УХВАЛА

м. Київ

09.11.2022Справа № 910/11257/20
За заявою ОСОБА_1

про неплатоспроможність

Суддя Мандичев Д.В.

секретар судового засідання Судак С.С.

Представники учасників:

від боржника - Рубан І.Є.,

від ТОВ «Нео Солар» - Софіщенко В.А.,

керуючий реалізацією - не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляді Господарського суду міста Києва перебуває справа №910/11257/20 про неплатоспроможність ОСОБА_1 .

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.07.2021 (суддя Івченко А.М.), з поміж іншого, клопотання боржника про виключення зі складу ліквідаційної маси майна боржника задоволено. Виключено з ліквідаційної маси майна боржника ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) квартиру АДРЕСА_1 .

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 21.09.2021 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "НЕО СОЛАР" задоволено частково. Пункти 1 та 2 резолютивної частини ухвали Господарського суду міста Києва від 14.07.2021 у справі №910/11257/20 викладено в наступній редакції: " 1. Клопотання боржника про виключення зі складу ліквідаційної маси майна боржника задовольнити частково. 2.Виключити з ліквідаційної маси майна боржника ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) квартиру АДРЕСА_1 до закінчення дії мораторію на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті, введеного Законом України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті". В іншій частині ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.07.2021 у справі №910/11257/20 залишено без зміни.

Постановою Верховного Суду від 20.01.2022 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.09.2021 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.07.2021 у справі № 910/11257/20 скасовано. Справу № 910/11257/20 у скасованій частині передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №91/11257/20 в скасованій частині передано на розгляд судді Мандичеву Д.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.02.2022 прийнято до розгляду справу №910/11257/20 в скасованій частині (розгляд клопотання боржника про виключення зі складу ліквідаційної маси майна боржника). Призначено розгляд клопотання боржника про виключення зі складу ліквідаційної маси майна боржника на 23.03.2022.

Водночас, Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні", на території України із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 введено воєнний стан строком на 30 діб.

За наведених обставин призначене на 23.03.2022 судове засідання з розгляду справи № 910/11257/20 не відбулося з об`єктивних причин, що не залежать від суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.04.2022 розгляд клопотання боржника про виключення зі складу ліквідаційної маси майна боржника призначено у судовому засіданні на 22.06.2022.

20.06.2022 до Господарського суду міста Києва від керуючого реалізацією надійшли пояснення по суті клопотання боржника про виключення зі складу ліквідаційної маси майна боржника.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 22.06.2022 відкладено розгляд клопотання боржника про виключення зі складу ліквідаційної маси майна боржника у судовому засіданні на 22.08.2022.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.08.2022 відкладено розгляд клопотання боржника про виключення зі складу ліквідаційної маси майна боржника у судовому засіданні на 10.10.22. Керуючому реалізацією встановлено строк до 26.09.2022 (включно) подати суду:- інформацію про фінансовий стан боржника, а також членів його сім`ї, отриману арбітражним керуючим, зокрема з відповідних Державних реєстрів, з опису майна боржника, з декларації про майновий стан боржника - фізичної особи,- звіт керуючого реструктуризацією про результати перевірки декларації про майновий стан боржника у тому числі в частині відомостей щодо майнового стану членів його сім`ї. Повторно зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Нео Солар" у строк 10 днів з дня отримання ухвали подати суду письмові пояснення по суті клопотання ОСОБА_1 про виключення зі складу ліквідаційної маси майна боржника з урахуванням змісту постанови Верховного Суду від 20.01.2022 та пояснень керуючого реалізацією арбітражного керуючого Тущенка С.В.

04.10.2022 до Господарського суду міста Києва надійшла інформація від керуючого реалізацією про фінансовий стан боржника, членів сім`ї.

07.10.2022 до Господарського суду міста Києва надійшли додаткові пояснення Товариства з обмеженою відповідальністю "Нео Солар".

Судове засідання, призначене на 10.10.2022, не відбулось у зв`язку з перебуванням судді Мандичева Д.В у відпустці.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 14.10.2022 призначено розгляд клопотання боржника про виключення зі складу ліквідаційної маси майна боржника у судовому засіданні на 09.11.2022.

03.11.2022 до суду надійшло клопотання керуючого реалізацією арбітражного керуючого Тущенка С.В. про долучення документів до матеріалів справи.

08.11.2022 до Господарського суду м. Києва надійшло клопотання керуючого реалізацією про розгляд справи без його участі.

У судове засідання, призначене на 09.11.2022, з`явилися представники боржника та кредитора. Керуючий реалізацією у судове засідання не з`явився, просив суд у відповідному клопотанні розглядати справу без його участі.

Судом досліджено клопотання боржника про виключення із складу ліквідаційної маси майна боржника та встановлено наступне.

На виконання вимог постанови Господарського суду міста Києва від 14.04.2021 про визнання ОСОБА_1 банкрутом керуючим реалізацією майна боржника арбітражним керуючим Тущенком С.В. 28.04.2021 проведено інвентаризацію майна ОСОБА_1 та визначено його вартість у відповідності до положень Кодексу України з процедур банкрутства.

