РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

12.12.2022Справа № 910/7699/22
Суддя Мудрий С.М., розглянувши справу

за позовом приватного акціонерного товариства "Київстар"

до фізичної особи-підприємця Дорохової Юлії Борисівни

про стягнення 14698 грн.

Представники сторін: не викликались.

ВСТАНОВИВ:

ПрАТ "Київстар" звернулося (через Електронний суд) до Господарського суду міста Києва з позовом до ФОП Дорохової Юлії Борисівни про стягнення 14698,00 грн.

17.08.2022 до канцелярії суду позивачем подано (через Електронний суд) клопотання про долучення доказів відправки відповідачу.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням своїх зобов`язань з оплати відповідачем по договору про надання послуг №1-301/21 від 16.06.2021.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 22.08.2022 вищевказану позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу десятиденний строк для усунення її недоліків з дня вручення цієї ухвали.

09.09.2022 до канцелярії суду позивач подав супровідний лист з доданими документами.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 14.09.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду, та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання). Надано відповідачу строк у 15 днів з дати отримання ухвали на подання відзиву.

Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення за №010 на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 19.08.2022 року, а саме: 02068, м. Київ, вулиця Ревуцького, будинок 44Б, квартира 179.

Вищезазначена ухвала господарського суду м. Києва від 14.09.2022 р. повернута до суду у зв`язку з: «за зазначеною адресою не значиться».

Згідно з ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, в силу положення пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського суду міста Києва, день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвал суду.

У даному випаду судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання, крім ухвал про арешт майна та тимчасовий доступ до речей та документів у кримінальних провадженнях, які підлягають оприлюдненню не раніше дня їх звернення до виконання. Судові рішення також можуть публікуватися в друкованих виданнях із додержанням вимог цього Закону.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень (далі - Реєстр) - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень функціонує в межах Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з процесуальними документами у справі № 910/7699/22 в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Відповідач не скористався наданим йому законом правом подати письмові заперечення проти позову.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Водночас, суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З огляду на практику Європейського суду з прав людини, критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи «Федіна проти України» від 02.09.2010, «Смірнова проти України» від 08.11.2005, «Матіка проти Румунії» від 02.11.2006, «Літоселітіс проти Греції» від 05.02.2004 та інші).

З огляду на зазначені вище обставини, для визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті, а також виконання завдання розгляду справи по суті, розгляд справи здійснено за межами строків, встановлених Господарським процесуальним кодексом України, проте в розумні строки.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Частина 1 статті 202 ЦК України передбачає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ч. 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 2 статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

16.06.2021 між приватним акціонерним товариством «Київстар» (оператор) та фізичною особою-підприємцем Дороховою Юлією Борисівною (замовник) укладено договір про надання послуг.

Згідно з ч.1 статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 статті 905 ЦК України строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами.

Пунктом 2.1 договору передбачено, що оператор надає послуги та здійснює аналіз даних щодо користувачів, використовуючи метрики та параметри описані у відповідному додатку до договору (надалі - послуги). У випадку додавання та/або зміни метрик, параметрів визначених у додатку сторони зобов`язані підписати відповідну додаткову угоду.

Цей договір набуває чинності з дати його укладання сторонами (підписання та скріплення печатками сторін) і діє до 31.12.2021 року. Строк дії договору кожного разу продовжується на 1 рік за умови, якщо до закінчення строку дії договору жодна зі сторін не направить іншій стороні повідомлення у письмовій формі про припинення договору (п.6.1 договору)

Пунктом 6.2 договору передбачено, що якщо на дату закінчення строку дії цього договору які-небудь із зобов`язань сторін не виконані, вони залишаються чинними до їх повного виконання.

Оператор зобов`язаний надавати послуги, що зазначені у додатках до договору, відповідно до вимог, що ставляться до послуг подібного роду, керуючись методиками, прийнятими оператором у його звичайній практиці і погодженими з замовником (п.3.1 договору). Надати замовнику послуги в строки, визначені у додатках до договору (п.3.2 договору). Надати замовнику результат наданих послуг у тому вигляді, як це вказано в додатках до договору (п.3.3 договору). Надати замовнику акти приймання - передачі наданих послуг (підписаний та скріплений печаткою, у двох екземплярах) у строки, зазначені у даному договорі

Частиною 1 статті 903 ЦК України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 4.1 договору передбачено, що замовник зобов`язується своєчасно та в повному обсязі проводити оплату за послуги оператора, згідно з умовами цього договору.

