cправа № 910/3268/22
Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго» звернулося до суду з позовом до акціонерного товариства «Банк Альянс» про стягнення 1 717 000 000,00 грн.
Позов третьої особи з самостійними вимогами щодо предмета спору прийнятий судом до розгляду з первісним позовом у справі № 910/3268/22, вимоги за позовом третьої особи з самостійними вимогами щодо предмета спору об`єднано в одне провадження з первісним позовом.
Оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду від 05.07.2022 у справі № 910/3268/22, яка залишена без змін постановою суду апеляційної інстанції, мотивовано, зокрема, з посиланням на таке.
Отже, невжиття заходів забезпечення позову у даній справі зумовить нарахування штрафних санкцій, відповідальність за які буде покладено на товариство з обмеженою відповідальністю «Юнайтед Енерджі» (третю особу із самостійними вимогами щодо предмета спору) та зумовить виникнення інших судових спорів, що у свою чергу не відповідає принципам господарського судочинства та ефективному захисту порушеного права.
Постановою Верховного Суду від 13.12.2022 зі справи № 910/3268/22 судові рішення попередніх інстанцій про забезпечення позову залишені без змін, а касаційна скарга приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» - без задоволення.
При прийнятті зазначеної постанови мною, І.Б. Колос , висловлено окрему думку такого змісту.
Так, за приписами частини одинадцятої статті 137 Господарського процесуального кодексу України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.
Отже, позов не може бути забезпечений таким способом, який фактично підміняє собою судове рішення у справі та вирішує позовні вимоги до розгляду справи по суті судом. Зазначена стала правова позиція Верховного Суду послідовно викладена у низці постанов Верховного Суду, зокрема, у справах № 918/341/22, № 925/1159/19, № 914/1852/19, судові рішення в яких були предметом касаційного перегляду.
Також звертаю увагу на те, що у процесі розгляду господарським судом спору третя особа з метою захисту свого права може заявити самостійні вимоги щодо предмета спору, якщо вважає, що саме їй належить право на предмет спору чи його частину. При цьому під предметом спору слід розуміти матеріально-правовий об`єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем.
Водночас приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго» звернулося до суду з позовом до акціонерного товариства «Банк Альянс» про стягнення 1 717 000 000,00 грн.
Необхідною умовою набуття статусу третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору є дотримання таких критеріїв як:
1) матеріально-правовий (наявність єдиного предмета спору);
2) суб`єктний (позовні вимоги можуть бути пред`явлені як одній стороні, так і декільком сторонам);
3) часовий (вступ у справу відбувається до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження).
Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції, з яким погодився й суд апеляційної інстанції, не з`ясувавши узгодженості предмета первісного позову, позову третьої особи, яка може заявити самостійні вимоги саме щодо предмета спору і вжитих заходів забезпечення позову за заявою такої третьої особи, вжив заходи забезпечення позову, які фактично є тотожними за змістом задоволенню заявлених третьою особою вимог (які при цьому безпосередньо не пов`язані з тим матеріально-правовим об`єктом, з приводу якого виник правовий конфлікт у справі) до прийняття рішення по суті та направлені на неможливість виконання акціонерним товариством «Банк Альянс» своїх зобов`язань за гарантією, яка (гарантія) не залежить від основного зобов`язання (стаття 562 Цивільного кодексу України).
Вважаю що у прийнятті вказаного рішення про задоволення заяви про забезпечення позову та залишення судових рішень попередніх інстанцій без змін, а касаційної скарги приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» - без задоволення, не була врахована сама суть правовідносин із застосування банківської гарантії, як способу забезпечення виконання зобов`язань, відповідно до якого банк-гарант бере на себе грошове зобов`язання перед бенефіціаром сплатити кошти в разі настання гарантійного випадку. При цьому зобов`язання банку-гаранта перед бенефіціаром не залежить від базових відносин, які забезпечуються такою гарантією (їх припинення або недійсності), зокрема і тоді, коли посилання на такі базові відносини безпосередньо міститься в тексті гарантії (пункт 9 частини третьої розділу першого Положення про порядок здійснення банками операцій за гарантіями в національній та іноземних валютах, затвердженого постановою Правління Національного банку України 15.12.2004 № 639 (у редакції постанови Правління Національного банку України від 25.01.2018 № 5).
З огляду на викладене, а також враховуючи предмет і підставу первісного позову приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» у справі, я вважаю слушними та такими, що заслуговують на увагу аргументи скаржника про те, що суди попередніх інстанцій здійснили формальний розгляд заяви третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору про забезпечення позову, не надали правової оцінки обґрунтованості вимог заявника щодо можливого ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав товариства з обмеженою відповідальністю «Юнайтед Енерджі», а також те, що саме лише посилання третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на можливу сплату гарантом на користь бенефіціара суми грошових коштів за банківською гарантією, не є достатньою підставою для вжиття визначених третьою особою заходів забезпечення позову, а, отже, відповідне питання вирішене судами на необґрунтованих припущеннях.
Вирішуючи питання про забезпечення позову, господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів усіх учасників; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу. Вжиті заходи забезпечення позову не повинні перешкоджати господарській діяльності учасників правовідносин.
Таким чином, вважаю аргументи касаційної скарги приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» частково обґрунтованими. Відповідно касаційну скаргу такою, що підлягала задоволенню, а рішення судів попередніх інстанцій про задоволення заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Юнайтед Енерджі» про забезпечення позову такими, що підлягали скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні заяви названого товариства про забезпечення позову.
Суддя Верховного Суду І. Колос