ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2022 року м. ОдесаСправа № 916/3267/21

Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Колоколова С.І.

суддів: Разюк Г.П., Савицького Я.Ф.

секретар судового засідання: Кратковський Р.О.

за участю представників сторін:

від позивача - Пархомчук Р.О., ордер серія ВО №1042634 від 01.12.2022р.;

від відповідача - Сімоненко І.О., довіреність №557 від 23.03.2022р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Акціонерного товариства "ОДЕСЬКИЙ ПРИПОРТОВИЙ ЗАВОД"

на рішення Господарського суду Одеської області від „25" серпня 2022, повний текст якого складено та підписано „05" вересня 2022р.

у справі № 916/3267/21

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГЕТИЧНИЙ ЕКВІВАЛЕНТ"

до відповідача: Акціонерного товариства "ОДЕСЬКИЙ ПРИПОРТОВИЙ ЗАВОД"

про спонукання до виконання договору та зобов`язання вчинити дії,

головуючий суддя - Гут С.Ф.

місце ухвалення рішення: Господарський суд Одеської області

Сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги.

В судовому засіданні 08.12.2022 згідно ст.233 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГЕТИЧНИЙ ЕКВІВАЛЕНТ" звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Акціонерного товариства "ОДЕСЬКИЙ ПРИПОРТОВИЙ ЗАВОД" в якому просило суд:

-зобов`язати Акціонерне товариство "ОДЕСЬКИЙ ПРИПОРТОВИЙ ЗАВОД" укласти з Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГЕТИЧНИЙ ЕКВІВАЛЕНТ" додаткову угоду до Договору на переробку давальницької сировини від 18.01.2019 р. № 20/СН-2 щодо визначення дати початку передачі давальницької сировини на переробку шляхом безперебійного (без зупинок виробничих потужностей) та впродовж чотирьох календарних місяців з дня початку передачі давальницької сировини у вигляді природного газу обсягом від 48 до 60 млн. куб.м. кожного календарного місяця постачання на готову продукцію у вигляді карбаміду та аміаку і відвантажити на автомобільний, залізничний або морський транспорт згідно Договору на переробку давальницької сировини від 18.01.2019 р. № 20/СН-2;

-зобов`язати Акціонерне товариство "ОДЕСЬКИЙ ПРИПОРТОВИЙ ЗАВОД" виконати умови Договору на переробку давальницької сировини від 18.01.2019 р. № 20/СН-2 шляхом безперебійного (без зупинок виробничих потужностей) та впродовж чотирьох календарних місяців з дня початку передачі давальницької сировини виконати роботи з переробки давальницької сировини у вигляді природного газу обсягом від 48 до 60 млн. куб.м. кожного календарного місяця постачання на готову продукцію у вигляді карбаміду та аміаку і відвантажити на автомобільний, залізничний або морський транспорт Товариства з обмеженою відповідальністю Енергетичний еквівалент.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач з грубим порушенням норм чинного законодавства України не допускає позивача до роботи на умовах договору на переробку давальницької сировини від 18.01.2019 р. № 20/СН-2, відмовляється підписувати додаткову угоду стосовно виконання його умов та повністю ігнорує відповідні судові рішення по справі № 916/1395/19 та по справі № 910/3395/20.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 25.08.2022р. по справі №916/3267/21 (суддя Гут С.Ф.) позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГЕТИЧНИЙ ЕКВІВАЛЕНТ" до відповідача Акціонерного товариства "ОДЕСЬКИЙ ПРИПОРТОВИЙ ЗАВОД" про спонукання до виконання договору та зобов`язання вчинити дії задоволено частково; зобов`язано Акціонерне товариство "ОДЕСЬКИЙ ПРИПОРТОВИЙ ЗАВОД" укласти з Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГЕТИЧНИЙ ЕКВІВАЛЕНТ" додаткову угоду до Договору на переробку давальницької сировини від 18.01.2019 р. № 20/СН-2 щодо визначення дати початку передачі давальницької сировини на переробку шляхом безперебійного (без зупинок виробничих потужностей) та впродовж чотирьох календарних місяців з дня початку передачі давальницької сировини у вигляді природного газу обсягом від 48 до 60 млн. куб.м. кожного календарного місяця постачання на готову продукцію у вигляді карбаміду та аміаку і відвантажити на автомобільний, залізничний або морський транспорт згідно Договору на переробку давальницької сировини від 18.01.2019 р. № 20/СН-2; стягнуто з Акціонерного товариства "ОДЕСЬКИЙ ПРИПОРТОВИЙ ЗАВОД" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГЕТИЧНИЙ ЕКВІВАЛЕНТ" 2270 грн 00 коп. судового збору.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд дійшов висновку, що відновлення порушеного права ТОВ "ЕНЕРГЕТИЧНИЙ ЕКВІВАЛЕНТ" шляхом укладання додаткової угоди до Договору є належним способом захисту порушених прав позивача, в межах укладеного Договору на переробку давальницької сировини від 18.01.2019 р. № 20/СН-2.

Разом з тим, суд дійшов висновку, що в частині зобов`язання АТ "ОПЗ" виконання умови Договору на переробку давальницької сировини від 18.01.2019 р. № 20/СН-2 шляхом безперебійного (без зупинок виробничих потужностей) та впродовж чотирьох календарних місяців з дня початку передачі давальницької сировини виконати роботи з переробки давальницької сировини у вигляді природного газу обсягом від 48 до 60 млн. куб.м. кожного календарного місяця постачання на готову продукцію у вигляді карбаміду та аміаку і відвантаження на автомобільний, залізничний або морський транспорт ТОВ "ЕНЕРГЕТИЧНИЙ ЕКВІВАЛЕНТ" має передувати порушення АТ "ОПЗ" відповідних умов договору, а тому в цій частині господарський суд відмовив, оскільки в даному випадку відсутнє таке порушення.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Акціонерне товариство "ОДЕСЬКИЙ ПРИПОРТОВИЙ ЗАВОД" звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 25.08.2022 у справі №916/3267/21 в частині задоволених позовних вимог та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Апелянт вважає,що рішення господарського суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права з невірною оцінкою фактичних обставин справи.

Зокрема, скаржник вважає, що суд першої інстанції невірно оцінив зміст додаткової угоди №6 до Договору, а також рішення суду у справі №916/1395/19.

Апелянт вказує, що укладений між сторонами договір був чинним протягом чотирьох місяців з дня ухвалення постанови Південно-західного апеляційного господарського суду у справі №916/1395/19. Тобто, з 18 грудня 2019 року по 18 квітня 2020 року.

За цей час позивач сам не виконав свого обов`язку поставити газ для переробки, не розпочав постачання газу протягом трьох днів з дня набрання чинності рішенням суду у справі №916/1395/19, як це передбачено п. 1.1. Додаткової угоди №6 та не мав ані реального наміру ані

фактичної можливості це здійснити.

