РІШЕННЯ

12 грудня 2022 року м. ТернопільСправа № 921/431/22

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Гирили І.М.

за участі секретаря судового засідання Коляска І.І.

розглянув матеріали справи

за позовом Дочірнього підприємства "Газпостач" товариства з обмеженою відповідальністю "Тернопільміськгаз", вул. Г. Коллонтая, буд. 2, приміщення А, м. Тернопіль, 46008

до відповідача Державного підприємства "Тернопільський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою", вул. Лисенка, буд. 20 А, м. Тернопіль, 46002

про стягнення заборгованості в загальній сумі 28 173, 01 грн

За участі представників:

позивача: Джерджа І. В.

відповідача: Слободяна Ф. Ю.

В порядку ст. 8, 222 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) здійснюється повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів, а саме: за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку: vkz.court.gov.ua.

Заяв про відвід (самовідвід) судді та секретаря судового засідання з підстав, визначених ст. 35-37 ГПК України не надходило.

Встановив:

Дочірнє підприємство "Газпостач" товариства з обмеженою відповідальністю "Тернопільміськгаз" звернулось до Господарського суду Тернопільської області з позовом до відповідача - Державного підприємства "Тернопільський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою", про стягнення 2 544, 99 грн 3 % річних, 25 628, 02 грн інфляційних нарахувань (з врахуванням прийнятої судом заяви про зменшення розміру позовних вимог № 771 від 03.11.2022 (вх. № 7298).

Підставою позову визначено неналежне виконання відповідачем умов Договору на постачання природного газу № 675 від 02.01.2020, зокрема в частині оплати вартості поставленого природного газу.

В підтвердження позовних вимог до матеріалів справи долучено належним чином засвідчені копії: Договору на постачання природного газу № 675 від 02.01.2020; актів приймання-передачі природного газу за період з грудня 2021 року по березень 2022 року; вимоги про оплату заборгованості за використаний (спожитий) природний газ за №531 від 16.08.2022 з доказами її надіслання; листа - відповіді за №01-10/197 від 23.08.2022; розрахунок заявлених до стягнення сум тощо.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судових справ між суддями від 15.09.2022 головуючим суддею для розгляду справи №921/431/22 визначено суддю Гирилу І. М.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 20.09.2022 зазначену вище позовну заяву було залишено без руху; встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - 10 (десять) днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

22.08.2022 ДП "Газпостач" товариства з обмеженою відповідальністю "Тернопільміськгаз" усунуто визначені в ухвалі від 20.09.2022 недоліки позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 23.09.2022, з врахуванням ухвали від 03.10.2022, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі 921/431/22; постановлено її розгляд здійснювати за правилами загального позовного провадження; призначено у справі № 921/431/22 підготовче засідання на 09:00 год. 19.10.2022; запропоновано учасникам надати заяви по суті справи та з процесуальних питань (при наявності).

07.10.2022 від відповідача надійшов відзив на позов за вих. № 01-10/295 від 06.10.2022 (вх. № 6595), у якому останній визнавав позовні вимоги в частині заявленої до стягнення суми основного боргу. Стверджував, що несвоєчасна оплата за отриманий природний газ зумовлена введенням в Україні воєнного стану. Виклав свою позицію щодо заявлених позивачем вимог про стягнення пені. Зокрема, послався на п. 4 ст. 3 Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню корона вірусної хвороби (Covid-19)" № 530-IX від 17.03.2020. Одночасно повідомив про сплату суми основного боргу. В підтвердження вказаної оплати долучив до матеріалів справи платіжні доручення № 3698 від 30.09.2022 на суму 66 000, 00 грн, № 3708 від 03.10.2022 на суму 50 000, 00 грн та № 3710 від 05.10.2022 на суму 50 399, 00 грн.

14.10.2022 позивач звернувся до суду з клопотанням за вих. № 692 від 14.10.2022 (вх. № 6746) про поновлення строку для подання відповіді на відзив. Одночасно позивач подав відповідь на відзив за вих. № 691 від 13.10.2022 (вх. № 6745), у якій виклав свою позицію щодо наведених відповідачем у відзиві на позов доводів. Також, звернув увагу суду на те, що введення на території України воєнного стану суттєво вплинуло і на діяльність ДП "Газпостач" та на вчасний розрахунок його контрагентів, оскільки позивач закуповує природній газ для постачання споживачам наперед.

