ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2022 року

м. Київ

cправа № 924/337/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кондратова І.Д. - головуючий, судді - Вронська Г.О., Губенко Н.М.,

за участю секретаря судового засідання - Охоти В.Б.;

за участю представників учасників справи:

представника позивача - Зінкевич Д.В. (адвокат)

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Дочірнього підприємства "Старокостянтинівський молочний завод"

на рішення Господарського суду Хмельницької області

(суддя - Димбовський В.В.)

від 06.07.2021

та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду

(Коломис В.В. - головуючий, судді - Крейбух О.Г., Миханюк М.В.)

від 23.05.2022

у справі за позовом Дочірнього підприємства "Старокостянтинівський молочний завод"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кобулетурі Трейдинг"

про стягнення 39 051, 81 доларів США,

Короткий зміст позовних вимог

1. У травні 2018 року Дочірнє підприємство "Старокостянтинівський молочний завод" (далі - Підприємство) звернулося до Господарського суду Хмельницької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кобулетурі Трейдинг" (далі - Товариство) про стягнення 39 051, 81 доларів США.

2. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем договору (контракту) № 2708 від 27.08.2015 (далі - договір, контракт) в частині сплати коштів за поставлений товар.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

3. 27.08.2015 між Підприємством (продавець) та Товариством (покупець) укладено договір, відповідно до пункту 1.1 якого продавець зобов`язався в порядку і на умовах, визначених контрактом, по замовленню покупця виробити на власних виробничих потужностях товар під знаком для товарів і послуг покупця, згідно з асортиментом, затвердженого сторонами в доповненні № 1 (надалі - товар), передати товар покупцю, а покупець зобов`язується його прийняти та оплатити.

4. Згідно з пунктом 2.1 договору поставка товару здійснюється на умовах поставки FСА: Україна, м Житомир, вул. Заводська, 21 (правила Інкотермс в редакції 2010 року). Додаткові умови поставки обумовлюються сторонами в додатковій угоді до контракту.

5. Відповідач є нерезидентом.

6. 24.10.2017 сторони уклали додаткову угоду № 41 на поставку товару загальною вартістю 18 435, 91 доларів США. Умови поставки: FCA, Україна, Хмельницька область, м. Староконстантинів, вул. І. Франка, 47 (Інкотермс 2010р.). Строк поставки листопад 2017 року. Місце розвантаження товару: Товариство, Грузія, м. Тбілісі, вул. Бакрадзе №2.

7. На підтвердження виконання вказаної додаткової угоди позивачем до матеріалів справи додано інвойс №31 від 24.10.2017 на суму 18 435, 91 доларів США, рахунок-фактуру №39 від 06.11.2017 на суму 18 435, 91 доларів США, накладну CMR №013024 13.11.2017, митну декларацію (форми МД-2) UA101070/2017/027167.

8. 06.12.2017 сторони уклали додаткову угоду № 42 на поставку товару, загальною вартістю 28 115, 00 доларів США. Умови поставки: FCA, Україна, Хмельницька область, м. Староконстантинів, вул. І. Франка, 47 (Інкотермс 2010р.). Строк поставки грудень 2017 року. Місце розвантаження товару: Товариство, Грузія, м. Тбілісі, вул. Бакрадзе №2.

9. На підтвердження виконання вказаної додаткової угоди позивачем до матеріалів справи додано інвойс № 42 від 06.12.2017 на суму 28 115, 00 доларів США, рахунок-фактуру №40 від 11.12.2017 на суму 28 115, 00 доларів США, накладну CMR №428264 19.12.2017, митну декларацію (форми МД-2) UA101070/2017/031771, сертифікати про походження товару №1747423 від 13.11.2017 та №1700675 від 15.12.2017, міжнародні ветеринарні сертифікати АА №014745 та посвідчення про якість (Ф10-53, Ф10-54) від 19.12.2017.