Єдиною причиною неможливості поставити позивачем газу для переробки на думку скаржника є відсутність у позивача права власності на такий газ та фінансової спроможності його придбати.

Крім того скаржник зазначає, що суд першої інстанції не навів належних правових підстав, на підставі яких він фактично змінив умови договору щодо строку його дії.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.10.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "ОДЕСЬКИЙ ПРИПОРТОВИЙ ЗАВОД" на рішення Господарського суду Одеської області від „25" серпня 2022, повний текст якого складено та підписано „05" вересня 2022р у справі № 916/3267/21; призначено розгляд апеляційної скарги Акціонерного товариства "ОДЕСЬКИЙ ПРИПОРТОВИЙ ЗАВОД" до розгляду на 08 грудня 2022 року о 14:00 год.

02.12.2022р. від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГЕТИЧНИЙ ЕКВІВАЛЕНТ" адвоката Р.І. Пархомчука надійшла заява про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та системи відеоконференцзв`язку «EasyCon» (e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_1 ). Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 05.12.2022 заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГЕТИЧНИЙ ЕКВІВАЛЕНТ" адвоката Р.І. Пархомчука про проведення судового засідання, призначеного на 08 грудня 2022р. о 14:00, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено. Судове засідання ухвалено провести в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою комплексу технічних засобів та програмного забезпечення «EasyCon».

У судовому засіданні в режимі відеоконференції 08.12.2022р. представник скаржника просив задовольнити апеляційну скаргу в повному обсязі.

Представник позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши пояснення присутніх представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, судова колегія дійшла наступних висновків.

Суд апеляційної інстанції, у відповідності до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено господарським судом, 18.01.2019 р. між ТОВ "ЕНЕРГЕТИЧНИЙ ЕКВІВАЛЕНТ" (Замовник) та АТ "ОПЗ" (Виконавець) укладено договір на переробку давальницької сировини № 20/СН-2 (Договір), відповідно до пункту 2.1 якого Замовник доручає, а Виконавець зобов`язується виконати відповідно до умов цього Договору роботи з переробки Давальницької сировини на Готову продукцію і відвантаження Готової продукції на автомобільний, залізничний або морський транспорт Замовника, а Замовник зобов`язується прийняти Готову продукцію й оплатити роботи з переробки Давальницької сировини і відвантаження Готової продукції, та додаткові послуги, надані Виконавцем Замовнику згідно Договору.

Плановий місячний обсяг поставки обсяг поставки газу, який визначається Сторонами в порядку, передбаченому п.3.2 цього Договору (пункт 1.7 останнього).

Плановий обсяг Давальницької сировини, який Замовник передає Виконавцю, згідно з цим Договором, становить до 240 млн. куб. м. Природного газу (пункт 3.1 Договору).

Всі витрати, пов`язані з транспортуванням і розподілом Природного газу по магістральних і розподільчих газопроводах згідно тарифів, встановлених НКРЕКП, несе Виконавець. Замовник повністю компенсує Виконавцю всі витрати, пов`язані з транспортуванням Природного газу, на умовах передплати 80% запланованих витрат не пізніше 20 числа місяця, що передує Місяцю Поставки, 15% запланованих витрат не пізніше 15 числа Місяця Поставки, кінцевий розрахунок за компенсацією витрат проводиться до 7 (сьомого) числа місяця після Місяця Поставки на підставі актів між Виконавцем та ПАТ "Одесагаз" і АТ "Укртрансгаз". Інші умови, з урахуванням вказаного, визначаються Сторонами у відповідній окремій Додатковій угоді.

Замовник може самостійно оплачувати вартість послуг транспортування і розподілу Природного газу по магістральних і розподільчих газопроводах згідно тарифів, встановлених НКРЕКП, за умови укладання додаткових угод до цього Договору на кожен Місяць Поставки (пункт 3.2 Договору).

Плановий обсяг Давальницької сировини, який Замовник передає Виконавцю у Місяці поставки, та виробленої з неї у Місяці поставки Готової продукції визначається Додатковими угодами до цього Договору, які підписуються Сторонами до початку Місяця поставки (до 15-го числа місяця, що передує Місяцю поставки, за винятком першого місяця) (пункт 3.3 Договору).

Замовник щомісячно до початку місяця постачання Природного газу повинен забезпечувати подання номінації та проведення лімітів по балансу ПАТ «Укртрансгаз» в обсязі, зазначеному в Додаткових угодах (пункт 3.4 Договору).

Давальницька сировина постачається на умовах, що визначаються Додатковими угодами до Договору. Виконавець несе повну матеріальну відповідальність за збереження Давальницької сировини в Місці здійснення переробки, дотримання технології її переробки відповідно до технологічної схеми переробки, що наведена в Додатку № 3 до цього Договору (пункт 3.8 Договору).

Оплата робіт Виконавця з переробки Давальницької сировини та послуг з відвантаження Готової продукції здійснюється шляхом грошового безготівкового розрахунку (пункт 5.1 Договору).

Вартість робіт по переробці Давальницької сировини в одну тонну Готової продукції і послуг з відвантаження однієї тони Готової продукції визначається Додатком № 4 до цього Договору. Вартість робіт по переробці Давальницької сировини в одну тонну Готової продукції сплачується в місяць такої переробки, незалежно від факту відвантаження такої продукції на транспортний засіб Замовника, якщо інше не буде визначено Додатковою угодою до Договору в конкретний період поставки Давальницької сировини щодо конкретного обсягу Давальницької сировини та виготовленої з неї Готової продукції (пункт 5.2 Договору).

Загальна умовно-розрахункова вартість робіт з переробки Давальницької сировини в період дії цього Договору становить 479663490,00 гривень (з урахуванням ПДВ) на дату укладання Договору (пункт 5.4 Договору).

Загальна місячна вартість переробки Давальницької сировини, переданої Замовником у Місяці Поставки, в Готову продукцію та її передачі визначається додатковими угодами до цього Договору (пункт 5.5 Договору).

Усі спори, розбіжності чи вимоги, які виникають із цього Договору або у зв`язку з ним, зокрема, щодо його тлумачення, виконання, порушення, припинення чи недійсності, підлягають вирішенню відповідно до діючого законодавства України за місцем знаходження відповідача (пункт 8.1 Договору).

Цей Договір набуває чинності з моменту підписання, і діє до 31 травня 2019 року (включно), а в частині взаєморозрахунків до їх повного завершення (пункт 9.1 Договору).

Договір може бути пролонгований за взаємною згодою Сторін на кожен наступний період шляхом підписання Сторонами відповідної додаткової угоди (пункт 9.2 Договору).

Цей Договір може бути змінений або розірваний за згодою Сторін або при прийнятті урядових документів, що унеможливлюють виконання цього Договору (пункт 9.3 Договору).