В підготовчому засіданні 19.10.2022, яке відбулось за участі повноважного представника відповідача, суд поновив строк для подання позивачем відповіді на відзив за вих. № 691 від 13.10.2022 (вх. № 6745), долучив останню до матеріалів справи та оголосив перерву до 12:00 год. 31.10.2022, про що постановив відповідні ухвали, які занесено до протоколу судового засідання. Присутнього в підготовчому засіданні 19.10.2022 повноважного представника відповідача про підготовче засідання 31.10.2022 повідомлено під розписку (в матеріалах справи); позивача - відповідною ухвалою.

28.10.2022 ДП "Газпостач" ТзОВ "Тернопільміськгаз" звернулось до суду із заявою за вих. № 717 від 28.10.2022 (вх. № 7124), згідно з якою просило зменшити розмір позовних вимог в частині заявленої до стягнення суми основного боргу та, відповідно, стягнути з відповідача грошові кошти в сумі 59 086, 41 грн, з яких: 30 913, 40 пеня, 2 544, 99 3 % річних, та 25 628, 02 грн інфляція.

В підготовчому засіданні 31.10.2022, яке відбулось за участі повноважних представників сторін, суд прийняв заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог за вих. № 717 від 28.10.2022 (вх. № 7124), з врахуванням останньої запропонував сторонами надати заяви по суті справи та оголосив перерву до 09:00 год. 21.11.2022, про що постановив відповідну ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання. Присутніх в підготовчому засіданні 31.10.2022 повноважних представників сторін про підготовче засідання 21.11.2022 повідомлено під розписку (в матеріалах справи).

Окрім того, 31.10.2022 від відповідача на електронну адресу суду надійшли заперечення на відповідь на відзив. Однак, останні не містили електронного цифрового підпису. Враховуючи наведене, в підготовчому засіданні 31.10.2022 суд роз`яснив представнику відповідача про відсутність підстав для розгляду таких заперечень як документів та звернув увагу на запропоновану судом можливість надати заяви по суті справи з врахуванням прийнятої заяви про зменшення розміру позовних вимог. Однак, зазначеним правом відповідач не скористався.

03.11.2022 позивач звернувся до суду із заявою за вих. № 771 від 03.11.2022 (вх. № 7298) про зменшення розміру позовних вимог на суму заявленої до стягнення пені та, відповідно, просив стягнути з відповідача грошові кошти в загальній сумі 28 173, 01 грн, з яких: 2 544, 99 3 % річних та 25 628, 02 грн інфляція.

В підготовчому засіданні 21.11.2022, яке відбулось за участі повноважних представників сторін, суд прийняв заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог за вих. № 771 від 03.11.2022 (вх. № 7298), з врахуванням останньої запропонував сторонами надати заяви по суті справи; продовжив строк підготовчого провадження на тридцять днів та оголосив перерву до 11:30 год. 30.11.2022, про що постановив відповідну ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання. Присутніх в підготовчому засіданні 21.11.2022 повноважних представників сторін про підготовче засідання 30.11.2022 повідомлено під розписку (в матеріалах справи).

В підготовчому засіданні 30.11.2022, яке відбулось за участі повноважного представника позивача, суд закрив підготовче провадження та призначив справу № 921/431/22 до судового розгляду по суті на 10:00 год. 12.12.2022, про що постановив відповідну ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання. Присутнього в підготовчому засіданні 30.11.2022 повноважного представника позивача про судове засідання 12.12.2022 повідомлено під розписку (в матеріалах справи); відповідача - відповідною ухвалою.

В судовому засіданні 12.12.2022, яке відбулось за участі повноважних представників сторін, суд розпочав розгляд справи по суті, заслухав вступне слово учасників, з`ясував обставини справи, дослідив наявні в матеріалах справи докази, заслухав заключне слово учасників справи та оголосив вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши в судовому засіданні доводи та пояснення повноважних представників сторін, дослідивши норми чинного законодавства, оцінивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд встановив таке.

02.01.2020 між Дочірнім підприємством "Газпостач" товариства з обмеженою відповідальністю "Тернопільміськгаз", як Постачальником, з однієї сторони, та Державним підприємством "Тернопільський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою", як Споживачем, з другої сторони, укладено Договір на постачання природного газу № 675 (далі - Договір).