10. 16.04.2019 Підприємство звернулося до Товариства з претензією, в якій просило погасити заборгованість за договором, яка залишена Товариством без відповіді.

11. 20.04.2018 між Підприємством (сторона-1), Товариством (сторона-2) та Компанією Dairy Trading Corp (сторона-3) було підписано доповнення №3 до контракту, згідно з пунктом 1.1 якого сторони дійшли згоди залучити сторону-3 до виконання зобов`язання по оплаті товару, поставленого на підставі додаткової угоди №41 від 24.10.2017 в розмірі 5 400,00 доларів США. Покупець передає, а сторона-3 приймає зобов`язання по оплаті поставленого товару в порядку, визначеному пунктом 7 контракту виходячи з ціни, вказаній в додатковій угоді №41 від 24.10.2017 до контракту в розмірі 5 400, 00 доларів США. Продавець зобов`язується прийняти виконання стороною-3 зобов`язань покупця по оплаті товару, поставленого у відповідності до додаткової угоди № 41 від 24.10.2017 до контракту в розмірі 5 400, 00 доларів США (пункти 2, 3 доповнення № 3).

12. Крім того, Підприємство на підтвердження здійснення поставки надало суду апеляційної інстанції копії договору-заявки №13/11/2017-01 від 13.11.2017, договору-заявки №19/12/2017-01 від 19.12.2027 та копії електронних митних декларацій UA101070/2017/027167 та UA101070/2017/031771.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

13. Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 06.07.2021, залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 23.05.2022, у задоволенні позову відмовлено.

14. Суди виходили з того, що:

- строк виконання зобов`язання відповідача не настав з огляду на відсутність доказів отримання товару відповідачем, або особою, яку відповідач уповноважував отримати товар за нього, або ж отримання товару перевізником, що призначений покупцем, чи іншою особою, що діє від імені останнього;

- у накладних перевізником вказано "VOROLD TRANS", а у пункті 50 ("Принципал") митних декларацій міститься відмітка - ТОВ "Воролд Транс";

- будь-яких доказів, з яких би вбачалось, що ТОВ "Воролд Транс" є перевізником відповідача за договором поставки, або є особою, що діє від імені Товариства, позивачем не подано.

15. Крім того, суд апеляційної інстанції не надавав оцінку долученим до апеляційної скарги договорам-заявкам та електронним митним деклараціям з огляду на те, що такі докази було подано з пропуском строку, встановленого законом без клопотання про прийняття таких доказів та без обґрунтування неможливості їх подання вчасно.

Короткий зміст вимог касаційної скарги. Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу. Підстава (підстави) відкриття касаційного провадження

16. 15.06.2022 Підприємство подало касаційну скаргу, в якій просило зазначені судові рішення скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

17. Обґрунтовуючи наявність підстави касаційного оскарження згідно з пунктами 1 та 4 частини другої статті 287 цього Кодексу, скаржник зазначає, що суди порушили норми:

- статей 76 - 78 ГПК України, оскільки не взяли до уваги відтиск печатки перевізника у накладних та митних деклараціях та не врахували висновок, викладений Верховним Судом у постанові від 29.01.2020 у справі № 916/922/19 про те, що відтиск печатки на видаткових накладних є свідченням участі особи у господарській операції та в постановах від 20.02.2018 у справі № 809/117/13-а, від 22.03.2018 у справі №815/3666/16, від 10.04.2018 у справі № 815/24/14 про те, що недоведеність фактичного здійснення господарської операції позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкової вигоди;

- частини першої статті 210 ГПК України, оскільки суд апеляційної інстанції не дослідив зібрані у справі докази, зокрема, митні декларації UA101070/2017/027167 та UA101070/2017/031771 та договори-заявки;

та не врахували:

- висновки Верховного Суду, зроблені у постановах від 02.10.2018 у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17, висновки Великої Палати Верховного Суду, зроблені в постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц в частині оцінки доказів у сукупності та окремо;

- висновки Верховного Суду у постановах від 04.11.2019 у справі №905/49/15, від 29.11.2019 у справі № 914/2267/18 щодо підтвердження проведення господарської операції та висновки Вищого господарського суду України, зроблені в постанові від 07.03.2017 у справі № 924/374/16 стосовно дослідження повного ланцюга господарських правовідносин.