Всі зміни та доповнення до цього Договору оформляються додатковими угодами, які є невід`ємною частиною цього Договору (пункт 9.4 Договору).

Додатком № 1 Договору визначено кількість та якість давальницької сировини (природного газу) та Поставку давальницької сировини (природного газу), а саме пунктом 1.1. встановлено, що кількість Давальницької сировини, яку Замовник зобов`язаний передати Виконавцю для переробки: - лютий 2019 р. - від 30 до 60 млн. куб. м; - березень 2019 р. - від 48 до 60 млн. куб. м; - квітень 2019 р. - від 48 до 60 млн. куб. м.; - травень 2019 р. - від 48 до 60 млн. куб. м./

Щомісячні обсяги поставки Давальницької сировини уточнюються та визначаються Додатковими угодами до Договору.

Замовник забезпечує поставку газу Виконавцю згідно п.3 цього Договору (пункт 2.1 Додатку № 1).

Додатком № 2 до Договору визначено кількість та якість готової продукції, відповідно до пункту 1.2 якого кількість і терміни відвантаження виготовленої для Замовника з Давальницької сировини Готової продукції на транспортні засоби Замовника узгоджуються Сторонами Додатковими угодами до цього Договору.

Додатком № 3 до Договору визначено технологічну схеми переробки сировини (природного газу) в Готову продукцію аміак/карбамід на АТ "ОПЗ".

Додатком № 4 до Договору визначено вартість робіт з переробки давальницької сировини та порядок зміни вартості робіт з переробки давальницької сировини та надання послуг з відвантаження продукції.

Пунктом 1.1 встановлено, що на дату укладання Договору та цього Додатку № 4, загальна вартість переробки Давальницької сировини в 1 тону Готової продукції і надання послуг з відвантаження 1 тони продукції: Аміак 34,00 долара США (без урахування ПДВ), що на дату підписання договору (згідно до курсу встановленому Національним банком України гривні до долару США на 17.01.2019 р.) складає 952,30 грн за вироблену і перевантажену тонну товарного аміаку (без урахування ПДВ). Загальна вартість з ПДВ складає 1142,76 грн Сторони щомісячно узгоджують вартість у додаткових угодах (підпункт 1.1.1); Карбамід 45,50 доларів США (без урахування ПДВ), що на дату підписання договору (згідно до курсу встановленому Національним банком України гривні до долару США на 17.01.2019 р.) складає 1274,40 грн за вироблену і перевантажену тонну товарного карбаміду, (без урахування ПДВ). Загальна вартість з ПДВ складає 1529,28 грн. Сторони щомісячно узгоджують вартість у додаткових угодах (підпункт 1.1.2).

Вартість переробки Давальницької сировини в 1 тонну Готової продукції і надання послуг з відвантаження 1 тони продукції в кожному конкретному місяці погоджується Сторонами у Додатковій угоді до Договору в тому числі і з урахуванням змін пропорції виготовлення Готової продукції у такому місяці, вартості транспортування та перераховується відповідно до курсу гривні до долару США, встановленому Національним банком України, на дату укладання щомісячної Додаткової угоди (крім першого місяця роботи) (пункт 1.3 Додатку № 4).

Додатком № 5 до Договору визначено норми споживання сировини і матеріалів для виробництва 1 тони Готової Продукції.

Додатком № 6 до Договору визначено умови відвантаження аміаку/карбаміду морським транспортом, умови відвантаження аміаку/карбаміду автомобільним транспортом та умови відвантаження аміаку/карбаміду залізничним транспортом.

Додатком № 7 до Договору визначено Зразок щомісячної додаткової угоди з розрахунку вартості переробки Давальницької сировини в Готову продукцію протягом місяця, а саме підлягає погодженню між сторонами: Кількість Давальницької сировини, що планується до постачання у (*назва місяця*) 201_ р. - ______ тис.куб.м. Пункт Поставки - __________ (пункт 1); Кількість Готової продукції, що виробляється в (*назва місяця*) з Давальницької сировини згідно норм даного Договору та додатків до нього: Кількість товарного аміаку: - ________ тон. Кількість товарного карбаміду: - _______ тон. (пункт 2); Ціна переробки Давальницької сировини в 1 т аміаку, згідно з п.п.1.1, 1.3 Додатку № 4, складає _______ грн (з урахуванням ПДВ) (пункт 3); Ціна переробки Давальницької сировини в 1 т карбаміду, згідно з п.п.1.1, 1.3 Додатку № 4, складає ________грн (з урахуванням ПДВ) (пункт 4); Вартість переробки Давальницької сировини в готову продукцію та відвантаження складає _______ грн (з урахуванням ПДВ), в тому числі: Вартість переробки в аміак - _______ грн (з урахуванням ПДВ). Вартість переробки в карбамід - ______ грн (з урахуванням ПДВ) (пункт 5); Заставна ціна однієї тисячі куб. м Природного Газу становить _______грн (пункт 6); Заставна вартість Давальницької сировини, що планується до переробки у (*назва місяця*) 201_ р. становить _______ грн (пункт 7); Заставна вартість однієї тони аміаку становить _______ грн, однієї тони карбаміду становить _______ грн (пункт 8); Заставна вартість аміаку, що планується до постачання Замовнику у (*назва місяця*) 201_р. становить _______ грн (пункт 9); Заставна вартість карбаміду, що планується до постачання Замовнику у (*назва місяця*) 201_ р. становить _______ грн (пункт 10); Умови відвантаження Готової продукції (пункт 11); Графік відвантаження Готової продукції (пункт 12); Оплата вартості робіт за (*назва місяця*) 201_ р. проводиться Замовником в національній валюті України гривні прямим банківським переказом на рахунок Виконавця, відповідно до виставленого рахунку на умовах: 30% вартості робіт до початку (*назва місяця*) 201_ р. до 23 (*назва місяця*) 201_ р., 30% вартості робіт на протязі (*назва місяця*) 201_ р. до 10 (*назва місяця*) 201_ р., 30% вартості робіт на протязі (*назва місяця*) 201_ р. до 18 (*назва місяця*) 201_ р. остаточний розрахунок на протязі 3-х банківських днів з дати підписання акту виконаних робіт за (*назва місяця*) 201_ р. (пункт 13); Замовник повністю компенсує вартість послуг з транспортування і розподілу Природного газу по магістральних і розподільчих газопроводах за (*назва місяця*) 201 _ р. в національній валюті України гривні прямим банківським переказом на рахунок Виконавця, відповідно до виставленого рахунку на умовах: 80% вартості послуг до початку Місяця Постачання до 20 (*назва місяця*) 201_ р., 15% вартості послуг у Місяці Постачання - до 15 (*назва місяця*) 201_ р., остаточний розрахунок до 7 (сьомого) числа місяця після Місяця Поставки на підставі актів між Виконавцем та ПАТ «Одесагаз» і АТ «Укртрансгаз» за (*назва місяця*) 201_ р. (пункт 14). Інші умови (пункт 15).

