ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" грудня 2022 р. м. Київ Справа № 911/1303/22

Господарський суд Київської області у складі головуючого судді Янюк О.С. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін

позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Кагма», м. Кагарлик Київської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛВК-Мілк», м. Біла Церква Київської області

про стягнення грошових коштів

1. Стислий виклад позицій учасників справи (заяви по суті справи)

1.1. 08.08.2022 до Господарського суду Київської області (далі - суд) звернулось Приватне акціонерне товариство «Кагма» (далі - ПрАТ «Кагма», позивач) із позовною заявою б/н від 04.08.2022 (вх. №1131/22 від 08.08.2022) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛВК-Мілк» (далі - ТОВ «ЛВК-Мілк», відповідач) про стягнення з останнього 102 934,80грн основної заборгованості, 1 353,66грн - 3% річних, 14 491,75грн - інфляційних втрат. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 2 481,00грн та 12 000,00грн витрат на професійну правничу допомогу.

Позовну заяву обґрунтовує ст.ст. 11, 202, 509, 530, 625-626 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та вказує на неналежне виконання відповідачем умов договору поставки в частині здійснення повної оплати за поставлений товар.

1.2. Відповідач правом передбаченим ст. 178 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) не скористався та відзиву у встановлений строк не надав.

2. Процесуальні дії у справі

2.1. Ухвалою суду від 12.08.2022, зокрема: відкрито провадження у справі; постановлено здійснювати її розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; запропоновано сторонам подати до суду заяви по суті справи, визначені у ст. 161 ГПК України.

2.2. Відповідно до ч. 5 ст. 176 ГПК України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому ст. 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог ч. 4 ст. 120 цього Кодексу.

За змістом ч. 5 ст. 242 ГПК України, зокрема, якщо судове рішення було ухвалено без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня.

Згідно п. 5.8 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17.08.2021 № 1845/0/15-21, офіційна електронна адреса - сервіс Електронного кабінету ЄСІТС, адреса електронної пошти, вказана користувачем в Електронному кабінеті ЄСІТС, або адреса електронної пошти, вказана в одному з державних реєстрів. Адреса електронної пошти, що використовується при реєстрації Електронного кабінету, не може бути зареєстрована на доменних іменах, використання яких заборонено законодавством України.

Зважаючи на вказане, судом направлено ухвалу від 12.08.2022 на адресу електронної пошти ТОВ «ЛВК-Мілк», яка вказана в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, станом на 12.08.2022, а саме, «» (т. 1 а.с. 41-42).

У свою чергу, відповідачем отримано вищевказане судове рішення у цей же день, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (т. 1 а.с. 46).

Отже, судом вжиті необхідні заходи щодо інформування ТОВ «ЛВК-Мілк» про розгляд даного спору, а відтак, відповідач вважається належним чином повідомленим про наявність у провадженні Господарського суду Київської області справи №911/1303/22.

3. Фактичні обставини, встановлені судом, із посиланням на докази

17.01.2022 між ПрАТ «Кагма» (постачальник) та ТОВ «ЛВК-Мілк» (покупець) укладено договір поставки молока коров`ячого незбираного №3 (далі - Договір), відповідно до п. 1.1 якого постачальник зобов`язується виготовити та передати у власність покупцю молоко коров`яче незбиране, надалі товар, партіями в кількості залежно від наявності товару на складі, покупець зобов`язується приймати цей товар та своєчасно здійснювати його оплату на умовах даного договору. Під партією товару розуміється товар, доставлений по одному товарно-транспортному документу (т. 1 а.с. 19-21).

Відповідно до п. 2.2 Договору кількість товару, що поставляється за цим договором, зазначаються в товарно-транспортних накладних (далі - ТТН) та спеціалізованих товарних накладних на перевезення молочної сировини за формою №1-ТН (МС) (далі - СТН).

У п. 2.6 Договору сторони, зокрема, погодили, що приймання-передача товару здійснюється шляхом підписання ТТН та СТН уповноваженими представниками сторін.

Ціна товару складається згідно з протоколом погодження ціни, що є невід`ємною частиною договору (п. 4.1 Договору).

Розрахунки за отриманий товар здійснюються в безготівковому порядку з відстрочкою платежу - 3 календарні дні з моменту поставки товару на розрахунковий рахунок постачальника. Момент передачі товару визначається підписанням представником покупця ТТН (п. 4.4 Договору).

Даний договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2022, але в будь-якому випадку до моменту остаточного виконання сторонами грошових зобов`язань (п. 10.4 Договору).

Згідно протоколу погодження базової ціни за товар від 17.01.2022, який є невід`ємною частиною Договору, вартість 1єї тонни молока коров`ячого незбираного згідно ДСТУ 3662:2018 становить 13 200,00грн (з ПДВ) (т. 1 а.с. 22).