Згідно з п. 1.1 - 1.2 Договору Постачальник постачає природний газ Споживачеві в обсягах і порядку, передбачених Договором, для забезпечення потреб Споживача, а Споживач зобов`язується прийняти та оплатити Постачальнику вартість газу і наданих послуг із замовлення (бронювання) потужності у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених Договором. Споживач підтверджує, що він ознайомлений з тим, що передача газу неможлива без замовлення відповідної потужності на відповідний обсяг, який належить до передачі та підписанням даного Договору надає згоду Постачальнику на замовлення (бронювання) потужності для Споживача. Природний газ, що постачається за цим договором, використовується виключно для використання промисловими споживачами та іншими суб`єктами господарювання, які є кінцевими споживачами газу. Найменування (номенклатура, асортимент): Код ДК 021-2015 CPV: 09120000-6- Газове паливо.

Передача газу за Договором здійснюється на межах балансової належності об`єктів Споживача відповідно до актів розмежування ділянок обслуговування. Перелік комерційних вузлів обліку газу та газоспоживного обладнання Споживача: 1) адміністративний корпус, вул. Лисенка, 20 А, 000166; 2) гаражі, вул. Лисенка, 20 А, 008485.

Відповідно до п. 2.3 - 2.4 Договору обсяг спожитого (протранспортованого) газу за розрахунковий період, що підлягає оплаті Споживачем, визначається за підсумками розрахункового періоду на межі балансової належності об`єктів Споживача за даними ЕІС- коду точки/точок комерційного обліку. За підсумками розрахункового періоду Споживач протягом двох робочих днів погоджує з Оператором ГРМ акт про фактичний обсяг спожитого (протранспортоваго) газу за розрахунковий період, який є підставою для оформлення актів прийняття-передачі газу між відповідними суб`єктами ринку природного газу. За наявності розбіжностей у частині визначення обсягу спожитого (протранспортованого) газу вони підлягають урегулюванню в порядку, встановленому законодавством. До вирішення цього питання обсяг спожитого (протранспортованого) газу встановлюється відповідно до даних оператора ГРМ.

Договірні обсяги постачання газу Споживачеві сторони визначили у п. 3.1 Договору, зокрема: Постачальник здійснює протягом 2020 року постачання природного газу Споживачеві в обсязі до 22 тис куб. м, у тому числі: січень 3, 8 тис. куб. м; лютий 3, 8 тис. куб. м; березень 3,7 тис. куб. м; квітень 1, 0 тис. куб. м; травень 0; червень 0; липень 0; серпень 0; вересень 0; жовтень 1,1 тис. куб. м; листопад 3,8 тис. куб. м; грудень 4,8 тис. куб. м.

Постачання газу підтверджується підписаним Постачальником та Споживачем актом приймання - передачі газу, що оформлюється на підставі акта про фактичний обсяг спожитого (протранспортованого) газу за розрахунковий період, складеного Споживачем та Оператором ГРМ/ГТС відповідно до пункту 2. 4 розділу II Договору.

За підсумками розрахункового періоду Споживач, до 05 числа місяця, наступного за розрахунковим, зобов`язаний надати Постачальнику копію відповідного акта про фактичний об`єм (обсяг) розподіленого (протранспортованого) природного газу Споживачу за розрахунковий період, що складений між Оператором ГРМ/ГТС та Споживачем, відповідного до вимог Кодексу газотранспортної системи та Кодексу газорозподільних систем, який є підставою для оформлення актів приймання-передачі газу між відповідними суб`єктами ринку природного газу.

На підставі отриманих від Споживача даних та/або даних Оператора ГРМ/ГТС Постачальник протягом трьох робочих днів готує та надає Споживачу два примірки акта приймання-передачі природного газу з урахуванням замовлення (бронювання) потужності за розрахунковий період , підписані уповноваженим представником Постачальника (п. 3.6 - 3.7 Договору).

Відповідно до п. 3.8 - 3.9 Договору Споживач протягом двох днів з дати одержання акта приймання-передачі природного газу зобов`язується повернути Постачальнику один примірник оригіналу акта приймання-передачі природного газу, підписаний уповноваженим представником Споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта приймання-передачі природного газу.

У випадку відмови від підписання акта приймання-передачі природного газу розбіжності підлягають урегулюванню відповідно до договору або в судовому порядку.