До інвентаризаційного опису основних засобів та Акту «Про проведення інвентаризації майна» від 29.04.2021 включено квартиру АДРЕСА_1 .

Як зазначено керуючим реалізацією у інвентаризаційному описі основних засобів вартість вищевказаного об`єкта нерухомого майна становить 1 091 137,00 грн.

У квартирі проживає п`ять осіб: боржник, його дружина ОСОБА_2 , син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , донька ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , та донька ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується Витягом з реєстру територіальної громади м. Києва про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні станом на 16.07.2020 за адресою: АДРЕСА_1 .

На думку боржника, квартира АДРЕСА_1 у розумінні ч. 6 ст. 131 Кодексу України з процедур банкрутства відноситься до «іншого майна боржника, на яке згідно із законодавством не може бути звернено стягнення».

При цьому, боржник у вказаному клопотанні посилається на положення Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», яким визначено, що протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

Крім того, боржником зазначено, що пункт 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» передбачає, що Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» втрачає чинність через п`ять місяців з дня набрання чинності цим Законом. Тобто, законом встановлена заборона на відчуження майна боржника, яке є єдиним місцем проживання боржника та його сім`ї.

На думку ОСОБА_1 , майно боржника, яке включено до ліквідаційної маси, та на яке згідно із законодавством України не може бути звернено стягнення, є квартира АДРЕСА_1 , яка є єдиним місцем проживання боржника та його сім`ї, а тому, на думку боржника, підлягає виключенню з ліквідаційної маси боржника, про що останній і просить суд у поданому клопотанні.

Згідно з ч. 1 ст. 131 Кодексу України з процедур банкрутства майно боржника, що підлягає реалізації у процедурі погашення боргів боржника, складає ліквідаційну масу.

Частиною 6 статті 131 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що до складу ліквідаційної маси не включається житло, яке є єдиним місцем проживання сім`ї боржника (квартира загальною площею не більше 60 квадратних метрів або житловою площею не більше 13,65 квадратного метра на кожного члена сім`ї боржника чи житловий будинок загальною площею не більше 120 квадратних метрів) та не є предметом забезпечення, а також інше майно боржника, на яке згідно із законодавством не може бути звернено стягнення.

Відповідно до положень ст. 132 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд має право за вмотивованим клопотанням боржника та інших учасників провадження у справі про неплатоспроможність виключити із складу ліквідаційної маси майно боржника, на яке згідно із законодавством може бути звернено стягнення, але воно є необхідним для задоволення нагальних потреб боржника або членів його сім`ї. Господарський суд має право виключити із складу ліквідаційної маси майнові об`єкти вартістю не більше 10 розмірів мінімальної заробітної плати, які є неліквідними чи дохід від реалізації яких істотно не вплине на задоволення вимог кредиторів. Загальна вартість майна боржника, що виключається із складу ліквідаційної маси відповідно до положень цієї статті, не може перевищувати 30 розмірів мінімальної заробітної плати. Перелік майна, що виключається із складу ліквідаційної маси згідно з положеннями цієї статті, затверджується господарським судом, про що постановляється ухвала, яка може бути оскаржена в апеляційному чи касаційному порядку.

Аналізуючи приписи ч. 6 ст. 131 Кодексу України з процедур банкрутства, судом встановлено, що об`єкт нерухомого майна, а саме: квартира АДРЕСА_1 не підпадає під визначення такого майна, оскільки є предметом забезпечення.

Зазначена обставина встановлена ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.11.2020, якою у тому числі визнано кредиторами у справі № 910/11257/20 по відношенню до фізичної особи ОСОБА_1 Товариство з обмеженою відповідальністю "НЕО СОЛАР" на суму 5 419 709,57 грн - вимоги, забезпечені заставою майна боржника та 4 204,00 грн - витрати, які відшкодовуються до задоволення вимог кредиторів.

Статтею 55 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що не допускається звернення стягнення на об`єкт довірчої власності за зобов`язаннями довірчого власника, а також на майно, зазначене в Додатку до цього Закону.

Враховуючи зазначене положення Закону України «Про виконавче провадження», об`єкт нерухомого майна, а саме: квартира АДРЕСА_1 не може бути віднесений до складу "інше майно боржника, на яке згідно із законодавством не може бути звернено стягнення", оскільки не міститься у переліку видів майна, на яке не може бути звернено стягнення, наведеному у Додатку до Закону України "Про виконавче провадження".

Стосовно приписів статті 132 Кодексу України з процедур банкрутства в частині вартості майнових об`єктів, які можуть бути виключені судом із складу ліквідаційної маси за вмотивованим клопотанням боржника та інших учасників провадження у справі про неплатоспроможність, суд зазначає, що вартість квартири АДРЕСА_1 є очевидно більшою граничних розмірів вартості майна, встановлених зазначеною статтею.

Враховуючи викладене, заслухавши пояснення представників учасників провадження у справі, суд приходить до висновку про відмову боржнику у задоволенні клопотання про виключення зі складу ліквідаційної маси майна ОСОБА_1 .

