ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"30" листопада 2022 р.м. Одеса Справа № 916/1775/22

Господарський суд Одеської області у складі судді Щавинської Ю.М

секретар судового засідання Арнаутова А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеська обласна енергопостачальна компанія" (65007, м. Одеса, вул. Мала Арнаутська, буд.88)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Білдінг Групп" (65104, м. Одеса, вул. Академіка Корольова, буд.80, кв.71)

про стягнення 845 172,83 грн

за участю представників сторін:

від позивача: Ашихмін І.М. згідно довіреності

від відповідача: не зявився

Історія справи.

1. Зміст позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеська обласна енергопостачальна компанія".

27.07.2022 Товариство з обмеженою відповідальністю "Одеська обласна енергопостачальна компанія" звернулося до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Білдінг Групп", в якій просить суд стягнути з відповідача заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 719 215,44 грн, пеню у сумі 68 272,23 грн, 3% річних у розмірі 5 599,62 грн, інфляційні нарахування у сумі 52 085,54 грн, а також стягнути судовий збір.

Крім того, позивач, керуючись положеннями ч.10 ст.238 ГПК України, також просить суд зазначити, що органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нараховувати 3% річних та інфляційні збитки відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України, а також пеню за період з наступного дня за днем набрання рішенням суду у дійсній справі законної сили і до моменту виконання цього рішення в частині основного боргу (719 215,44 грн).

2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 01.08.2022 відкрито провадження у справі №916/1775/22, прийнято справу до розгляду за правилами загального позовного провадження із призначенням підготовчого засідання.

19.09.2022 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (а.с.71-76).

Протокольною ухвалою від 21.09.2022 судом було продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів.

05.10.2022 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив (а.с.93-94).

18.10.2022 до суду від відповідача надійшли заперечення (а.с.104-107).

05.10.2022 відповідачем подано до суду заяву про розгляд справи без участі відповідача та його представника за наявними в матеріалах справи документами.

Протокольною ухвалою суду від 26.10.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті в судовому засіданні.

31.10.2022 до суду від позивача надійшли письмові пояснення (а.с.113-119).

У судовому засіданні 30.11.2022 представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд задовольнити позов.

Відповідача у судове засідання не з`явився, натомість у раніше поданому клопотанні просив суд розглядати справи за його відсутності.

3. Позиція учасників справи.

3.1. Доводи Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеська обласна енергопостачальна компанія".

01.12.2020 ТОВ "Білдінг Групп" звернулось до ТОВ "ООЕК" із заявою-приєднання до умов публічного договору про постачання електричної енергії споживачу. Датою початку постачання в заяві-приєднання споживачем зазначено 01.01.2021.

У зв`язку з фактичним укладенням між сторонами договору про постачання електричної енергії споживачу ТОВ "ООЕК" для ТОВ "Білдінг Групп" було відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 Z.

Надалі між ТОВ "ООЕК" та ТОВ "Білдінг Групп" було підписано у новій редакції додаток № 2 до договору «Комерційна пропозиція ПВЦ-Попередня оплата/Б/Р» із терміном дії з 01.08.2021 по 31.12.2021.

Оскільки ТОВ "ООЕК", відповідно до п.11 комерційної пропозиції, не повідомляло ТОВ "Білдінг Групп" про внесення змін до комерційної пропозиції в новій редакції, термін дії комерційної пропозиції було пролонговано на 2022 рік.

За розрахунковий період січня - травня 2022 року ТОВ "ООЕК" від АТ "ДТЕК Одеські електромережі", як оператора системи розподілу, отримано дані щодо фактичного споживання електричної енергії ТОВ «Білдінг Групп». Так за особовим рахунком № 03-1734Z у січні-травні 2022 р. ТОВ «Білдінг Групп» було спожито 188 574 кВт.год.

На підставі вищезазначених даних ТОВ «ООЕК» щомісячно виставлялись відповідачу рахунки за спожиту електричну енергію, а саме: № 03-1734Z від 04.02.2022 р.; № 03-1734Z від 03.03.2022 р.; № 03-1734Z від 04.04.2022 р.; № 03-1734Z від 05.05.2022 р.; № 03-1734Z від 06.06.2022 р.