На виконання умов Договору постачальником поставлено покупцю товар на загальну суму 154 347,60грн, що підтверджується підписаними сторонами без зауважень та скріпленими їх печатками видатковими та ТТН: №4005 від 21.02.2022 на суму 54 832,80грн; №4244 від 22.02.2022 на суму 42 372,00грн; №4245 від 22.02.2022 на суму 57 142,80грн, а також СТН від 21.02.2022 та від 22.02.2022 (т. 1 а.с. 23-31).

4. Щодо порушеного права

Ураховуючи те, що відповідач у добровільному порядку не сплатив наявну у нього заборгованість перед позивачем, останній здійснив нарахування ТОВ «ЛВК-Мілк» у порядку ст. 625 ЦК України та звернувся із даним позовом до суду.

5. Висновки суду із посиланням на норми права, які застосовано

5.1. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України (ч. 1 ст. 175 ГК України).

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України та ст. 174 ГК України, зокрема, з договорів та інших правочинів (угод).

Судом встановлено, що укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором поставки, який недійсним у судовому порядку не визнавався, у зв`язку з чим, у силу ст. 629 ЦК України, він є обов`язковим для виконання сторонами. Доказів протилежного учасниками справи не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. Із наведеною нормою узгоджується ч. 1 ст. 265 ГК України.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Статтею 530 ЦК України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.ст. 526, 625 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Аналогічне положення стосовно господарських зобов`язань міститься у ст. 193 ГК України.

Згідно ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Як встановлено судом, позивачем поставлено відповідачу товар на загальну суму 154 347,60грн, що підтверджується відповідними видатковими та ТТН, а також СТН. Доказів протилежного відповідачем суду надано не було.

Так, у п. 4.4 Договору визначено, що ТОВ «ЛВК-Мілк» зобов`язане сплатити ПрАТ «Кагма» вартість постановленого товару протягом 3ох календарних днів з моменту підписання відповідачем ТТН.

Як зазначалось вище, позивач поставив відповідачу товар 21.02.2022 та 22.02.2022, а отже, відповідач повинен його оплатити у строк до: 24.02.2022 - за ТТН № 4005 від 21.02.2022; 25.02.2022 - за ТТН №№4244, 4245 від 22.02.2022.

У свою чергу, ані відповідачем ані позивачем не надано суду будь-яких доказів на підтвердження здійснення ТОВ «ЛВК-Мілк» оплати (повної/часткової) поставленого ТОВ «Кагма».

Так, у своєму позові ПрАТ «Кагма» просить суд стягнути з відповідача заборгованість за поставлений товар у розмірі 102 934,80грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 237 ГПК України при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог.

Ураховуючи зазначене та вказані положення ГПК України, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення відповідних вимог позивача та стягнення з відповідача суми основного боргу у розмірі 102 934,80грн.

5.2. Разом з цим, у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем зобов`язань, позивач просить стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 1 353,66грн за період прострочення з 26.02.2022 по 04.08.2022 та інфляційні втрати у розмірі 14 491,75грн за період з березня по червень 2022 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 08.08.2022 у cправі №910/6636/21).

При цьому, щодо нарахування інфляційних втрат, то судом береться до уваги правова позиція об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладена у постанові від 26.06.2020 у справі №905/21/19, відповідної до якої при розрахунку інфляційних втрат у зв`язку з простроченням боржником виконання грошового зобов`язання до цивільних відносин, за аналогією закону, підлягають застосуванню норми Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та приписи Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003, та Методика розрахунку базового індексу споживчих цін, затверджена наказом Державного комітету статистики України №265 від 27.07.2007. Порядок індексації грошових коштів для цілей застосування ст. 625 ЦК України визначається із застосуванням індексу споживчих цін (індексу інфляції) за офіційними даними Державного комітету статистики України у відповідний місяць прострочення боржника, як результат множення грошового доходу на величину приросту споживчих цін за певний період, поділену на 100 відсотків.

Суд зазначає, що ст. 625 ЦК України передбачено розрахунок індексу інфляції не за окремі інтервали часу, а в цілому за весь період прострочення і якщо індекс інфляції в окремі періоди є меншим за одиницю та має при цьому економічну характеристику - «дефляція», то це не змінює його правової природи та не може мати наслідком пропуску такого місяця.

Так, суд перевіривши надані позивачем розрахунки 3% річних та інфляційних втрат (т. 1 а.с. 3-4) за відповідні періоди прострочення, вважає їх арифметично неправильними, оскільки позивачем здійснено відповідні нарахування на загальну суму заборгованості, а не по кожній ТТН окремо. Проте, у перерахунку, сума 3% річних та інфляційних втрат становить більший розмір, аніж заявлений ПрАТ «Кагма» у позові, а тому суд, з урахуванням ч. 2 ст. 237 ГПК України дійшов висновку про задоволення вимоги про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 1 353,66грн та інфляційних втрат у розмірі 14 491,75грн.

6. Докази, відхилені судом та мотиви їх відхилення.