18.01.2019 р. між ТОВ "ЕНЕРГЕТИЧНИЙ ЕКВІВАЛЕНТ" (Замовник) та АТ "ОПЗ" (Виконавець) укладено Додаткову угоду № 1 до Договору, умовами якої погоджено передбачені Додатком № 7 пункти 1-13 на лютий 2019 р.

Відповідно до підписаного між ТОВ "ЕНЕРГЕТИЧНИЙ ЕКВІВАЛЕНТ" та АТ "ОПЗ" Акту звірки взаєморозрахунків за період з 18.01.2019 р. по 30.04.2019 р. позивачем здійснено оплату вартості робіт та оплату витрат на пуск у загальному розмірі 21800000,00 грн.

29.05.2019 р. між ТОВ "ЕНЕРГЕТИЧНИЙ ЕКВІВАЛЕНТ" (Замовник) та АТ "ОПЗ" (Виконавець) укладено Додаткову угоду № 6, із змісту якої:

«Враховуючи подання товариством з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГЕТИЧНИЙ ЕКВІВАЛЕНТ» до Господарського суду Одеської області позовної заяви до Публічного акціонерного товариства «Одеський припортовий завод» (справа № 916/1395/19 від 20.05.2019 року), керуючись умовами договору № 20/СН-2 від 18.01.2019 р. на переробку давальницької сировини (далі Договір) та нормами законодавства України, Сторони уклали дану додаткову угоду про таке:

Сторони погодили визначити строк дії Договору шляхом укладання додаткової угоди до Договору в продовж трьох робочих днів з дати набрання законної сили рішення по справі № 916/1395/19 (пункт 1).

Сторони погодили, що якщо в період визначений п.1 даної угоди Замовник надасть Давальницьку сировину для переробки то така переробка відбувається на умовах визначених Договором (пункт 1.1).

Сторони погодили що передача Давальницької сировини та її переробка може здійснюватись виключно безперебійно (без зупинок виробничих потужностей Виконавця) та впродовж чотирьох календарних місяців з дня початку такої передачі Давальницької сировини (пункт 1.2).

Сторони погодили та підтвердили, що кількість Давальницької сировини, яку Замовник зобов`язується передати Виконавцю для переробки становить від 48 до 60 млн. куб.м кожного календарного місяця постачання (пункт 1.3).

Сторони погодили, що якщо в період визначений п.1 даної угоди та за умови не розпочатого фактичного виконання п.п.1.1. даної угоди протягом 60 днів з дня укладання даної угоди, Виконавець матиме іншу економічно привабливу пропозицію щодо переробки Давальницької сировини оформлену у вигляді попереднього договору чи договору про намір чи рішення Правління Виконавця то п.1 та п.п.1.1-1.3 даної угоди припиняють свою дію у день письмового повідомлення Виконавцем Замовника (пункт 1.4)…».

Договір, Додатки та Додаткові угоди до нього підписано уповноваженими представниками сторін та скріплено печатками контрагентів.

18.12.2019 р. Південно-західним апеляційним Господарським судом ухвалено постанову у справі №916/1395/19, якою апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергетичний еквівалент» на рішення Господарського суду Одеської області від 18.09.2019 року по справі № 916/1395/19 задоволено; рішення Господарського суду Одеської області від 18.09.2019 року по справі № 916/1395/19 скасовано; позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергетичний еквівалент» до Публічного акціонерного товариства «Одеський припортовий завод» про внесення змін до договору на переробку давальницької сировини №20/СН-2 від 18.01.2019 р. задоволено. Внесено зміни до договору давальницької сировини на переробку давальницької сировини № 20/СН-2 від 18.01.2019 р., укладеному між Товариством з обмеженою відповідальністю Енергетичний еквівалент та Публічним акціонерним товариством «Одеський припортовий завод», виклавши п.9.1 договору у наступній редакції: Цей договір набуває чинності з моменту підписання і діє протягом 4 місяців з моменту набрання чинності рішення суду про внесення змін до цього пункту договору, а в частині взаєморозрахунків до їх повного завершення.

Постановою Південно-західного апеляційного Господарського суду від 18.12.2019 р. у справі № 916/1395/19 встановлено, що після тривалого листування, 29.05.2019 р. між ТОВ "Енергетичний еквівалент" та ПАТ "Одеський припортовий завод" було укладено додаткову угоду № 6 до договору № 20/СН-2 від 18.01.2019 р. на переробку давальницької сировини, якою сторони погодили визначити строк дії договору шляхом укладання додаткової угоди до договору впродовж трьох робочих днів з дати набрання законної сили рішення по справі № 916/1395/19:

- сторони погодили, що якщо в період визначений п.1 даної угоди замовник надасть давальницьку сировину для переробки, то така переробка відбувається на умовах, визначених договором;

- сторони погодили, що передача давальницької сировини та її переробка може здійснюватись виключно безперебійно (без зупинок виробничих потужностей виконавця) та впродовж чотирьох календарних місяців з дня початку такої передачі давальницької сировини;

- сторони погодили та підтвердили, що кількість давальницької сировини, яку замовник зобов`язується передати виконавцю для переробки становить від 48 до 60 млн. куб. м кожного календарного місяця постачання;

- сторони погодили, що якщо в період, визначений п.1 даної угоди та за умови не розпочатого фактичного виконання п.п.1.1 даної угоди протягом 60 днів з дня укладання даної угоди, виконавець матиме іншу економічно привабливу пропозицію щодо переробки давальницької сировини, оформлену у вигляді попереднього договору чи договору про намір чи рішення правління виконавця, то п.1 та п.п.1.1-1.3 даної угоди припиняють свою дію у день письмового повідомлення виконавцем замовника;

- сторони погодили, що з дня укладання договору та по день укладання даної угоди замовник не має і не матиме до виконавця жодних матеріальних претензій.

У матеріалах справи міститься протокол від 29.05.2019 р. №25, яким Правління ПАТ «Одеський припортовий завод» вирішило підписати з ТОВ «Енергетичний еквівалент» додаткову угоду № 6 до спірного договору від 18.01.2019 р. № 20/СН-2 щодо визначення строку дії цього договору та на підставі якого можна дійти висновку, що відповідач загалом не заперечує проти співпраці з позивачем та пролонгації договору від 18.01.2019 р. № 20/СН-2.