Оскільки, відповідач до ТОВ "ООЕК" з метою отримання нарочно рахунків не звертався (крім отриманого рахунку за січень 2022 р. нарочно), рахунки за спожиту у лютому-травні 2022 р. електричну енергію направлялись Укрпоштою.

Згідно інформації з сайту Укрпошти, рахунки за спожиту електричну енергію надійшли до поштового відділення зв`язку, на території обслуговування якого розташований об`єкт споживача, а саме за лютий 2022 р. 01.04.2022 р., за березень 2022 р. 25.04.2022 р., за квітень 2022 р. 17.05.2022 р., за травень 2022 р. 24.06.2022 р. Отже, з урахуванням вимог п. 4.14 Правил, рахунки вважаються отриманими Відповідачем на третій календарний день, а саме за лютий 2022 р. - 04.04.2022, за березень 2022 р. - 28.04.2022, за квітень 2022 р. - 20.05.2022, за травень 2022 р. - 27.06.2022.

Загальна вартість спожитої ТОВ «Білдінг Групп» у період січня-травня 2022 р. електричної енергії складає 877 484,43 грн.

В подальшому, відповідно до укладеного договору поруки між ТОВ «ООЕК», ТОВ ТОВ "Білдінг Групп" та ТОВ "Калоре", останнім 09.02.2022, 11.02.2022, 14.02.2022, 16.02.2022, 18.02.2022, 21.02.2022, 22.02.2022, 23.02.2022 було здійснено оплати на загальну суму 158 268,99 грн в рахунок погашення наявної заборгованості у відповідача перед ТОВ «ООЕК». У відповідності до умов договору поруки з платежу від 09.02.2022р. у сумі 58 156,16 грн грошові кошти у розмірі 32 882,35 грн було зараховано в рахунок погашення заборгованості грудня 2021 року, а 25 273,81 грн в січень 2022 року.

Таким чином, залишок основного боргу за спожиту електроенергію станом на дату подачі позову складає 719 215,44 грн (877 484,43 грн 158 268,99 грн).

У зв`язку з неповною оплатою заборгованості за спожиту електроенергію ТОВ «ООЕК» нарахувало споживачу на підставі ст. 625 ЦК України та п.6 Комерційної пропозиції: пеню, 3% річних та інфляційні втрати в наступних розмірах: станом на 19.07.2022 р. 3% річних у розмірі 5 599,62 грн, пеню у розмірі 68 272,23 грн, інфляційні нарахування 52 085,54 грн.

У пункті 12.5 договору сторони узгодили, що виникнення форс-мажорних обставин не є підставою для відмови споживача від сплати постачальнику за електричну енергію, яка була надана до їх виникнення.

Форс-мажор не є автоматичною підставою для звільнення від виконання зобов`язань, стороною договору має бути підтверджено не факт настання таких обставин, а саме їхня здатність впливати на реальну можливість виконання зобов`язання.

Жодних доказів повідомлення ТОВ "ООЕК" із наданням підтверджуючих документів про виникнення форс-мажорних обставин у ТОВ "Білдінг Групп" внаслідок введення військового стану та неможливість виконання договірних зобов`язань у спірний період, на виконання п. 12.4 договору, відповідачем разом із відзивом на позовну заяву додано не було.

Військова агресія Російської Федерації проти України не може бути форс-мажорною обставиною у виконанні грошових зобов`язань зі сторони Товариства по укладеним договорам, оскільки не прослідковуються причинно-наслідкові зв`язки між військовою агресією Росії та неспроможністю сплатити відповідача за поставлену йому електричну енергію.

Відсутність коштів, на що посилається відповідач, є недостатнім для обґрунтування технічної неможливості виконати зобов`язання за договором, відповідно до Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Наслідки введення в Україні військового стану мають однаковий негативний вплив як на відповідача так і на позивача, в той же час запровадження воєнного стану в Україні не звільняє споживачів від обов`язку сплачувати вартість спожитої електричної енергії.

3.2. Доводи Товариства з обмеженою відповідальністю "Білдінг Групп".

Відповідачем не заперечується, що між ТОВ "ООЕК", як постачальником, та ТОВ "Білдінг Групп", як споживачем, 01.01.2021 був укладений договір № 03-1734Z-ПВЦ про постачання електричної енергії споживачу - внаслідок приєднання відповідача до умов публічного договору позивача про постачання електричної енергії споживачу шляхом підписання Відповідачем 01.12.2020 заяви-приєднання до вказаного Договору.