Щодо посилання боржника на норми Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», слід зазначити наступне.

Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» встановлені тимчасові обмеження щодо звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до частини 1 вказаного вище Закону, протягом дії цього Закону не може бути примусово звернено стягнення (відчужене без згоди власника) на майно, що віднесене до об`єктів житлового фонду (далі - нерухоме житлове майно), об`єкт незавершеного житлового будівництва, майнові права на нього, що є предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно/об`єкт незавершеного житлового будівництва/майнові права виступають як забезпечення виконання зобов`язань фізичної особи (позичальника або майнового поручителя) за кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що:таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника / майнового поручителя або є об`єктом незавершеного житлового будівництва, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності немає іншого нерухомого житлового майна; або таке нерухоме житлове майно придбавалося за кредитні кошти і при цьому умовами кредитного договору передбачена заборона реєстрації місця проживання позичальника або майнового поручителя за адресою знаходження нерухомого житлового майна, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності немає іншого нерухомого житлового майна;загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного житлового будівництва) не перевищує 140 квадратних метрів для квартири та 250 квадратних метрів для житлового будинку.

За правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 10.04.2019 в справі № 726/1538/16-ц (провадження № 14-111цс19), Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» застосовується при одночасній наявності всіх перерахованих у ньому умов.

Мораторій є відстроченням виконання зобов`язання, а не звільненням від його виконання. Відтак мораторій на стягнення майна, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті, установлений Законом, не передбачає втрати кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) у випадку невиконання боржником зобов`язань за договором, а лише тимчасово забороняє примусово стягувати (відчужувати без згоди власника) цей предмет іпотеки (застави).

Положення вказаного Закон є правовою підставою, яка унеможливлює органам і посадовим особам, які здійснюють примусове виконання рішень про звернення стягнення на предмет іпотеки та провадять конкретні виконавчі дії, вживати заходи, спрямовані на примусове виконання таких рішень стосовно окремої категорії боржників чи іпотекодавців, які підпадають під дію положень цього Закону на період його чинності.

Пункт 2 Розділу П Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» № 1381-ІХ від 13.04.2021 передбачає, що Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» (Відомості Верховної Ради України, 2014 р., № 28, ст. 940; 2015 р., № 43, ст. 386; 2020 р., № 38, ст. 279; із змінами, внесеними Законом України від 16 вересня 2020 року № 895-ІХ) втрачає чинність через п`ять місяців з дня набрання чинності цим Законом.

23 квітня 2021 року набрав чинності Закон України № 1381-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті», спрямований на захист та відновлення платоспроможності позичальників (фізичних осіб), які отримали споживчі кредити в іноземній валюті, шляхом їх реструктуризації.

Дію Закону «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» (який втратив чинність 21 квітня 2021 року) поновлено п`ять місяців з дня набрання чинності Законом № 1381-IX, тобто діє з 23 квітня 2021 року до 23 вересня 2021 року.

Оскільки мораторій за Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» носить тимчасовий характер, поширення правового режиму мораторію на визначені Законом майно/майнові на час його дії щодо цього майна/майнових прав є лише відстроченням виконання зобов`язання, а не звільненням від його виконання.

В цьому випадку, мораторій за вказаним законом є лише відстроченням реалізації такого майна в процедурі погашення боргів боржника.

Станом на день розгляду справи, вказаний Закон втратив чинність, відтак, спірні правовідносини не можуть підпадати під його дію.

Стосовно позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 20.01.2022 у даній справі, в частині того, що суди попередніх інстанцій не звернули уваги на положення пункту 5 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства, суд звертає увагу учасників провадження у справі на наступні обставини.

Так, постановою Верховного Суду від 20.01.2022 справу № 910/11257/20 у скасованій частині передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва, тобто виключно в частині розгляду клопотання боржника про виключення його майна зі складу ліквідаційної маси.

За таких обставин, розглядаючи вказане клопотання, суд виходив із того, що ОСОБА_1 визнано постановою Господарського суду міста Києва від 14.04.2021 банкрутом, введено у справі процедуру погашення боргів боржника у порядку статті 130 Кодексу України з процедур банкрутства. А тому суд, розглядаючи зазначене клопотання боржника, керувався саме положеннями статей 131, 132 Кодексу України з процедур банкрутства стосовно майна боржника у процедурі погашення боргів, ліквідаційної маси, а також можливості виключення майнових об`єктів з її складу, не виходячи при цьому за межі заявлених боржником вимог у його клопотанні.

На думку суду, питання застосування приписів пункту 5 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства за умови встановлення відповідних передумов може бути досліджено судом при розгляді справи про неплатоспроможність ОСОБА_1 .

Керуючись Кодексом України з процедур банкрутства та ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про виключення зі складу ліквідаційної маси майна боржника.

2. Копію ухвали направити учасникам провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили в порядку ч.ч. 4, 5 ст.9 Кодексу України з процедур банкрутства та може бути оскаржена. Оскарження ухвали не зупиняє провадження у справі про банкрутство.

Повний текст ухвали складено 05.12.2022

Суддя Д.В. Мандичев