У матеріалах справи наявний наданий позивачем акт звірки взаєморозрахунків від 29.06.2022, підписаний між ПрАТ «Кагма» та ТОВ «ЛВК-Мілк», який не може братись судом до уваги як належний та допустимий дока у розумінні ст.ст. 76-79 ГПК України, оскільки останній не містить у собі реквізитів відповідного правочину на підставі якого проведено таку звірку, а також документів на підставі яких виникла відповідна заборгованість (видаткові накладні, ТТН та СТН, які містяться у справі).

7. Щодо судових витрат.

7.1. Відповідно до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так, у п. 5 цього рішення, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, у зв`язку із чим судовий збір у даній справі у розмірі 2 481,00грн покладається на відповідача.

7.2. Разом із цим, п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 1 ст. 124 ГПК України встановлено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Заявами по суті справи, зокрема, є позовна заява (ч. 2 ст. 161 ГПК України).

Як зазначив позивач у позовній заяві, останній очікує понести судові витрати, які складаються, зокрема, із витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 12 000,00грн.

Водночас, ч. 8 ст. 129 ГПК України, зокрема, передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Так, проаналізувавши надані ПрАТ «Кагма» докази, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Так, 25.07.2022 між ПрАТ «Кагма» (клієнт) та Дзюбою Максимом Юрійовичем, який діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ВН №000851 від 26.11.2021 (адвокат), укладено договір про надання правової допомоги адвоката №25/07/2022 (далі - Договір №25/07/2022), відповідно до п. 1 якого предметом Договору, зокрема є: забезпечення захисту прав, свобод і законних інтересів клієнта у будь-якому статусі, у тому числі позивача; представництво інтересів клієнта у судах під час здійснення господарського судочинства (т. 1 а.с. 10-13).

У п. 3 Договору №25/07/2022 сторони, зокрема, погодили, що гонорар - винагорода адвоката за здійснення захисту, представництва інтересів клієнта та надання йому інших видів правової допомоги на умовах і в порядку, що визначені договором. Гонорар складається з суми вартості послуг, тарифи і строки оплати яких узгоджені сторонами в додатку 1 до цього договору.

Договір набирає чинності з дати його підписання і діє протягом 24 наступних календарних місяців (п. 4 Договору №25/07/2022).

Згідно додатку №1 «Умови та межі представництва інтересів клієнта, розмір гонорару» від 25.07.2022 до Договору №25/07/2022 в рамках виконання договору, адвокат здійснює представництво інтересів клієнта шляхом підготовки, подання та супроводження позову до ТОВ «ЛВК-Мілк» про стягнення коштів, в тому числі в суді першої, апеляційної та касаційної інстанції (за необхідності). Вартість послуг адвоката становить 12 000,00грн, оплата якої здійснюється протягом 15 днів з моменту підписання договору (т. 1 а.с. 14).

У свою чергу, клієнтом сплачено адвокату грошові кошти у розмірі 12 000,00грн, що підтверджується платіжним дорученням №2231 від 27.07.2022 в якому зазначено призначення платежу «оплата за Договором №25/07/2022 від 25.07.2022 та додатком №1 від 25.07.2022. Без ПДВ.».

Відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 126 ГПК України, зокрема, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Так, ч. 3 ст. 126 ГПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 126 ГПК України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 126 ГПК України).

При цьому, ч.5, 6 ст. 126 ГПК України встановлено, що у разі недотримання вимог ч. 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Водночас, відповідач не скористався правом, передбаченим ч. 5 ст. 126 ГПК України, та будь-яких заперечень щодо розміру гонорару адвокату до суду не подав.

Підсумовуючи викладене, загальна сума судових витрат ПрАТ «Кагма» на професійну правничу допомогу, яка є доведеною та розмір якої не спростований відповідачем становить 12 000,00грн.

Відповідно до п.1 ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Ураховуючи зазначене, судові витрати на правничу допомогу у розмірі 12 000,00грн покладаються судом на відповідача.

Керуючись ст.ст. 7, 20, 42, 73-74, 77-80, 86, 123, 126, 129, 233, 236-238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛВК-Мілк» (09100, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Вокзальна, буд. 22 А, ідентифікаційний код 38010015) на користь Приватного акціонерного товариство «Кагма» (09200, Київська обл., Кагарлицький р-н, м. Кагарлик, вул. Столична, буд. 14, ідентифікаційний код 00445883) 102 934,80грн (сто дві тисячі дев`ятсот тридцять чотири грн 80 коп.) основного боргу, 1 353,66грн (одна тисяча триста п`ятдесят три грн 66 коп.) 3% річних, 14 491,75грн (чотирнадцять тисяч чотириста дев`яносто одна грн 75 коп.) інфляційних втрат, 2 481,00грн (дві тисячі чотириста вісімдесят одна грн 00 коп.) судового збору, 12 000,00грн (дванадцять тисяч грн 00 коп.) судових витрат на професійну правничу допомогу.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення до Північного апеляційного господарського суду у порядку, визначеному ст. 257 ГПК України.

Суддя О.С. Янюк

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 09.12.2022.

Станом на 09.12.2022 рішення законної сили не набрало.