Не заперечуються відповідачем також наступні обставини:

- ТОВ "Білдінг Групп" у розрахунковий період січень 2022 травень 2022 (включно) було спожито 188 574 кВт/год. електричної енергії;

- за спірний період позивач виставив ТОВ "Білдінг Групп" рахунки за спожиту електроенергію на суму 877 484,43 грн;

- ТОВ "Білдінг Групп" сплачено за отриману електричні енергію 158 268,99 грн;

- сума основного боргу ТОВ "Білдінг Групп" складає 719 215,44 грн (877 484,43 158 268,99). Дана сума відповідачем визнається та не оспорюється.

Водночас відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат, з урахуванням наступного:

- у зв`язку з військовою агресією рф проти України більшість працівників ТОВ «Білдінг Групп» виїхали за межі Одеської області, внаслідок чого було частково втрачено контроль над справами Товариства, у т.ч. в частині розрахунків за отримані послуги постачання електричної енергії, деякі документи. ТОВ «Білдінг Групп» звернулося листом № 03/08-Е від 02.08.2022 до позивача з проханням надати відповідні документи, однак відповіді так не отримало;

- за однією з адрес, вказаних у договорі, розташований багатоповерховий квартирний житловий будинок, який в силу технічних проблем наразі неможливо підключити до електричних мереж за постійною схемою живлення, електропостачання об`єкту здійснюється від ТП 2355 за тимчасовою схемою, яка передбачає електропостачання для будівельних майданчиків забудовника відповідно, постачальник електричної енергії застосовує до будинку № 20 по вул. Парусній у м. Чорноморську Одеської області комерційний тариф (а не тариф для побутових споживачів) та, як наслідок, власники квартир не мають можливості підписати прямі договори з ОСР та постачальником, користуватися перевагами зонного тарифу тощо;

- внаслідок військової агресії рф проти України, приблизно 40 % мешканців зазначеного будинку виїхали за межі Одеської області і не сплачують за комунальні послуги. Сума загальної заборгованості мешканців багатоповерхового житлового будинку № 20 по вул. Парусній у м. Чорноморську за спожиту електричну енергію станом на 01.09.2022 складає 154 385,73 гривень;

- точка комерційного обліку з ЕІС-кодом 62Z940 «Котельна» знаходиться в оренді у Товариства з обмеженою відповідальністю «Калоре», яке не в повній мірі виконує прийняті на себе зобов`язання здійснювати відшкодування вартості спожитої електричної енергії в процесі здійснення господарської діяльності з виготовлення, транспортування та постачання теплової енергії перед ТОВ «Білдінг Групп», оскільки станом на сьогодення споживачами теплової енергії (населення) заборговано перед теплопостачальником вартість отриманого комунального блага у розмірі близько 2 000 000,00 грн;

- точка комерційного обліку з ЕІС-кодом 62Z555 «Насосна» знаходиться в управлінні ТОВ «Білдінг Групп», проте фактично використовується мешканцями 13-го мікрорайону м. Чорноморськ, об`єднаними у різного роду ОСББ чи то кооперативи з метою забезпечення власних потреб у вигляді збільшення тиску води, яку отримує кожен із житлових будинків зазначеного мікрорайону.

- проведення розрахунків ТОВ «Білдінг Групп» з Позивачем перебуває в прямій залежності від вчасності та повноти проведення розрахунків третіх осіб з Товариством;

- через зупинення у період дії воєнного стану вчинення виконавчих дій у виконавчих провадженнях з виконання рішень про стягнення з фізичних осіб заборгованості за житлово-комунальні послуги, перебуваючи і без того у скрутному матеріальному становищі, ТОВ "Білдінг Групп" не взмозі вишукувати кошти для захисту своїх, порушених споживачами житлово-комунальних послуг, прав (стягнення заборгованості з мешканців в судовому порядку);

- позивачем не зазначено та не надано доказів на підтвердження того, що внаслідок невиконання відповідачем свого обов`язку ТОВ «ООЕК» спричинено будь-які збитки.

