 23881/01/2001/20 від 26.08.2021 (т. 1, а.с. 166-167) та № 23879/01/2021/10 від 26.08.2021 (т. 1, а.с. 168-169) про настання страхової події, а саме про схід з рейок вагонів, застрахованих згідно Договору добровільного страхування залізничного транспорту № FO-00812510 від 25.09.2020 та Договору добровільного страхування залізничного транспорту № FO-01129667 від 20.08.2021, в яких зазначено необхідність здійснення виплати страхової суми на рахунок страхувальника.

17.12.2021 ТОВ «Денді-Логістик» звернулось до Позивача із заявою про здійснення виплати страхового відшкодування, відповідно до якої просило здійснити страхове відшкодування за загибель застрахованих вагонів № 63190920 та № 63735567.

Згідно звіту визначення ринкової вартості напіввагону № 63735567 від 26.08.2021 № 28175 СОД «Береговий Валерій Миколайович» (т. 1, а.с. 174-192) вартість відтворення (заміщення) складає 1 354 626,00 грн.

Згідно звіту визначення ринкової вартості напіввагону № 63190920 від 26.08.2021 № 28175/1 СОД «Береговий Валерій Миколайович» (т. 1, а.с. 193-228) вартість відтворення (заміщення) складає 1 341 112,00 грн.

Згідно страхового акту № 04034/01/922 від 08.02.2022 (т. 1, а.с. 229-230) Позивачем визначено суму страхового відшкодування в розмірі 982 940,80 грн, яку згідно платіжного доручення № 250043 від 09.02.2022 (т. 1, а.с. 233) сплачено на користь ТОВ «Денді-логістик».

Згідно страхового акту № 03999/01/922 від 08.02.2022 (т. 1, а.с. 231-232) Позивачем визначено суму страхового відшкодування в розмірі 1 009 753,89 грн, частину якої в розмірі 922 496,04 грн сплачено згідно платіжного доручення № 250023 від 09.02.2022 (т. 1, а.с. 234) на користь ТОВ «Денді-логістик», а частину в розмірі 87 257,85 грн зараховано в рахунок несплачених частин страхової премії, що підтверджується довідкою про надходження страхових платежів (відповідно до п. 12.4.14 Договору добровільного страхування залізничного транспорту № FO-01129667 від 20.08.2021 (т. 1, а.с. 235)).

Позивач в порядку досудового врегулювання спору звернувся до Відповідача із претензією вих. № 00551/9222 від 11.02.2022 (т. 1, а.с. 236-237) щодо здійснення відшкодування завданого збитку в розмірі фактично завданої шкоди, а саме - 982 940,80 грн - протягом 7 днів з моменту отримання претензії.

Також, Позивач звернувся до відповідача із претензією вих. № 00555/9222 від 11.02.2022 (т. 1, а.с. 238-240) щодо здійснення відшкодування завданого збитку в розмірі фактично завданої шкоди, а саме - 1 009 753,89 грн - протягом 7 днів з моменту отримання претензії.

23.02.2022 на адресу ПрАТ «СГ «ТАС» надійшов лист щодо надання відповіді на претензії вих. № НЗТ-10/1283 від 23.02.2022, відповідно до якого «АТ «Українська залізниця» взяло на себе зобов`язання підготувати рішення щодо погодження розмірів відшкодування завданої шкоди та надіслати відповідний лист-відповідь до 28.02.2022.

Судом встановлено, що матеріали справи не містять листа - відповіді на претензії Позивача та доказів відшкодування збитків.

Відповідач заперечуючи щодо суті заявлених позовних вимог стверджує, що Позивачем пропущено строк позовної давності, зважаючи на, що в задоволенні позову необхідно відмовити, крім того зазначає про неналежність Позивача та відсутність складу усіх елементів цивільного правопорушення.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД

Як встановлено судом та не заперечується сторонами вантажні вагони, щодо яких Позивач просить стягнути збитки, курсували за УМВС накладними, - у міжнародному сполученні.