Вже 24.12.2019 р. ТОВ "ЕНЕРГЕТИЧНИЙ ЕКВІВАЛЕНТ" звернулось до АТ "ОПЗ" із листом, в якому стисло доводить до відома останнього зміст резолютивної частини вищезазначеної постанови та з метою уникнення невиконання рішення суду просить розпочати роботу за договором па переробку давальницької сировини № 20/СН-2 від 18.01.2019 року, у зв`язку з чим просить надати розрахунок споживання природного газу, а також провести переговори з давальцем, з яким на даний момент у АТ "ОПЗ" також укладено договір на переробку давальницької сировини, щодо можливості досягнення порозуміння та подальшої співпраці.

07.02.2020 р. АТ "ОПЗ" у відповідь на лист ТОВ "ЕНЕРГЕТИЧНИЙ ЕКВІВАЛЕНТ" від 23.12.2019 р. та від 30.01.2020 р., серед іншого повідомляє, що не погоджується із постановою Південно-західного апеляційного Господарського суду від 18.12.2019 р. у справі № 916/1395/19 у зв`язку з чим відповідачем направлено касаційну скаргу до Верховного Суду, та зазначає, що інших документів на виконання постанови суду апеляційної інстанції до нього не надходило.

25.03.2020 р. ТОВ "ЕНЕРГЕТИЧНИЙ ЕКВІВАЛЕНТ" звернулось до Фонду державного майна України (органу уповноваженому управляти корпоративними правами АТ "ОПЗ"), в якому посилаючись на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 18.12.2019 р. у справі № 916/1395/19 та на лист свій лист 24.12.2019 р. повідомляє про викладену у листі АТ "ОПЗ" від 07.02.2020 р. №460 відмову від договору в односторонньому порядку та оскарження відповідачем постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 18.12.2019 р. у справі № 916/1395/19 до суду касаційної інстанції, просить Фонду державного майна України в межах його компетенції вжити заходи для забезпечення виконання зобов`язань за договором від 18.01.2019 р.

АТ "ОПЗ" 08.04.2020 р. надано відповідь на лист Фонду державного майна України від 03.04.2020 р. № 10-17-6817, в якій, серед іншого повідомляє, що на дату завершення строку дії Договору (31.05.2019 р.) ТОВ "ЕНЕРГЕТИЧНИЙ ЕКВІВАЛЕНТ" не поставлено жодного кубічного метру давальницької сировини. Додатково повідомляє, що Верховним Судом відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою АТ "ОПЗ" на постанову Південно-західного апеляційного Господарського суду від 18.12.2019 р., проте ухвалою від 17.03.2020 р. справу відкладено на невизначений строк.

Постановою Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 01.07.2020 р. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Одеський припортовий завод" залишено без задоволення, а постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 18.12.2019 у справі Господарського суду Одеської області № 916/1395/19, залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 01.07.2020 р. у справі № 916/1395/19 встановлено, що за умовами п.п.9.1-9.4 договору останній може бути змінений або розірваний за згодою сторін або при прийнятті урядових документів, що унеможливлюють виконання цього договору. Всі зміни та доповнення до цього договору оформляються додатковими угодами, які є невід`ємною частиною цього договору.

Також встановлено, що Правління відповідача, що оформлено протоколом № 25 від 29.05.2019, вирішило уповноважити т.в.о. Голови Правління директора Назаренка С.М. на підписання з позивачем додаткової угоди № 6 до договору на переробку давальницької сировини від 18.01.2019 № 20/СН-2 щодо визначення строку дії цього договору; питання щодо пролонгації зазначеного договору визначити на підставі умов, що передбачені додатковою угодою № 6 до цього договору.

30.09.2020 р. ТОВ "ЕНЕРГЕТИЧНИЙ ЕКВІВАЛЕНТ" звернулось до АТ "ОПЗ" із листом, в якому посилаючись на постанову Верховного Суду від 01.07.2020 р. та постанову Південно-західного апеляційного Господарського суду від 18.12.2019 р. у справі № 916/1395/19 та Додаткову угоду № 6 до Договору, просило виконати в повному обсязі умови Договору № 20/СН-2 на переробку давальницької сировини від 18.01.2019 р. та підписати додаткову угоду стосовно виконання його умов, а саме: визначення дати початку безперебійного (без зупинок виробничих потужностей відповідача) та впродовж чотирьох календарних днів з дня початку такої передачі давальницької сировини. При цьому обсяг давальницької сировини, яку Замовник зобов`язується передати Виконавцю для переробки становитиме від 48 до 60 млн.куб.м кожного календарного місяця постачання.

Додатково ТОВ "ЕНЕРГЕТИЧНИЙ ЕКВІВАЛЕНТ" надано постанову Північного апеляційного Господарського суду від 17.12.2020 р. у справі № 910/3395/20, якою апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетичний еквівалент" на рішення Господарського суду міста Києва від 03.09.2020 р. у справі № 910/3395/20 задоволено; рішення Господарського суду міста Києва від 03.09.2020 р. у справі № 910/3395/20 скасовано повністю та прийнято нове рішення; в позові відмовлено повністю.

Як встановлено господарським судом, предметом розгляду справи № 910/3395/20 визначено порушення Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергетичний еквівалент" умови договору на переробку давальницької сировини № 20/СН-2 від 18.01.2019, у зв`язку з чим Публічне акціонерне товариство "Одеський припортовий завод" просило суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетичний еквівалент" 97819428, 91 грн штрафу, 10233959,70 грн пені та 841147,37 грн трьох відсотків річних.

Постановою Північного апеляційного Господарського суду від 17.12.2020 р. у справі №910/3395/20 встановлено, що судом першої інстанції не було надано належної оцінки підписаній між сторонами Додатковій угоді №6 до Договору, оскільки оцінка суду фактично звелась до висновку про відсутність впливу указаної Додаткової угоди № 6 на правовідносини сторін у зв`язку з лише пролонгацією строку дії Договору.

Разом з тим, як убачається зі змісту вказаної Додаткової угоди № 6 сторони досягли домовленостей не лише щодо продовження строку дії Договору. Так вбачається, що сторони у п.1. погодили визначити строк дії Договору шляхом укладення додаткової угоди до Договору у продовж трьох робочих днів з дати набрання законної сили рішенням у справі № 916/1395/19.

Згідно п.1.2. Сторони погоди, що передача Давальницької сировини та її переробка може здійснюватися виключно безперебійно (без зупинок виробничих потужностей виконавця) та впродовж чотирьох календарних місяців з дня початку такої передачі Давальницької сировини.

Відповідно до п.1.3. Сторони погодили та підтвердили, що кількість Давальницької сировини, яку Замовник зобов`язується передати виконавцю для переробки становить від 48 до 60 млн. куб. м. кожного календарного місяця постачання.

Таким чином, окрім пролонгації строку дії Договору сторони змінили й інші істотні умови Договору, такі як порядок і строки передачі давальницької сировини, а також кількість сировини, яку замовник зобов`язується передати виконавцю для переробки.

Отже фактично у сторін виникли нові зобов`язання, пов`язані із виконанням умов Договору та Додаткових угод до нього.