Підсумовуючи, відповідач вказує, що наслідком настання форс-мажорних обставин, їх безпосереднього впливу на своєчасність виконання відповідачем своїх договірних зобов`язань, а також відсутності в діях відповідача прямого умислу, спрямованого на порушення зобов`язання, з урахуванням балансу майнових інтересів усіх сторін та виходячи із загальних засад, встановлених нормою статті 3 ЦК України, зокрема: справедливості, добросовісності та розумності - має стати звільнення ТОВ "Білдінг Групп" від сплати нарахованих позивачем пені, 3% річних та інфляційних втрат за період з 24.02.2022.

4. Фактичні обставини встановлені судом.

14.06.2018 Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, було прийнято постанову №429 про видачу, зокрема, ТОВ "Одеська обласна енергопостачальна компанія" ліцензії з постачання електричної енергії.

На підтвердження факту виникнення між сторонами договірних правовідносин щодо постачання електричної енергії позивачем було надано суду підписану відповідачем заяву-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії споживачу від 01.12.2020 (а.с.26), копію типового договору (а.с.21-25), а також підписану сторонами копію комерційної пропозиції ПВЦ-попередня оплата/Б/Р (а.с.26 з обороту-27) із терміном дії з 01.08.2021 по 31.12.2021.

Відповідно до п.2.1 договору за цим договором постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Згідно п. 4 Комерційної пропозиції по закінченню розрахункового періоду (місяця) Постачальник здійснює остаточний розрахунок (перерахунок) за фактичним обсягом споживання електричної енергії та надає Клієнту рахунок на оплату за фактично спожиту електричну енергію у розрахунковому періоді не пізніше 20 календарного дня з дати завершення розрахункового періоду. Клієнт здійснює оплату протягом 5 робочих днів від дати отримання рахунку, грошовими коштами на рахунок ТОВ "ООЕК".

Згідно п. 11 укладеної комерційної пропозиції Комерційна пропозиція вважається продовженою на кожний наступний квартал, якщо не пізніше, ніж за 20 днів до кінця кварталу постачальник не повідомив клієнта про внесення змін до комерційної пропозиції та або викладення її в новій редакції.

З урахуванням відсутності в матеріалах справи доказів повідомлення постачальником клієнта про зміну умов комерційної пропозиції, суд вважає, що остання є продовженою.

Згідно п.5.8 договору у разі порушення споживачем строків оплати за цим договором, постачальник має право вимагати сплату пені. Пункт 6 Комерційної пропозиції «ПВЦ Індивідуальна комерційна пропозиція» визначає, що у разі несвоєчасної оплати платежів за Договором у строки, визначені даним додатком, постачальник проводить споживачу нарахування пені у розмірі 0,5% від суми заборгованості, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який здійснюється нарахування за кожен день прострочення.

Відповідно до п. 12 комерційної пропозиції договір набирає чинності з дати підписання клієнтом заяви-приєднання до договору і укладається на строк до 31.12.2021, а в частині розрахунків договір діє до повного їх виконання. Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за 21 день до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов, але в ніякому разі не більше ніж термін дії договору клієнта з оператором системи про надання послуг розподілу (передачі) електричної енергії.

Згідно інформації, наведеної у листах ДТЕК Одеські електромережі (а.с.43), відповідачем у січні-травні 2022 року було спожито 188 574 кВт.год.

На підставі вищезазначених даних, ТОВ «ООЕК» щомісячно виставлялись відповідачу рахунки за спожиту електричну енергію, а саме: 1. № 03-1734Z від 04.02.2022 р.; 2. № 03-1734Z від 03.03.2022 р.; 3. № 03-1734Z від 04.04.2022 р.; 4. № 03-1734Z від 05.05.2022 р.; 5. № 03-1734Z від 06.06.2022 р.

Рахунок за січень 2022 року відповідачем було отримано 04.02.2022 наручно, про що свідчить наявність підпису повноваженої особи на такому рахунку. Інші рахунки за спожиту у лютому-травні 2022 року електричну енергію направлялись позивачем Укрпоштою, що підтверджується наявними в матеріалах справи супровідними листами, фіскальними чеками та реєстрами відправлень.

Згідно інформації з сайту Укрпошти, рахунки за спожиту електричну енергію надійшли до поштового відділення зв`язку, на території обслуговування якого розташований об`єкт споживача, а саме за лютий 2022 р. 01.04.2022 р., за березень 2022 р. 25.04.2022 р., за квітень 2022 р. 17.05.2022 р., за травень 2022 р. 24.06.2022 р.