У випадку ненадходження від Споживача підписаного примірника Акту або письмової вмотивованої відмови від підписання такого Акту в строки, визначені п. 3.8., акт вважається підписаним Споживачем без зауважень. В будь-якому випадку, положення даного пункту не звільняє Споживача від обов`язку надати Постачальнику підписаний примірник Акту.

До прийняття рішення судом вартість поставленого природного газу встановлюється відповідно до даних Постачальника.

Акти приймання-передачі газу є підставою для остаточних розрахунків Споживача з Постачальником.

Ціну постачання природного газу та порядок розрахунків сторони погодили в р. IV Договору. Зокрема, ціна за 1 000, 00 куб. м природного газу з врахуванням вартості з транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи (бронювання потужності) складає 6 459, 16 грн. Податок на додану вартість - 20 %. Всього до сплати з врахуванням вартості транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи (бронювання потужності) складає за 1 000, 00 куб. м 7 750, 99 грн, з врахуванням ПДВ 20 %. Ціна на газ може змінюватись відповідно до Закону України Про ринок природного газу і є обов`язковою для Сторін за даним Договором з моменту введення зміни ціни в дію (п. 4.1.1 - 4.1.4 Договору)

Згідно з п. 4.3 - 4.4 Договору оплата вартості постачання природного газу з урахуванням замовлення (бронювання) потужностей здійснюється Споживачем протягом розрахункового періоду (газового місяця), в якому здійснюється поставка газу.

Споживач самостійно розраховує суму платежу, виходячи з ціни газу на розрахунковий період та відповідної величини договірного обсягу газу, заявленого на розрахунковий період. У разі відсутності інформації про ціну газу на розрахунковий період та неотримання рахунку для оплати за використаний природний газ протягом розрахункового періоду, до дати здійснення оплати Споживач розраховує суму платежу за ціною, що діяла у попередньому місяці.

У випадку недоплати вартості використаного природного газу за розрахунковий період Споживач здійснює оплату до 10-го числа місяця, наступного за розрахунковим, за фактично спожитий природний газ, на підставі акту приймання-передачі природного газу з урахуванням замовлення (бронювання) потужності підписаного уповноваженими представниками сторін.

У разі переплати за фактично спожитий газ сума переплати зараховується Постачальником в рахунок оплати поставленого газу в наступному розрахунковому періоді або повертається на поточний рахунок Споживача на його письмову вимогу у п`ятиденний строк з дня отримання такої вимоги.

Оплата вартості природного газу за Договором здійснюється Споживачем в українській національній валюті гривні, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника в національній валюті. Датою оплати рахунка (здійснення розрахунку) є дата, на яку були зараховані кошти на рахунок Постачальника.

Сторони погоджуються, що посилання на призначення платежу та розрахунковий період при перерахуванні коштів Споживачем є обов`язковим.

П. 11.1. Договору передбачено, що він набирає чинності з дати його підписання уповноваженими особами Сторін та засвідчення їх підписів відтиском печатки (за наявності) Сторін, поширює свою дію з 01.01.2020 та укладається на строк до 31.12.2020, а в частині виконання зобов`язань за Договором, у тому числі насамперед, щодо проведення розрахунків до їх повного виконання. Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення строку дії Договору жодною зі Сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов. При цьому Сторони мають оформити додаткову угоду до Договору щодо планових обсягів постачання газу на продовжений строк.

Зазначений Договір підписано повноважними представниками сторін, підписи скріплено печатками юридичних осіб, докази визнання його недійсним в судовому порядку в матеріалах справи відсутні. Наявні в матеріалах справи докази (акти приймання-передачі за період з грудня 2021 року про березень 2022 року) свідчать про пролонгацію вказаного правочину.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України (далі ГК України) суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Матеріали справи свідчать про те, що укладений між сторонами у справі правочин за своєю правовою природою є договором поставки, згідно з яким, в силу ст. 712 ЦК України, продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або у інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін (ст.632 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України в силу господарського зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Ст. 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу (ч. 2 ст. 193 ГК України).

Ч. 1 ст. 73 ГПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 ГПК України).

Обов`язок доказування та подання доказів відповідно до ст. 74 ГПК України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 ГПК України).

Ст. 79 ГПК України передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ст. 86 ГПК України).