Позиція інших учасників справи

18. Товариство не надало відзив на касаційну скаргу, що відповідно до частини третьої статті 295 ГПК України не перешкоджає перегляду оскаржуваного судового рішення.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

19. Верховний Суд заслухав суддю-доповідача, перевірив в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права на підставі встановлених фактичних обставин справи, й дійшов висновку, що касаційну скаргу слід задовольнити частково, виходячи з такого.

20. Спір у справі виник у зв`язку з невиконанням Товариством зобов`язання з оплати поставленого товару за договором.

21. Верховний Суд вважає передчасним висновок суду апеляційної інстанції, що позивачем не доведено факту передання відповідачу товару та його отримання, оскільки Підприємством не надано доказів залучення ним або відповідачем перевізника, який здійснював перевезення товару й частково приймає доводи скаржника з огляду на таке.

22. Підприємство в апеляційній скарзі на підтвердження факту поставки товару посилалося на укладене між Підприємством, Товариством та Компанією Dairy Trading Corp доповнення від 20.04.2018 № 3 до контракту, яким було узгоджено передати третій особі частину зобов`язання відповідача з оплати товару за додатковою угодою № 41 від 24.10.2017 (за якою заявлено вимогу у цій справі).

23. У мотивувальній частині постанови суду апеляційної інстанції має бути зазначено мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу (підпункт в) пункту 3 частини першої статті 282 ГПК України).

24. Водночас суд апеляційної інстанції не навів мотивів відхилення доводу Підприємства про визнання Товариством заборгованості за договором шляхом укладення трьохстороннього доповнення № 3 до контракту (пункт 2.6 апеляційної скарги), а тому висновки суду щодо відсутності доказів отримання відповідачем товару визнаються передчасними.

25. Крім того, Підприємством на підтвердження факту передання товару також було подано до суду апеляційної інстанції договори-заявки між Товариством та ТОВ "Воролд Транс" та копії електронних митних декларацій UA101070/2017/027167, UA101070/2017/031771.

26. Відповідно до частини четвертої статті 265 ГК України сторони для визначення умов договорів поставки мають право використовувати відомі міжнародні звичаї, рекомендації, правила міжнародних органів та організацій, якщо це не заборонено прямо або у виключній формі цим Кодексом чи законами України.

27. Сторони узгодили поставку на умовах FСА: Україна, м Житомир, вул. Заводська, 21 (правила Інкотермс в редакції 2010 року) (пункт 2.1. договору та пункти 5 додаткових угод № 41, 42).

28. Згідно зі статтею А4. правил Інкотермс 2010 FCA (Франко-перевізник), на яку посилався позивач, продавець зобов`язаний надати товар перевізнику або іншій особі, призначеній покупцем або обраній продавцем у відповідності зі статтею А.3 "а", у названому місці у день чи в межах періоду, що узгоджені сторонами для здійснення поставки. Поставка вважається здійсненою, зокрема, якщо названим місцем поставки є площі продавця: коли товар завантажений на транспортний засіб, наданий перевізником, що призначений покупцем, чи іншою особою, що діє від імені останнього (пункт а статті А4).

29. Продавець зобов`язаний, з урахуванням положень статті Б.5, нести всі ризики втрати чи пошкодження товару до моменту здійснення його поставки у відповідності з статтею А.4 (стаття А5. правил Інкотермс 2010 FCA (Франко-перевізник).

30. Отже, у цій справі підлягали встановленню обставини залучення або незалучення покупцем перевізника під час виконання умов договору поставки.