Пунктом 4.14 ПРРЕЕ передбачено, що датою отримання платіжного документа вважається третій календарний день з дати його отримання поштовим відділенням зв`язку, на території обслуговування якого розташований об`єкт споживача (у разі направлення засобами поштового зв`язку рекомендованим або цінним листом).

Отже, з урахуванням вимог п. 4.14 Правил, суд погоджується з доводами позивача щодо обставини отримання відповідачем рахунків на третій календарний день, а саме за лютий 2022 р. - 04.04.2022, за березень 2022 р. - 28.04.2022, за квітень 2022 р. - 20.05.2022, за травень 2022 р. - 27.06.2022.

Згідно наявних в матеріалах справи рахунків загальна вартість спожитої ТОВ «Білдінг Групп» у період січня-травня 2022 р. електричної енергії складає 877 484,43 грн.

З наданих сторонами пояснень, судом встановлено обставину часткової оплати спожитої відповідачем електричної енергії за спірний період у сумі 158 268,99 грн

Означені судом обставини відповідачем жодним чином не заперечуються.

Доказів оплати залишку заборгованості у сумі 719 215,44 грн матеріали справи не містять.

5. Позиція суду.

5.1 Щодо суми основного боргу.

Статтею 42 ГПК України визначено перелік прав та обов`язків учасників справи.

Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 46 ГПК України крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу.

Частиною 1 ст.191 ГПК України встановлено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Як свідчать матеріали справи, у відзиві на позовну заяву відповідачем було визнано в повному обсязі позовні вимоги позивача щодо основного боргу у сумі 719 215,44 грн.

Згідно з ч. 4 ст. 191 ГПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Враховуючи, що визнання позову в частині стягнення суми основного боргу у розмірі 719 215,44 грн не суперечить закону та не порушує прав та інтересів інших осіб, суд, з урахуванням наявних в матеріалах справи доказів, доходить висновку про задоволення позовних вимог ТОВ "ООЕК" до ТОВ "Білдінг Групп" про стягнення 719 215,44 грн.

5.2. Щодо вимог про стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За приписами частини першої статті 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч.3 ст.549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Як вже було зазначено судом, відповідальність за невиконання грошового зобов`язання за договором у вигляді пені передбачена комерційною пропозицією.

Згідно частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачена вказаною статтею сплата суми боргу за грошовим зобов`язанням з урахуванням встановленого індексу інфляції, а так само 3 % річних від простроченої суми, здійснюється незалежно від наявності відповідного положення в договорі.

Слід враховувати, що, попри подібність правової природи п. 3 ст. 549 ЦК України (щодо сплати пені) та ст. 625 ЦК України (щодо сплати трьох процентів річних), які в обох випадках застосовуються як відповідальність за порушення грошового зобов`язання, ці правові норми є різними за своєю правовою природою.

Формулювання ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний характер, а не штрафний характер відповідних процентів. Слід зазначити, що проценти річних, за змістом наведеної норми входять до складу грошового зобов`язання і є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утриманими коштами, що належить до сплати кредиторові.

Перевіривши наведений позивачем у позовній заяві розрахунок пені, 3% річних та інфляційних втрат, суд вважає його вірним в частині нарахованих сум, а вимоги в частині стягнення з відповідача інфляційних втрат у сумі 52 085,54 грн, 3% річних у сумі 5 599,62 грн та пені у сумі 68 272,23 грн обґрунтованими.

В той же час суд зауважує про відсутність правових підстав для відмови у задоволенні вимог позивача про стягнення пені, 3 % річних та інфляційних втрат, як про те просить відповідач.

З урахуванням відсутності в матеріалах справи доказів того, що введення воєнного стану, внаслідок військової агресії Російської Федерації, стало причиною неможливості проведення відповідачем своєчасних розрахунків за спожиту електричну енергію, суд також зауважує про відсутність в даному випадку підстав для застосування положень про форс-мажорні обставини задля звільнення відповідача від відповідальності за невиконання зобов`язань за договором, за період з 24.02.2022.

Поряд з цим, суд також зауважує, що ч.1 ст.233 ГК України встановлено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

За ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Правовий аналіз зазначених приписів свідчить про те, що вони не є імперативними та застосовуються за визначених умов та на розсуд суду.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що, вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

Оцінюючи можливість зменшення суми пені, суд враховує, що позивачем доказів, що свідчили б про погіршення фінансового стану, ускладнення в господарській діяльності чи завдання останньому збитків в результаті дій саме відповідача, не надано.