Частинами 1 та 2 статті 2 ГПК України передбачено, що судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 2 статті 3 ГПК України зазначено, що якщо міжнародним договором України встановлено інші правила судочинства, ніж ті, що передбачені цим кодексом, іншими законами України, застосовую правила міжнародного договору.

Відповідно до статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Статтею 10 ЦК України передбачено застосування правил відповідного міжнародного договору, якщо у чинному міжнародному договорі України, укладеному у встановленому законом порядку, містяться інші правила, ніж ті, що встановлені відповідним актом цивільного законодавства.

Крім цього, статтею 4 Статуту залізниць України (далі за текстом - Статут) встановлено, що перевезення залізницями вантажів, пасажирів, багажу і вантажобагажу у міжнародному сполученні здійснюється відповідно до угод про залізничні міжнародні сполучення.

Перевезення вантажів у міжнародному сполученні здійснюється, зокрема відповідно до УМВС, яка є чинною для України відповідно до Закону України «Про правонаступництво в Україні» та Віденської конвенції про правонаступництво держав щодо договорів.

Згідно зі статтею 3 УМВС, на умовах якого здійснювалося перевезення дія вантажу, його дія має обов`язкову силу для залізниць, відправників і одержувачів вантажу незалежно від державної приналежності сторін договору перевезення.

Також, відповідно до частини 6 статті 315 Господарського Кодексу України (далі за текстом - ГК України) щодо спорів пов`язаних з міждержавними перевезеннями вантажів, порядок пред`явлення позовів та строків позовної давності встановлюються транспортними кодексами чи статутами або міжнародними договорами, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України.

Аналогічно зазначено у статті 926 ЦК України - позовна давність, порядок пред`явлення позовів у спорах, пов`язаних з перевезеннями у закордонному сполученні, встановлюється міжнародними договорами України, транспортними кодексами (статутами).

Оскільки перевезення здійснювались у міжнародному залізничної вантажному сполученні, то для даної категорії перевезення застосовуються положення УМВС.

Розділом III УМВС врегульовано використання вагону, який не належить перевізнику, в якості транспортного засобу.

Згідно з параграфом 1 статті 50 УМВС укладання договору перевезення вагона підтверджується накладною.

Згідно з параграфом 1, 3 та 4 статті 51 УМВС перевізник несе відповідальність за втрату, пошкодження вагона з моменту прийому до перевезення до моменту видачі, якщо не доведе, що це сталось не з його вини»; у разі втрати вагона відшкодування, що виплачується перевізником, обмежене залишковою вартістю вагона, що визначається з урахуванням зносу на момент його втрати; у разі пошкодження вагона відшкодування, що виплачується перевізником, обмежене оплатою витрат, пов`язаних із відновленням вагона, сума яких не повинна перевищувати суму, належну у разі втрати вагона.

Згідно зі статтею 53 УМВСправо пред`явлення претензії та позову до перевізника за втрату чи пошкодження вагона належить власнику вагона (параграф 1); Претензія пред`являється перевізнику, у віданні якого був вагон у момент його пошкодження або втрати (параграф 2 статті 53 УМВС).

Отже, твердження Відповідача, про застосування положень параграфу 1 статті 46 УМВС, згідно якого право пред`явлення претензії і позову до перевізника належить суб`єктам, які зазначені у накладних як відправник та одержувач, і переуступка права вимоги не допускається, не застосовується до спірних правовідносин. Дана норма визначає порядок пред`явлення претензії перевізнику відправником/одержувачем вантажу, а не власником вагону.

Оскільки власник вагонів ТОВ «Денді-Логістик» не є ні відправником, ні одержувачем вантажу, тому суд дійшов висновку, що останнє має право пред`явлення претензії та позов до перевізника за втрату чи пошкодження вагона на підставі статті 53 УМВС.

При цьому УМВС не містить заборони переходу права пред`явлення претензії та позову від власника.