До того ж, виходячи з матеріалів справи, суд апеляційної інстанції, погодившись з доводами апелянта зазначив, що змінивши порядок виконання Договору сторони також визначили й нове зобов`язання, а саме підписання в подальшому додаткової угоди стосовно виконання умов договору на переробку давальницької сировини після набрання рішенням Господарського суду Одеської області по справі № 916/1395/19 законної сили, а саме визначити дату початку безперебійного (без зупинок виробничих потужностей виконавця) та впродовж чотирьох календарних місяців з дня початку такої передачі давальницької сировини.

24.12.2020 р. ТОВ "ЕНЕРГЕТИЧНИЙ ЕКВІВАЛЕНТ" звернулось до АТ "ОПЗ" із листом, в якому посилаючись на постанову Верховного Суду від 01.07.2020 р. та постанову Південно-західного апеляційного Господарського суду від 18.12.2019 р. у справі № 916/1395/19, постанову Північного апеляційного Господарського суду від 17.12.2020 р. у справі № 910/3395/20 та Додаткову угоду № 6 до Договору, просило виконати в повному обсязі умови Договору № 20/СН-2 на переробку давальницької сировини від 18.01.2019 р. та підписати додаткову угоду стосовно виконання його умов, а саме визначення дати початку безперебійного (без зупинок виробничих потужностей відповідача) та впродовж чотирьох календарних днів з дня початку такої передачі давальницької сировини. При цьому обсяг давальницької сировини, яку Замовник зобов`язується передати Виконавцю для переробки становитиме від 48 до 60 млн. куб.м. кожного календарного місяця постачання.

Беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при винесені рішення, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга відповідача (в оскаржуваній ним частині) не підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду Одеської області від 25.08.2022 у справі №916/3267/21 (в оскаржуваній відповідачем частині) не підлягає зміні чи скасуванню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Правочин, різновидом якого є договори основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому, стаття 12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Частиною 1 статті 15 ЦК України закріплено право кожної особи на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або оспорювання.

Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликане поведінкою іншої особи.

Отже, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Згідно із частиною 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно із приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За правилами статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В свою чергу, частинами 1 та 2 статті 67 ГК України передбачено, що відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів. Підприємства вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов`язань, інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України.

При цьому, частиною 1 статті 175 ГК України встановлено, що майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

В свою чергу, частиною 1 статті 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст.. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 631 ЦК України передбачено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Аналогічні положення містяться в частинах 1 та 7 статті 193 ГК України, в яких визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом; не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Частинами 1 та 2 статті 837 ЦК України передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до частини 1 статті 839 ЦК України підрядник зобов`язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором.

В свою чергу, частиною 2 статті 840 ЦК України передбачено, якщо робота виконується з матеріалу замовника, у договорі підряду мають бути встановлені норми витрат матеріалу, строки повернення його залишку та основних відходів, а також відповідальність підрядника за невиконання або неналежне виконання своїх обов`язків.

Частиною 1 статті 843 ЦК України встановлено, що у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

При цьому частина 1 статті 854 ЦК України передбачає, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Приписи статті 846 ГК України передбачаються, що строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

Враховуючи вищевикладене слід зазначити, що між сторонами виникли господарські зобов`язання, підставою яких є письмовий Договір на переробку давальницької сировини від 18.01.2019 р. № 20/СН-2.

При цьому в силу передбачених пунктами 1.7,3.2,3.3,3.4,5.2,5.5 умов Договору та приписів частини 2 статті 840, частини 1 статті 843, частини 1 статті 854 та статті 846 ЦК України, а також враховуючи необхідність погодження передбачених Додатком № 7 до Договору (який має назву Зразок щомісячної додаткової угоди з розрахунку вартості переробки Давальницької сировини в Готову продукцію протягом місяця) суттєвих умов, між ТОВ "ЕНЕРГЕТИЧНИЙ ЕКВІВАЛЕНТ" як Замовником та АТ "ОПЗ" як Підрядником укладаються Додаткові угоди до Договору, якими відповідні суттєві умови погоджуються, в якості прикладу погодження таких умов між сторонами 18.01.2019 р. укладено Додаткову угоду № 1 до Договору, в якій погоджено передбачені Додатком № 7 до Договору умови на лютий 2019 р.

Крім того, пункт 3.3 Договору прямо передбачає укладання відповідних додаткових угоди із плановим обсягом давальницької сировини, який замовник передає виконавцю у місяці поставки. Відповідні додаткові угоди підписуються сторонами до 15 числа місяця, що передує місяцю поставки.

В свою чергу, 29.05.2019 р. між ТОВ "ЕНЕРГЕТИЧНИЙ ЕКВІВАЛЕНТ" та АТ "ОПЗ" укладено Додаткову угоду № 6, відповідно до якої Сторони погодили визначити строк дії Договору шляхом укладання додаткової угоди до Договору в продовж трьох робочих днів з дати набрання законної сили рішення по справі № 916/1395/19 (пункт 1).

Сторони погодили, що якщо в період визначений п.1 даної угоди Замовник надасть Давальницьку сировину для переробки то така переробка відбувається на умовах визначених Договором (пункт 1.1).

Сторони погодили що передача Давальницької сировини та її переробка може здійснюватись виключно безперебійно (без зупинок виробничих потужностей Виконавця) та впродовж чотирьох календарних місяці з дня початку такої передачі Давальницької сировини (пункт 1.2).

Сторони погодили та підтвердили, що кількість Давальницької сировини, яку Замовник зобов`язується передати Виконавцю для переробки становить від 48 до 60 млн. куб.м кожного календарного місяця постачання (пункт 1.3).

Сторони погодили, що якщо в період визначений п.1 даної угоди та за умови не розпочатого фактичного виконання п.п.1.1. даної угоди протягом 60 днів з дня укладання даної угоди, Виконавець матиме іншу економічно привабливу пропозицію щодо переробки Давальницької сировини оформлену у вигляді попереднього договору чи договору про намір чи рішення Правління Виконавця то п.1 та п.п.1.1-1.3 даної угоди припиняють свою дію у день письмового повідомлення Виконавцем Замовника (пункт 1.4).

Як зазначалось вище, 18.12.2019 р. Південно-західним апеляційним Господарським судом ухвалено постанову у справі № 916/1395/19, якою апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергетичний еквівалент» на рішення Господарського суду Одеської області від 18.09.2019 року по справі № 916/1395/19 задоволено; рішення Господарського суду Одеської області від 18.09.2019 року по справі № 916/1395/19 скасовано; позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергетичний еквівалент» до Публічного акціонерного товариства «Одеський припортовий завод» про внесення змін до договору на переробку давальницької сировини №20/СН-2 від 18.01.2019 р. задоволено. Внесено зміни до договору давальницької сировини на переробку давальницької сировини № 20/СН-2 від 18.01.2019 р., укладеному між Товариством з обмеженою відповідальністю «Енергетичний еквівалент» та Публічним акціонерним товариством «Одеський припортовий завод», виклавши п. 9.1 договору у наступній редакції: «Цей договір набуває чинності з моменту підписання і діє протягом 4 місяців з моменту набрання чинності рішення суду про внесення змін до цього пункту договору, а в частині взаєморозрахунків до їх повного завершення.».