Суд також враховує, що за адресою вул. Парусна 18, що вказана у договорі електропостачання, розташований багатоквартирний будинок (що вбачається з наданих відповідачем довідки про присвоєння адреси, сертифікату, рішення Чорноморьскої міської ради №352 від 26.10.2017 (а.с.77, 79 з обороту, 81), у мешканців якого, згідно довідки №09/15-Е від 15.09.2022 (а.с.77), наявна перед відповідачем заборгованість за спожиту електричну енергію у сумі 154 385,73 грн.

Суд також враховує відсутність у відповідача заборгованості за період до січня 2022 року, та наявність переплати за грудень 2021 року, яка була врахована в рахунок погашення заборгованості за січень 2022 року.

Поряд з цим, суд також вважає за необхідне відзначити, що зменшення судом розміру неустойки, враховуючи положення ст. 219 Господарського кодексу України, яка регулює межі господарсько-правової відповідальності, порядок і умови зменшення розміру та звільнення від відповідальності, свідчить про те, що зменшення судом розміру стягуваної пені є проявом обмеження відповідальності боржника, та жодним чином не є звільненням його від відповідальності.

З урахуванням викладеного у сукупності, суд, враховуючи дискреційність наданих йому повноважень щодо зменшення розміру штрафних санкцій, виходячи з необхідності дотримання балансу інтересів обох сторін, вважає справедливим, доцільним, обґрунтованим, таким, що цілком відповідає принципу верховенства права висновок щодо необхідності зменшення розміру пені до 30 000 грн.

На думку суду, стягнення з відповідача такої суми пені компенсує негативні наслідки, пов`язані з порушенням відповідачем строків сплати боргу, стягнення ж з відповідача пені у повному обсязі не є співмірним з можливими негативними наслідками від порушення відповідачем зобов`язання. Суд враховує, що чинним законодавством не врегульований граничний розмір (відсоткове співвідношення) можливого зменшення штрафних санкцій. Відповідно, таке питання вирішується господарським судом згідно із приписами ст.86 ГПК України, тобто за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При цьому суд також враховує, що стягнення інфляційних втрат, 3% річних, які разом становлять значну суму, також певною мірою компенсує можливі негативні наслідки, викликані простроченням сплати відповідачем суми заборгованості.

5.3. Щодо вимог позивача в частині зазначення в рішенні суду про нарахування пені, 3% річних та інфляційних втрат до моменту виконання рішення суду.

За змістом ч.1 ст.2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до приписів статті 5 ГПК України здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Відповідно до ч. 10 ст. 238 ГПК України суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування.

Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VI цього Кодексу.

Норма, встановлена ч.10 ст. 238 ГПК України, введена в дію з 01 січня 2019 року та призвана убезпечити особу, на користь якої ухвалено рішення, від повторних звернень до суду з вимогами про стягнення нарахування після ухвалення рішення.

Як зазначено в частинах 11 та 12 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження", якщо у виконавчому документі про стягнення боргу зазначено про нарахування відсотків або пені до моменту виконання рішення, виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження розраховує остаточну суму відсотків (пені) за правилами, визначеними у виконавчому документі. До закінчення виконавчого провадження виконавець за заявою стягувача перераховує розмір остаточної суми відсотків (пені), які підлягають стягненню з боржника, не пізніше наступного дня з дня надходження заяви стягувача про такий перерахунок, про що повідомляє боржника не пізніше наступного дня після здійснення перерахунку.

В той же час, суд зауважує, що ані положеннями ч.10 ст. 238 ГПК України, ані положеннями Закону України "Про виконавче провадження" не встановлено можливості зазначення у рішенні суду про нарахування інфляційних втрат до моменту виконання рішення.

Оскільки інфляційні втрати за своєю сутністю до відсотків віднести не можна, суд зазначає про відсутність правових підстав для зазначення в рішенні суду про нарахування інфляційних втрат до моменту виконання рішення суду.