Відповідно до статті 5 УМВС, за відсутності відповідних положень цієї Угоди застосовується національне законодавство тієї Сторони, у якій правомочна особа реалізує свої права.

Право Позивача вимагати відшкодування шкоди, що виникла в результаті виплати ним сум для виконання обов`язку з вини боржника, походить зі змісту статті 993 ЦК України, якою передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Крім того, перехід права вимоги від страхувальника до страховика передбачений і статтею 27 Закону України "Про страхування", відповідно до якої до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого у деліктному зобов`язанні.

Норма Закону України "Про страхування", у спірних правовідносинах, є спеціальною по відношенню до нормативних актів що регулюють перевезення вантажів залізницею, які в даному випадку є загальними нормами.

На підставі встанволениї судом обставин іх врахуванням вищевикладеного, посилання Відповідача на відсутність у Позивача права вимоги на звернення до суду з даним позовом судом оцінюється критично та спростовуються, зокрема,спеціальною нормою статтею 53 розділу III УМВС,спеціальною нормою статті 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України.

Заперечення на посилання Відповідача на те, що ТОВ «Денді-логістик» не є власником вагону № 63190920 судом оцінюється критично з огляду на їх не спростування, оскільки як вбачається з матеріалів справи ТОВ «Денді-логістик» на праві власності належить напіввагон №63190920, згідно укладеного між Публічним акціонерним товариством «Крюківський вагонобудівний завод» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Матрікс - сек`юріті» Договору поставки № 7617/010 134/с від 25.09.2017.

При цьому факт передачі на користь ТОВ «Денді-логістик» напіввагону № 63190920 підтверджується Актом прийому - передачі № 4.

Статутом ТОВ «Денді-логістик» () підтверджується, що вказане товариство є правонаступником ТОВ «Матрікс - сек`юріті», а відповідно і власником вагону №63190920.

Протоколом повторного розгляду результатів службового розслідування випадку транспортної події (аварії), що сталася 26.08.2021 на станції Глинна-Наварія Львівської дирекції залізничних перевезень від 22.11.2021 (т. 1, а.с. 121-130), складеним за участі, зокрема, представників регіональної філії «Львівська залізниця» та представників Відповідача, ухвалено: «враховуючи матеріали службового розслідування, оформлені комісією регіональної філії «Львівська залізниця», а також матеріали експертних досліджень Львівського інституту Українського державного університету науки і технологій та висновок судового експерта Болжеларського Ярослава, згідно з Положенням про класифікацію транспортних подій на залізничному транспорті України, затвердженим наказом Міністерства інфраструктури України від 03.07.2017 № 235, допущений 26.08.2021 випадок сходження з рейок вагонів поїзда № 2121 на 1496 км ПК 7 станції Глинна-Наварія класифікувати як аварію та віднести за регіональною філією «Львівська залізниця» з інших причин.

Збитки від допущеної транспортної події віднесено на експлуатаційні витрати відповідних підрозділів регіональної філії «Львівська залізниця»».

Враховуючи викладене вище, виходячи із доказів, які наявні в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що до Позивача перейшло право вимоги до винної особи (Відповідача) в розмірах виплачених страхових сум за Договором добровільного страхування залізничного транспорту № FO-00812510 від 25.09.2020 - 982 940,80 грн (враховуючи встановлений ліміт за майнову шкоду - 1 386 626, 00 грн та розмір франшизи - 6 930,00 грн) та Договором добровільного страхування залізничного транспорту № FO-01129667 від 20.08.2021 - 1 009 753,89 грн (враховуючи встановлений ліміт за майнову шкоду - 1 145 021,77 грн та розмір франшизи - 5 725,11 грн) .

Крім того, суд звертає увагу сторін, що реальним підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику є саме платіжне доручення, яким оплачена виставлена сума вартості відновлювального ремонту транспортного засобу.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 25.07.2018 у справі № 922/4013/17.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 06.07.2018 у справі № 924/675/17.