При цьому вже 24.12.2019 р. ТОВ "ЕНЕРГЕТИЧНИЙ ЕКВІВАЛЕНТ" звернулось до АТ "ОПЗ" із листом, в якому стисло доводить до відома останнього зміст резолютивної частини вищезазначеної постанови та з метою уникнення невиконання рішення суду просило розпочати роботу за Договором на переробку давальницької сировини № 20/СН-2 від 18.01.2019 року, у зв`язку з чим просило надати розрахунок споживання природного газу, а також провести переговори з давальцем, з яким на даний момент у АТ "ОПЗ" також укладено договір на переробку давальницької сировини, щодо можливості досягнення порозуміння та подальшої співпраці.

Однак після звернення із відповідним листом Додаткової угоди із погодженням передбачених Додатком № 7 до Договору умов між сторонами у справі не укладено, не дивлячись на те, що ТОВ "ЕНЕРГЕТИЧНИЙ ЕКВІВАЛЕНТ" звернулося до АТ "ОПЗ" безпосередньо після проголошення Південно-західним апеляційним господарським судом постанови у справі № 916/1395/19 (18.12.2019 р.) та складання її повного тексту (19.12.2019 р.).

При цьому в силу присів статті 284 ГПК України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Крім того, ухвалою Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 21.02.2022 р. у справі № 916/1395/19 відкривши касаційне провадження за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Одеський припортовий завод" на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 18.12.2019 р. не зупинено виконання постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 18.12.2019 р.

Постановою Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 01.07.2020 р. касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Одеський припортовий завод" залишено без задоволення, а постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 18.12.2019 у справі Господарського суду Одеської області № 916/1395/19 залишено без змін.

Також, постановою Північного апеляційного Господарського суду від 17.12.2020 р. у справі № 910/3395/20 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетичний еквівалент" на рішення Господарського суду міста Києва від 03.09.2020 р. у справі № 910/3395/20 задоволено; рішення Господарського суду міста Києва від 03.09.2020 р. у справі № 910/3395/20 скасовано повністю та прийнято нове рішення; в позові відмовлено повністю.

У постанові Північного апеляційного Господарського суду від 17.12.2020 р. у справі № 910/3395/20 встановлено, що судом першої інстанції не було надано належної оцінки підписаній між сторонами Додатковій угоді № 6 до Договору, оскільки оцінка суду фактично звелась до висновку про відсутність впливу вказаної Додаткової угоди № 6 на правовідносини сторін у зв`язку з лише пролонгацією строку дії Договору.

Разом з тим, як вбачається зі змісту вказаної Додаткової угоди № 6 сторони досягли домовленостей не лише щодо продовження строку дії Договору. Так вбачається, що сторони у п.1. погодили визначити строк дії Договору шляхом укладення додаткової угоди до Договору впродовж трьох робочих днів з дати набрання законної сили рішенням у справі № 916/1395/19.

Згідно п.1.2. Сторони погоди, що передача Давальницької сировини та її переробка може здійснюватися виключно безперебійно (без зупинок виробничих потужностей виконавця) та впродовж чотирьох календарних місяців з дня початку такої передачі Давальницької сировини.

Відповідно до п.1.3. Сторони погодили та підтвердили, що кількість Давальницької сировини, яку Замовник зобов`язується передати виконавцю для переробки становить від 48 до 60 млн. куб. м. кожного календарного місяця постачання.

Таким чином, окрім пролонгації строку дії Договору сторони змінили й інші істотні умови Договору, такі як порядок і строки передачі давальницької сировини, а також кількість сировини, яку замовник зобов`язується передати виконавцю для переробки.

Отже фактично у сторін виникли нові зобов`язання, пов`язані із виконанням умов Договору та Додаткових угод до нього.

До того ж, виходячи з матеріалів справи, суд апеляційної інстанції погодившись з доводами апелянта зазначив, що змінивши порядок виконання Договору сторони також визначили й нове зобов`язання, а саме підписання в подальшому додаткової угоди стосовно виконання умов договору на переробку давальницької сировини після набрання рішенням Господарського суду Одеської області по справі № 916/1395/19 законної сили, а саме визначити дату початку безперебійного (без зупинок виробничих потужностей виконавця) та впродовж чотирьох календарних місяців з дня початку такої передачі давальницької сировини.

Приписами частини 4 статті 75 ГПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Слід зазначити, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, одним з елементів якого є принцип правової визначеності.

Ключовим елементом принципу правової визначеності є однозначність і передбачуваність правозастосування, а отже, системність і послідовність у діяльності відповідних органів.

Суб`єкти (учасники спору) завжди повинні мати можливість орієнтувати свою поведінку таким чином, щоб вона відповідала вимогам норми на момент вчинення дії.

У справі "Sunday Times v. United Kingdom" Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголосив, що вжитий у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) термін "передбачено законом" має на увазі дотримання такого принципу права як принцип визначеності. Суд стверджує, що термін "передбачено законом" стосується не лише писаного права, а саме норм писаних законів, а й неписаного, тобто усталених у суспільстві правил та засад моральності суспільства.

Конвенція вимагає, щоб усе право, чи то писане, чи неписане, було достатньо чітким, щоб дати змогу громадянинові у разі потреби досить точно передбачити за певних обставин наслідки, що може спричинити певна дія.

Отже, правові норми та судова практика мають застосовуватися таким чином, яким вони є найбільш очевидними та передбачуваними для учасників цивільного обороту в Україні.

Європейський суд з прав людини зазначав, що при визначенні пропорційності заходу Суд у минулому також враховував особисті обставини заявників, у тому числі їх добросовісність (див. справу Вістінс та Перепьолкінс (Vistiтр and Perepjolkins).

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 14.05.2013 р. у справі Н.К.М. проти Угорщини зазначив, що ті, хто діє добросовісно на підставі закону, не повинні бути розчаровані в своїх законних очікуваннях без конкретних і переконливих причин.

У справі "Пайн Велі Девелопмент ЛТД" та інші проти Ірландії" ЄСПЛ постановив, що стаття 1 Першого протоколу Конвенції можна застосувати до захисту "правомірних очікувань" щодо певного стану речей (у майбутньому), оскільки їх можна вважати складовою частиною власності.