31. Відповідно до частин першої, третьої та четвертої статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

32. Подаючи до суду апеляційної інстанції нові докази, Підприємство зазначало, що не мало можливості подати їх до суду першої інстанції, оскільки відповідач не брав участь у справі, не заперечував обставини щодо поставки йому товару через перевізника за оспорюваними накладними. Позивач не є стороною договору між перевізником та покупцем.

33. Суд апеляційної інстанції зробив висновок про те, що обставини залучення перевізника покупцем не є встановленими, не виконавши обов`язок, передбачений частиною четвертою статті 74 ГПК України щодо витребування таких доказів у перевізника, зважаючи на недобросовісну поведінку відповідача щодо участі у справі. Позивач, зважаючи на принцип змагальності, був позбавлений можливості довести обставини, які не оспорювалися відповідачем у суді першої інстанції. Суд не визначав, що такі обставини є предметом доказування і підлягають з`ясуванню.

34. Відповідно до пункту 15 частини другої статті 182 ГПК України у підготовчому засіданні суд встановлює порядок з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та порядок дослідження доказів, якими вони обґрунтовуються під час розгляду справи по суті, про що зазначається в протоколі судового засідання.

35. У протоколі судового засідання Господарського суду Хмельницької області від 03.09.2020 відсутні відповідні відомості. Суд апеляційної інстанції не усунув такі недоліки.

36. Відповідно до частини другої статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

37. Позивач посилався на те, що отримав відповідні докази від перевізника лише після ухвалення рішення у справі, оскільки така обставина не оспорювалася відповідачем, суд першої інстанції не визначав порядок з`ясування цієї обставини та перевірки їх доказами. При цьому позивач не є стороною договору між покупцем та перевізником.

38. Зважаючи на принцип змагальності, самостійне визначення судом такої обставини, що потребує доказування, без надання позивачу можливості спростувати або підтвердити відповідні обставини, Верховний Суд, враховуючи завдання господарського судочинства, вважає, що суд апеляційної інстанції безпідставно не дослідив докази, що стосуються обставин призначення покупцем перевізника, які були додані до апеляційної скарги.

39. За конкретних обставин справи, у розумінні частини третьої статті 269 ГПК України мав місце винятковий випадок. Такі докази не були подані до суду першої інстанції з причин, що не залежали від позивача, оскільки суд першої інстанції порушив принцип змагальності сторін та порядок з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами.

40. За таких обставин, доводи скаржника щодо неповного дослідження зібраних у справі доказів знайшли часткове підтвердження. Водночас згідно з частиною другою статті 300 ГПК суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

41. Підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи (пункт 3 частини третьої статті 310 ГПК України).

42. Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції (частина четвертої статті 310 ГПК України).

43. Оскільки суд апеляційної інстанції порушив норми процесуального права (статті 269, 282 ГПК України), не дослідивши зібрані у справі докази (з урахуванням поважності причин неподання таких доказів до суду першої інстанції) та не перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, Верховний Суд дійшов висновку, що справа підлягає направленню на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

44. При новому розгляді суду апеляційної інстанції необхідно врахувати викладене в цій постанові, переглянути справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевірити законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, за результатами її розгляду ухвалити постанову із зазначенням у ній всіх відомостей відповідно до вимог статті 282 ГПК України.

Розподіл судових витрат

45. Оскільки справа передається на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, розподіл судових витрат у порядку статті 129 ГПК України не здійснюється.

Керуючись статтями 129, 300, 301, пунктом 2 частини першої статті 308, статтями 309, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Дочірнього підприємства "Старокостянтинівський молочний завод" задовольнити частково.

2. Постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 23.05.2022 у справі № 924/337/18 скасувати.

3. Справу № 924/337/18 передати на новий розгляд до Північно-західного апеляційного господарського суду.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий І. Кондратова

Судді Г. Вронська

Н. Губенко