Щодо строків позовної давності на звернення до суду, суд зазначає наступне.

Розділом III УМВС врегульовано використання вагону, який не належить перевізнику, в якості транспортного засобу, при цьому будь-яких особливостей щодо порядку пред`явлення перевізникові претензій, позовів та визначення строку позовної давності не встановлено, до спірних відносин у цих питаннях застосовуються відповідні положення Розділу II Договір перевезення УМВС в частині, що не протирічить умовам Розділу III (параграф 1 статті 49 УМВС).

Строки позовної давності визначаються відповідно до статті 48 УМВС, зокрема відповідно до параграфу 1, яким закріплено, що позов до перевізника, на підставі даної угоди, заявляється:

- про перевищення строку доставки вантажу-протягом 2х місяців;

- з інших підстав - протягом 9-ти місяців з дня настання обставин, що стали підставою для заявлення позову (претензії) (параграф 2 статті 48, параграф 2 статті 47 УМВС).

Пред`явлення претензії призупиняє строки позовної давності. Обчислення строку давності продовжується з дня, коли перевізник повідомив претензіата про повну чи часткову відмову у задоволенні його претензії або з моменту спливу строку на надання відповіді на претензію, якщо претензія залишена перевізником без відповіді (параграф 3 статті 48 УМВС).

Відповідно до параграфу 2 статті 53 УМВС претензія заявляється перевізнику, в володінні якого знаходився вагон у момент його пошкодження.

Відповідно до параграфу 3 статті 53 УМВС заявник претензії зобов`язаний долучити до претензії документи на обґрунтування претензії.

Відповідно до параграфу 7 статті 46 УМВС перевізник зобов`язаний у 180-денний строк з дня отримання претензії, розглянути її, дати відповідь заявнику і у випадку повного чи часткового визнання претензії, сплатити претензіату належну суму.

При частковому або повному відхиленні претензії перевізник повідомляє особі, яка подає претензію підстави відхилення претензії та одночасно повертає документи, прикладені до претензії (параграф 8 статті 46 УМВС).

З огляду на те, що 26.08.2021 сталося сходження вагонів, при цьому сам по собі факт сходження вагону не є підставою для звернення до Відповідача з вимогою про відшкодування шкоди, як стверджує Відповідач.

Обставиною, що стала підставою для пред`явлення претензії, а згодом і позову, є саме встановлення факту пошкодження вагону.

02.12.2021 складено акти про пошкодження № 71 та № 72 за формою ВУ-25М, відповідно до якого встановлено факт пошкодження вагонів в результаті сходження вагонів поїзду, а тому на переконання суду саме від цієї дати і слід відраховувати початок позовної давності.

День початку строку давності в строк не включається (параграф 2 статті48 УМВС)

Як встановлено судом вище, 11.02.2022 Позивачем подано претензію про відшкодування збитків вих. № 00555/9222 та вих. № 00551/9222.

23.02.2022 на адресу Позивача надійшов лист Регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» за вих.№НЗТ-10/1283 від 23.02.2022, у якому зазначається, що у зв`язку з необхідністю підготовки рішення щодо погодження розмірів відшкодування завданої шкоди, зобов`язується надати відповідь на претензії в строк до 28.02.2022.

УМВС чітко встановлює можливі результати розгляду претензії перевізником:

- рішення про повернення претензії без розгляду;

- рішення про часткове чи повне задоволення претензії та

- рішення про часткову чи повну відмову від задоволення претензії.

Зазначений лист Регіональної філії «Львівська залізниця AT «Українська залізниця» по змісту не відповідає жодному із передбачених варіантів рішень, а отже, рішення по претензії Відповідачем прийнято не було, з огляду на що суд погоджується з доводами Позивача в цій частині

Жодної відповіді щодо результатів розгляду претензій, рішення щодо виплати або відмови у виплаті на адресу позивача не надходило, що означає, що претензії про відшкодування збитків вих. № 00555/9222 від: 11.02.2022 р. та вих. № 00551/9222 від 11.02.2022 знаходились на розгляді в Регіональної філії «Львівська залізниця» протягом всього строку, передбаченого для розгляду претензій УМВС, тобто протягом 180 днів.