Ціна цього договору складається з вартості всіх послуг оператора, які були надані оператором та прийняті замовником згідно з умовами цього договору (п.5.1 договору).

Згідно з 5.2 договору вартість послуг визначена у відповідних додатках до даного договору. Вартість послуг може бути змінена лише за погодженням сторін. Усі зміни розміру вартості послуг узгоджуються між сторонами й фіксуються окремою додатковою угодою до цього договору.

Згідно з п. 2.2 договору перелік та обсяг послуг, умови, порядок, строк, місце надання та інші умови, що стосуються надання послуг за цим договором, визначені у відповідних додатках до договору, що є невід`ємною частиною даного договору.

Так, 16.06.2021 між сторонами укладено додаток №1 до договору про надання послуг №1-1301/21 від 16.06.2021, яким сторони домовились про замовлення та надання наступних послуг: п.1.1 Розсилка SMS повідомлень. 1.1.1 сторони погодили текст повідомлень, які оператор розсилає користувачам з використанням транспортної мережі оператора та коротких номерів доступу/альфанумеричних імен «Luxtrans».

Відповідно до п.1.2 додатку №1 у відповідності до технічного завдання замовника, оператор зобов`язується здійснити аналіз даних щодо: проаналізувати дані оператора для заданих міст України з метою пошуку абонентів найбільш схильних до купівлі певних груп товарів за допомогою аналітичної моделі. Результати аналізу даних оператор надсилає замовнику у вигляді звіту (п.1.2.2 додатку №1).

Згідно з п.2.1.1, 2.1.2 додатку №1 вартість послуг з розсилки СМС повідомлень становить - 2,33333 грн без урахування ПДВ, крім того ПДВ 0,666667 грн., всього 2,5 грн, за одне доставлене СМС повідомлення. Вартість послуги з аналізу даних входить до складу вартості послуг з розсилки СМС повідомлень.

Нарахування ПДВ на суму надання послуг здійснюється згідно норм чинного законодавства (п.2.2 додатку №1).

Як зазначено позивачем, в період часу з 20.12.2021 по 11.05.2022 у боржника виникла заборгованість за замовлені та отримані послуги зв`язку на загальну суму 12 227,50 грн. на підтвердження чого надано рахунки №608567251 від 31.07.2021, №609958780 від 31.08.2021, №609992104 від 30.09.2021, №610700214 від 31.10.2021, №612101170 від 30.11.2021, №612836575 від 31.12.2021, №613576285 від 31.01.2022, №614334513 від 28.02.2022, №615104347 від 31.03.2022, № від 30.04.2022.

Дослідивши вищезазначені рахунки судом встановлено, що на них міститься відмітка: «дата відправлення 03.05.2022р.».

Крім того, в рахунках зазначено, що він підлягає оплаті в строк, передбачений договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про телекомунікації» (чинного на момент укладення договору та надання послуг) телекомунікації (електрозв`язок) - передавання, випромінювання та/або приймання знаків, сигналів, письмового тексту, зображень та звуків або повідомлень будь-якого роду по радіо, проводових, оптичних або інших електромагнітних системах.

Телекомунікаційна послуга (послуга) - продукт діяльності оператора та/або провайдера телекомунікацій, спрямований на задоволення потреб споживачів у сфері телекомунікацій.

Споживач телекомунікаційних послуг (споживач) - юридична або фізична особа, яка потребує, замовляє та/або отримує телекомунікаційні послуги для власних потреб.

Відповідно до ч. 2 ст. 63 Закону України "Про телекомунікації" телекомунікаційні послуги надаються відповідно до законодавства. Умови надання телекомунікаційних послуг:

1) укладення договору між оператором, провайдером телекомунікацій і споживачем телекомунікаційних послуг відповідно до основних вимог до договору про надання телекомунікаційних послуг, установлених національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації;

2) оплата замовленої споживачем телекомунікаційної послуги.