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов укладеного Договору ДП "Газпостач" ТзОВ "Тернопільміськгаз" передало, а ДП "Тернопільський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" у період з грудня 2021 року по березень 2022 року (включно) прийняло природний газ в кількості 10 298 тис. м куб., загальна вартість 455 664, 54 грн з ПДВ, а саме:

- у грудні 2021 року 4 843 м куб. на загальну суму 178 125, 54 грн з ПДВ, згідно з актом б/н від 31.12.2021;

- у січні 2022 року 1 769 м куб. на загальну суму 106 140, 00 грн з ПДВ, згідно з актом б/н від 31.01.2022;

- у лютому 2022 року 2 247 м куб. на загальну суму 104 485, 50 грн з ПДВ, згідно з актом б/н від 28.02.2022;

- у березні 2022 року 1 439 м куб. на загальну суму 66 913,50 грн з ПДВ, згідно з актом б/н від 31.03.2022.

Слід зазначити, що вказані вище акти передачі приймання природного газу підписані повноважними представниками сторін без заперечень, підписи скріплено печатками юридичних осіб.

Як вже зазначалось вище, за умовами укладеного правочину (п. 4.3 Договору) сторони передбачили, що оплата вартості постачання природного газу з урахуванням замовлення (бронювання) потужностей здійснюється Споживачем протягом розрахункового періоду (газового місяця), в якому здійснюється поставка газу.

У випадку недоплати вартості використаного природного газу за розрахунковий період Споживач здійснює оплату до 10-го числа місяця, наступного за розрахунковим, за фактично спожитий природний газ, на підставі акту приймання-передачі природного газу з урахуванням замовлення (бронювання) потужності підписаного уповноваженими представниками сторін.

Таким чином, за поставлений у грудні 2021 року газ відповідач мав розрахуватись до 10.01.2022; за поставлений у січні 2022 року газ - до 10.02.2022; за поставлений у лютому 2022 року газ - до 10.03.2022; за поставлений у березні 2022 року газ - до 10.04.2022.

Однак, як стверджує позивач та дані обставини не заперечуються відповідачем, ДП "Тернопільський науково-дослідний та проектний інститут" зобов`язання щодо своєчасної та повної оплати вартості отриманого за вказаними вище актами приймання-передачі природного газу виконало неналежним чином. Остаточний розрахунок за отриманий протягом грудня 2021 року - березня 2022 року провело лише у жовтні 2022 року. Зокрема:

- 30.12.2021 відповідач сплатив 172 000 грн, які були зараховані позивачем як оплата за газ, поставлений у грудні 2021 року;

- 07.02.2022 відповідач сплатив 20 125, 54 грн, які були зараховані позивачем в погашення заборгованості за грудень 2021 року на суму 6 125, 54 грн та на суму 14 000 грн - як оплата за газ, поставлений у січні 2022 року;

- 14.02.2022 відповідач сплатив 10 000 грн, які були зараховані позивачем в погашення заборгованості за січень 2022 року;

- 18.02.2022 відповідач сплатив 20 000 грн, які були зараховані позивачем в погашення заборгованості за січень 2022 року;

- 23.02.2022 відповідач сплатив 10 000 грн, які були зараховані позивачем в погашення заборгованості за січень 2022 року;

- 09.03.2022 відповідач сплатив 30 000 грн, які були зараховані позивачем в погашення заборгованості за січень 2022 року;

- 17.03.2022 відповідач сплатив 22 140 грн, які були зараховані позивачем в погашення заборгованості за січень 2022 року;

- 31.03.2022 відповідач сплатив 5 000 грн, які були зараховані позивачем в погашення заборгованості за лютий 2022 року.

Таким чином, станом на день звернення позивача з даним позовом до суду заборгованість ДП "Тернопільський науково-дослідний та проектний інститут" за отриманий протягом грудня 2021 року - березня 2022 року (включно) природний газ становила 166 399, 00 грн.

Зазначена заборгованість погашена відповідачем в повному обсязі згідно з платіжними дорученнями № 3698 від 30.09.2022 на суму 66 000, 00 грн; № 3708 від 03.10.2022 на суму 50 000, 00 грн та № 3710 від 05.10.2022 на суму 50 399, 00 грн.