Отже, враховуючи визначений УМВС термін подання позову, з урахуванням призупинення перебігу терміну позовної давності з 11.02.2022 до 11.08.2022 у зв`язку із заявленням та розглядом претензії) останнім днем для подання позову є 02.03.2023, а тому даний позов, поданий до суду 05.07.2022 подано в межах строку позовної давності.

Крім того, суд звертає увагу, що строк позовної давності на звернення Позивачем не пропущено і без урахуванням призупинення перебігу терміну позовної давності з 11.02.2022 до 11.08.2022, так як 02.12.2021 складено акти про пошкодження № 71 та № 72 за формою ВУ-25М, а Позивач звернувся з позовом до суду 05.07.2022, тобто в межах 9-місячного строку позовної давності.

Відповідно до частини 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 1 статті 1172 ЦК України встановлено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Підставою відповідальності є протиправне, шкідливе, винне діяння завдавача шкоди. Завдавання шкоди містить наступні елементи: протиправна поведінка особи, настання шкоди, причинний зв`язок між двома першими елементами та вина завдавача шкоди.

Протиправна поведінка (бездіяльність) Відповідача полягає у незабезпеченні збереженості належного власнику майна (вагонів); шкода полягає у пошкодженні складових частин вагонів та необхідності їх відновлення; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та завданою шкодою полягає у недотриманні Відповідачем обов`язку забезпечити збереженість майна під час здійснення перевезення.

Відповідно до статті 614 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

При цьому, Відповідачем не надано до матеріалів справи належних та допустимих доказів в розумінні статей 76-79 ГПК України того, що пошкодження вагонів під час їх перевезення залізницею сталось не з вини Відповідача. не містять.

Відповідно до статті 924 ЦК України, перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не зміг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Відповідно до пункту 2 статті 126 Статуту за пошкодження залізницею вагонів або контейнерів, що належать підприємствам, залізниця несе матеріальну відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди.

Приймаючи до уваги вищенаведене, суд дійшов висновку про наявність всіх елементів складу правопорушення, а саме протиправної бездіяльності Відповідача, що виявилась у незабезпеченні збереженості (схоронності) належного страхувальнику майна (вагонів), завданої шкоди - пошкодження складових частин вагонів, та причинного зв`язку між протиправною поведінкою та завданою шкодою. При цьому, Відповідачем не спростовано обставин, що пошкодження вагонів під час їх перевезення залізницею сталось з його вини, у зв`язку з чи заявлені Позивачем вимоги є правомірними.

Частинами 1-2 статті 74 ГПК України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідно до статті 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до частин 1-3 статті 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

Підсумовуючи викладене вище, з огляду на виплату Позивачем суми страхового відшкодування та перехід до нього права вимоги, а також враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів відсутності вини Відповідача в частині незбереження майна (вагонів), суд дослідивши матеріали справи дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору у відповідності до вимог статті 129 ГПК покладаються на Відповідача.

Kеруючись статтею 74, статтями 76-79, статтею 86, 123, 129, статтями 236-238, статтями 240 та 241 ГПК України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» - задовольнити.

2. Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» (вул. Єжа Ґедройця, буд. 5, м. Київ, 03150; ідентифікаційний код 40075815) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» (пр-т. Перемоги, 65, м. Київ, 03117; ідентифікаційний код 30115243) збитки в розмірі 1 992 694 (один мільйон дев`ятсот дев`яносто дві тисячі шістсот дев`яносто чотири) грн 69 коп та судовий збір в розмірі 29 890 (двадцять дев`ять тисяч вісімсот дев`яносто) грн. 42 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення підписано: 08.12.2022

Суддя Антон ПУКАС