Крім того, оскільки період нарахування пені, у відповідності до положень ч.6 ст. 232 ГК України, обмежений шестимісячним строком від дня, коли зобов`язання мало бути виконано, враховуючи також ту обставину, що позивач своїм правом щодо збільшення розміру вимог щодо стягнення з відповідача пені за період до моменту винесення судом рішення не скористався, суд зазначає також про відсутність правових підстав для зазначення в рішенні суду про нарахування пені, починаючи з наступного дня за днем набрання рішенням суду у дійсній справі законної сили і до моменту виконання цього рішення, як про це просить позивач.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про можливість застосування механізму нарахування, визначеного частиною 10 статті 238 ГПК України, виключно щодо 3% річних.

Відтак підлягає зазначенню у резолютивній частині наступне формулювання: "Органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нарахувати, починаючи з наступного дня за днем набрання рішенням суду у дійсній справі законної сили і до моменту виконання цього рішення в частині основного боргу (719 215,44 грн), 3% річних на суму основного боргу 719 215,44 грн за такою формулою: С х А х Д : 365 : 100 = сума процентів, де:

С - сума основного боргу, простроченого відповідачем; А - 3 відсотки річних; Д - кількість днів прострочення і стягнути отриману суму процентів із відповідача на користь позивача.

Роз`яснити органу (особі), що здійснює примусове виконання рішення суду, що в разі часткової сплати відповідачем боргу, 3% річних нараховуються на залишок заборгованості, що залишився.".

5.4. Щодо судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст.130 ГПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відповідно до п. 4.3. постанови пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013р. "Про деякі питання практики застосування розділу VI господарського процесуального кодексу України", у разі коли господарський суд зменшує розмір неустойки (штрафу, пені), витрати позивача, пов`язані зі сплатою судового збору, відшкодовуються за рахунок відповідача у сумі, сплаченій позивачем за позовною вимогою, яка підлягала б задоволенню, якби зазначений розмір судом не було зменшено.

Приймаючи до уваги часткове визнання відповідачем позову в частині основного боргу до початку розгляду справи по суті, враховуючи також, що позов судом задоволено частково внаслідок зменшення суми пені, з огляду на положення п. 4.3. постанови пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013р. "Про деякі питання практики застосування розділу VI господарського процесуального кодексу України", суд доходить висновку про необхідність повернення з Державного бюджету на користь позивача судового збору у сумі 5 394,12 грн, а в іншій частині витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст. 129,130,191,232,233,236-238,240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Білдінг Групп" (65104, м. Одеса, вул. Академіка Корольова, буд.80, кв.71, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеська обласна енергопостачальна компанія" (65007, м. Одеса, вул. Мала Арнаутська, буд.88, ) суму основного боргу у розмірі 719 215 /сімсот дев`ятнадцять тисяч двісті п`ятнадцять/ грн 44 коп., 3% річних у сумі 5 599 /п`ять тисяч п`ятсот дев`яносто дев`ять/ грн 62 коп., інфляційні втрати у сумі 52 085 /п`ятдесят дві тисячі вісімдесят п`ять/ грн 54 коп., пеню у сумі 30 000 /тридцять тисяч/ грн, судовий збір у сумі 7 283 /сім тисяч двісті вісімдесят три/ грн 47 коп.

Органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нарахувати, починаючи з наступного дня за днем набрання рішенням суду у дійсній справі законної сили і до моменту виконання цього рішення в частині основного боргу (719 215,44 грн), 3% річних на суму основного боргу 719 215,44 грн за такою формулою: С х А х Д : 365 : 100 = сума процентів, де:

С - сума основного боргу, простроченого відповідачем; А - 3 відсотки річних; Д - кількість днів прострочення і стягнути отриману суму процентів із відповідача на користь позивача.

Роз`яснити органу (особі), що здійснює примусове виконання рішення суду, що в разі часткової сплати відповідачем боргу, 3% річних нараховуються на залишок заборгованості, що залишився.

3. В задоволенні решти позову відмовити.

4. Повернути з Державного бюджету України через Управління Державної казначейської служби України у м. Одесі Одеської області (65009, м. Одеса, вул. Черняховського, 6, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеська обласна енергопостачальна компанія" (65007, м. Одеса, вул. Мала Арнаутська, буд.88, ) суму судового збору у розмірі 5 394 /п`ять тисяч триста дев`яносто чотири/ грн 12 коп., сплаченого за платіжним дорученням № від 26.07.2022 на загальну суму 12 547,39 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст.256 ГПК України.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено 09 грудня 2022 р.

Суддя Ю.М. Щавинська