Верховним Судом в постановах від 14.05.2020 р. у справі № 910/7515/19, від 24.10.2019 р. у справі № 904/3315/18, від 02.07.2019 р. у справі № 916/1004/18, від 09.04.2019 р. у справі № 903/394/18 застосовано доктрину venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), яка базується ще на римській максимі - non concedit venire contra factum proprium (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці).

Отже, виходячи із встановлених обставин справи, обставин встановлених у постановах Південно-західного апеляційного Господарським судом від 18.12.2019 р. та Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 01.07.2020 р. у справі № 916/1395/19, постанові Північного апеляційного Господарського суду від 17.12.2020 р. у справі № 910/3395/20, колегія суддів погоджується з вірним висновком суду про те, що у позивача у спірних правовідносинах виникли з 18.12.2019 р. правомірні очікування на укладання з АТ "ОПЗ" додаткової угоди до Договору (при цьому в силу умов Договору та необхідності погодження передбачених Додатком № 7 до Договору умов відповідна додаткова угода є обов`язковою) на переробку давальницької сировини від 18.01.2019 р. № 20/СН-2 щодо визначення дати початку передачі давальницької сировини на переробку шляхом безперебійного (без зупинок виробничих потужностей) та впродовж чотирьох календарних місяців з дня початку передачі давальницької сировини у вигляді природного газу обсягом від 48 до 60 млн. куб.м. кожного календарного місяця постачання на готову продукцію у вигляді карбаміду та аміаку і відвантаження на автомобільний, залізничний або морський транспорт згідно Договору на переробку давальницької сировини від 18.01.2019 р. № 20/СН-2.

Разом з тим, не дивлячись на звернення позивача із відповідною пропозицією 24.12.2019 р. відповідачем її безпідставно було проігноровано, хоча Додаткова угода № 6 до Договору є чинною та не скасованою, а постанова Південно-західного апеляційного Господарським судом від 18.12.2019 р. у справі № 916/1395/19 набрала законної сили з дня її прийняття.

Крім того, АТ "ОПЗ" будучі обізнаним із змістом Договору, прийнявши передбачені Договором умови, мало можливість укласти відповідну додаткову угоду після 18.12.2019 р., адже Додаткову угоду № 1 до Договору було укладено у той же день, що і договір (18.01.2019 р.), що прямо передбачено пунктом 3.3 Договору.

Враховуючи викладене, зважаючи на зміст позовних вимог, обставини, встановлені під час розгляду справи, колегія суддів дійшла до висновку, що позовні вимоги в частині зобов`язання АТ "ОПЗ" укласти з ТОВ "ЕНЕРГЕТИЧНИЙ ЕКВІВАЛЕНТ" додаткову угоду до Договору на переробку давальницької сировини від 18.01.2019 р. № 20/СН-2 щодо визначення дати початку передачі давальницької сировини на переробку шляхом безперебійного (без зупинок виробничих потужностей) та впродовж чотирьох календарних місяців з дня початку передачі давальницької сировини у вигляді природного газу обсягом від 48 до 60 млн. куб.м. кожного календарного місяця постачання на готову продукцію у вигляді карбаміду та аміаку і відвантаження на автомобільний, залізничний або морський транспорт згідно Договору на переробку давальницької сировини від 18.01.2019 р. № 20/СН-2

є обґрунтованими, у зв`язку з чим наявні підстави для задоволення позову у вказаній частині.

Колегія суддів погоджується з вірним висновком господарського суду, те, що у позивача виникло правомірне очікування добросовісної поведінки зі сторони відповідача щодо укладання додаткової угоди до Договору, а також беручи до уваги встановлені у постановах Південно-західного апеляційного Господарським судом від 18.12.2019 р. та Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 01.07.2020 р. у справі № 916/1395/19, постанові Північного апеляційного Господарського суду від 17.12.2020 р. у справі № 910/3395/20 обставини, та приймаючи до увагу суперечливу поведінку АТ "ОПЗ", господарський суд доходить, а отже відновлення порушеного права ТОВ "ЕНЕРГЕТИЧНИЙ ЕКВІВАЛЕНТ" шляхом укладання додаткової угоди до Договору є належним способом захисту порушених прав позивача, в межах укладеного Договору на переробку давальницької сировини від 18.01.2019 р. № 20/СН-2.

Посилання скаржника на те, що суд першої інстанції невірно оцінив зміст додаткової угоди №6 до Договору, а також рішення суду у справі №916/1395/19 спростовуються вищевикладеним.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст.ст. 74, 76 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування; суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч.1 ст. 77 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З огляду на викладене та враховуючи встановлені обставини даної справи, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення місцевого суду - без змін як таке, що відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Порушення судом першої інстанції норм процесуального права при вирішенні даного спору по суті, судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому доводи скаржника в цій частині не приймаються до уваги.

Принцип змагальності (ст. 13 ГПК України) та принцип рівності сторін (ст. 7 ГПК України), які тісно пов`язані між собою, є основоположними компонентами концепції "справедливого судового розгляду" у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції. Вони вимагають "справедливого балансу" між сторонами: кожній стороні має бути надана розумна можливість представити свою справу за таких умов, що не ставлять її чи його у явно гірше становище порівняно з протилежною стороною.

Місцевим господарським судом при прийнятті рішення було дотримано вказаних принципів та забезпечено сторонам справедливий судовий розгляд, взято до уваги інтереси учасників справи та почуто їх, що відповідає вимогам ГПК України та п. 1 ст. 6 Конвенції.

Згідно зі статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Колегія суддів зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент (рішення у справі "Серявін та інші проти України", пункт 58).

Тому інші доводи скаржника, що викладені в апеляційній скаргзі, колегія суддів не бере до уваги, оскільки вона висновків суду не спростовує та з урахуванням всіх обставин даної справи, встановлених судом, не впливає на правильність вирішення спору по суті та остаточний висновок.

З урахуванням наведених правових положень та встановлених обставин даної справи, колегія суддів вважає доводи викладені скаржником в апеляційній скарзі є необґрунтованими, оскільки вони не відповідають вимогам закону, що регулює спірні правовідносини. За таких обставин колегія суддів не знаходить законних підстав для повного чи часткового задоволення вимог апеляційної скарги.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції було повно та всебічно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, надано їм належну правову оцінку та винесено рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, що дає підстави для залишення його без змін.

З огляду на те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає то в порядку ст. 129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору за подання та розгляд апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 ГПК України, Південно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "ОДЕСЬКИЙ ПРИПОРТОВИЙ ЗАВОД" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Одеської області від 25.08.2022р. у справі №916/3267/21залишити без змін.

Відповідно до ст.284 ГПК України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом 20 днів, які обчислюються у відповідності до ст.288 ГПК України.

Повний текст постанови

складено „12" грудня 2022 року

Головуючий суддя С.І. Колоколов

Суддя Г.П. Разюк

Суддя Я.Ф. Савицький