Відповідно до п. п. 5, 6 ч. 1 ст. 33 Закону України "Про телекомунікації" споживачі телекомунікаційних послуг зобов`язані дотримуватися Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, що затверджує Кабінет Міністрів України, зокрема виконувати умови договору про надання телекомунікаційних послуг у разі його укладення, у тому числі своєчасно оплачувати отримані ними телекомунікаційні послуги, виконувати інші обов`язки відповідно до законодавства.

Відповідно до п. 16 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2012 №295 із змінами та доповненнями (далі - Правила) надання послуг здійснюється на замовлення споживача на підставі укладеного договору.

Відповідно до пп. 6 п. 36 Правил споживачі зобов`язані виконувати умови договору, в тому числі своєчасно оплачувати отримані послуги.

Пунктом 68 Правил передбачено, що розрахунки за послуги можуть здійснюватися на умовах попередньої (авансової) та/або наступної оплати.

Відповідно до п. 72 Правил розрахунки за отримані послуги на умовах наступної оплати здійснюються шляхом надсилання на адресу абонента рахунків або в інший спосіб відповідно до законодавства та договору. У разі здійснення розрахунків за отримані послуги на умовах наступної оплати абонент оплачує послуги після закінчення розрахункового періоду. Плата вноситься після отримання ним рахунка, але не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим періодом, якщо інше не встановлено договором відповідно до законодавства.

Відповідно до п.5.3 договору, після надання послуг в повному обсязі оператор складає протягом 3-х робочих днів та передає замовнику акт прийому-передачі наданих послуг (надалі - «акт»), який включає інформацію про надані послуги.

Пунктом 5.4 договору передбачено, що послуги вважаються наданими належним чином та у повному обсязі з моменту підписання уповноваженими представниками сторін акту прийому-передачі наданих послуг. Підписання акту представником замовника є підтвердженням відсутності претензій до якості наданих послуг з його боку. Замовник повинен підписати акт приймання-передачі наданих послуг протягом 5-ти банківських днів з дати його одержання або представити обґрунтовану письмову відмову від його підписання.

Також Оператор повинен в порядку та строк передбачений законодавством скласти та зареєструвати відповідну податкову накладну в ЄРПН (п.5.5 договору).

Відповідно до п. 5.6 договору замовник зобов`язується здійснити оплату послуг оператора протягом 10- ти (десяти) банківських днів з моменту підписання сторонами актів прийому-передачі наданих послуг.

Пунктом 2.3 додатку №1 передбачено, що замовник зобов`язується здійснити оплату 100% вартість наданих послуг оператором за відповідний звітний період протягом 10-ти (десяти) банківських днів з моменту підписання сторонами актів прийому-передачі наданих послуг.

Таким чином, сторонами договору про надання послуг №1-1301/21 від 16.06.2021 та додатком №1 до нього визначено інший порядок підтвердження надання послуг та розрахунку за них ніж в Правилах.

До матеріалів справи позивачем не надано відповідні акти прийому-передачі наданих послуг, а також докази їх направлення на адресу відповідача.

Відповідно до п.5.7 договору замовник не несе відповідальності за порушення строків оплати послуг оператора, якщо таке порушення є наслідком дій/бездіяльності оператора, а саме: не надання/несвоєчасне надання актів прийому-передачі наданих послуг.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази надання послуг позивачем.

А у відповідача, у свою чергу, не виник обов`язок сплачувати відповідні послуги.

Таким чином, наявність та розмір заборгованості ФОП Дорохової Юлії Борисівни за договором про надання послуг №1-1301/21 від 16.06.2021 та додатку №1 до нього в сумі 12 227,50 грн. позивачем не доведений, у зв`язку з чим позовні вимоги приватного акціонерного товариства "Київстар" в частині стягнення основного боргу в розмірі 12 227,50 грн. є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Оскільки вимоги позивача щодо стягнення з відповідача інфляційного збільшення в розмірі 2 229,47 грн. та штрафних санкцій у розмірі 241,20 грн. є похідними, то вони також не підлягають задоволенню.

Частинами 3, 4 статті 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 статті 76 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до положень ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень ст. 74 ГПК України.

Згідно зі ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Судовий збір згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3,4 ст. 13, ч.1 ст. 73, ч.1 ст. 74, ч.1 ст. 77, ч.1 ст. 79, ст.ст. 129, 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М.Мудрий