Предметом судового розгляду у даній справі, з врахуванням прийнятих судом та вказаних вище заяв позивача про зменшення розміру позовних вимог, є вимоги ДП "Газпостач" ТзОВ "Тернопільміськгаз" про стягнення з відповідача 25 628, 02 грн інфляційних втрат та 2 544, 99 грн 3 % річних.

Як вже зазначалось вище, наведені позивачем у позовній заяві дані щодо здійснених відповідачем оплат за отриманий протягом грудня 2021 року - березня 2022 року природний газ відповідачем не заперечено.

Згідно з ч. 1 ст. 75 ГПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Ч. 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі наведених вище норм чинного законодавства, зважаючи на допущене відповідачем порушення строків оплати вартості отриманого у період з грудня 2021 року по березень 2022 року природного газу, позивач помісячно, з врахуванням встановлених умовами Договору терміну здійснення розрахунків, здійснених відповідачем у період з грудня 2021 року по березень 2022 року оплат, нарахував 3 % річних в сумі 2 544, 99 грн за період з 11.01.2022 по 12.09.2022 та 25 628, 02 грн інфляційних втрат за період з січня по серпень 2022 року, які і просить стягнути в судовому порядку.

Згідно із усталеною судовою практикою застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань "господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру заборгованості".

Судом розглянуто проведені позивачем розрахунки заявлених до стягнення сум 3 % річних та інфляційних втрат та в межах визначених позивачем періодів нарахування, проведено перерахунок заявлених до стягнення сум.

Згідно з проведеним судом перерахунком нарахування 3% річних в сумі 2 544, 99 грн за період з 11.01.2022 по 12.09.2022, а також інфляційних втрат в сумі 25 628, 02 грн за період з січня по серпень 2022 року є обґрунтованим та правомірним.

При цьому суд вважає, за доцільне зазначити, що річні та інфляційні втрати були заявлені позивачем на підставі прямої норми закону. Враховуючи положення ч. 2 ст. 625 ЦК України, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції, а також 3% річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу.

Нарахування інфляційних втрат здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

Інфляційні втрати та річні не є штрафними санкціями, нараховуються незалежно від вини боржника та входять до складу грошового зобов`язання, відповідно, здійснення їх розрахунку не є однаковим з обчисленням штрафних санкцій (пені та штрафу) та не залежить від їх застосування (правова позиція Верховного Суду, викладена у постанові №921/713/21 від 24.11.2022).

З огляду на наведене, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних в сумі 2 544, 99 грн та інфляційних втрат в сумі 25 628, 02 грн, суд задовольняє в повному обсязі.

Твердження відповідача про безпідставність позовних вимог в частині заявлених позивачем до стягнення 3% річних та інфляційних втрат, з посиланням на п. 4 ст. 3 Закону № 530-IX від 17.03.2020, суд вважає помилковими.

Згідно з ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, понесені позивачем витрати по сплаті судового збору в сумі 2 481 грн 00 коп., суд покладає на відповідача.

Судовий збір в сумі 901 грн 29 коп., сплачений Дочірнім підприємством "Газпостач" Товариства з обмеженою відповідальністю "Тернопільміськгаз" згідно з платіжним дорученням за № 1192 від 22.09.2022 на суму 3 382, 29 грн, зважаючи на зменшення позовних вимог, підлягає поверненню з Державного бюджету України на підставі п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", за відповідним клопотанням позивача.

На підставі наведеного, керуючись ст. 12-14, 73-79, 86, 123, 129, 232-233, 236-238, 240-242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Державного підприємства "Тернопільський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою", вул. Лисенка, буд. 20 А, м. Тернопіль, 46002, ідентифікаційний код 00485517, на користь Дочірнього підприємства "Газпостач" Товариства з обмеженою відповідальністю "Тернопільміськгаз", вул. Г. Коллонтая, буд. 2, приміщення А, м. Тернопіль, 46008, ідентифікаційний код 39456152, п/р НОМЕР_1 , МФО 338545, в ТВБВ 10019/03 філії Тернопільське обласне управління АТ "Ощадбанк" 2 544 грн 99 коп. 3% річних, 25 628 грн 02 коп. інфляційних втрат та 2 481 грн в повернення сплаченого позивачем судового збору.

3. Наказ видати стягувачеві після набрання судовим рішенням законної сили.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення, в порядку визначеному ст. 256-257 ГПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 14.12.2022

Суддя І.М. Гирила