ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

про передачу справи на розгляд іншого суду за підсудністю

"06" грудня 2022 р. Cправа № 902/1241/22

Суддя Господарського суду Вінницької області Матвійчук В.В., розглянувши матеріали справи

за позовом: Приватного малого підприємства «А.С.В.» (вул. Архітектора Артинова, буд. 63, кв. 4, м. Вінниця, 21050)

до: Державної установи «Центр обслуговування підрозділів Національної поліції України» (вул. Богомольця, 10, м. Київ, 01601)

про стягнення 1 143 380,40 грн.

В С Т А Н О В И В :

На розгляд Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява № б/н від 29.11.2022 (вх. № 1243/22 від 01.12.2022) Приватного малого підприємства «А.С.В.» з вимогою про стягнення з Державної установи «Центр обслуговування підрозділів Національної поліції України» заборгованості в розмірі 1 143 380,40 грн.

Правовими підставами звернення позивача до суду з даним позовом стало неналежне виконання відповідачем зобов`язань за Договором про закупівлю робіт № 991/19 від 27.06.2019, в частині проведення розрахунків за виконані роботи.

Дослідивши позовну заяву Приватного малого підприємства «А.С.В.» та додані до неї матеріали суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до статті 1 ГПК України, цей Кодекс визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, встановлює порядок здійснення судочинства у господарських судах.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 4 ГПК України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно ч. 1 ст. 20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 ГПК України, усі справи, що підлягають вирішенню в порядку господарського судочинства, розглядаються місцевими господарськими судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою та третьою цієї статті.

Частиною 3 ст. 22 ЗУ "Про судоустрій і статус суддів" визначено, що місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх юрисдикції.

Разом з цим, чинним Господарським процесуальним кодексом України передбачено предметну, суб`єктну, інстанційну, територіальну та виключну підсудність справ.

Положеннями ст. 125 Конституції України передбачено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом. Аналогічні положення закріплені в частині 1 статті 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Територіальна підсудність - це компетенція із розгляду справ однорідними судами залежно від території, на яку поширюється їх юрисдикція.

Основними видами територіальної підсудності є, зокрема загальна, альтернативна та виключна.

Види підсудності передбачають в одних випадках пільги сторонам при виборі суду, в інших - створення найсприятливіших умов для вирішення справи, забезпечення незалежності та неупередженості суду, захист прав заінтересованих осіб.

Порядок визначення територіальної підсудності господарських справ, закріплений в ст.ст. 27-30 ГПК України, відповідно до яких підсудність визначається за предметними і територіальними ознаками.

Як в даному випадку вбачається з матеріалів позовної заяви, предметом позову Приватного малого підприємства «А.С.В.» є стягнення заборгованості за виконані роботи за Договором про закупівлю робіт № 991/19 від 27.06.2019.

За приписами частин першої, другої статті 27 ГПК України позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходженням юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Водночас, за приписами ч.5 ст. 29 ГПК України, позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Обґрунтовуючи своє звернення до Господарського суду Вінницької області, позивач в позовній заяві посилається на ч.5 ст.29 ГПК України та на умови Договору про закупівлю робіт № 991/19 від 27.06.2019, у якому визначено місце виконання робіт - м. Вінниця, вул. Чорновола, буд. 5.

З точки зору процесуального законодавства позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів (ч.ч. 1, 5 ст.29 ГПК України).

Правила цієї статті застосовуються до зобов`язань, виконання яких з урахуванням їх особливостей можливе лише у певному місці. У разі якщо така особливість не визначена і не вбачається зі специфіки спірних відносин, то підсудність справи визначається за загальними правилами підсудності.

При цьому слід зазначити, що виконання договірного зобов`язання - це вчинення боржником на користь кредитора або третьої особи певних дій, що становлять предмет виконання договірного зобов`язання. Правила визначення місця виконання зобов`язання встановлені ст.532 Цивільного кодексу України.

Так, згідно з ч.1 ст.532 ЦК України місце виконання зобов`язання встановлюється у договорі. Якщо місце виконання зобов`язання не встановлено у договорі, виконання провадиться: 1) за зобов`язанням про передання нерухомого майна - за місцезнаходженням цього майна; 2) за зобов`язанням про передання товару (майна), що виникає на підставі договору перевезення, - за місцем здавання товару (майна) перевізникові; 3) за зобов`язанням про передання товару (майна), що виникає на підставі інших правочинів, - за місцем виготовлення або зберігання товару (майна), якщо це місце було відоме кредиторові на момент виникнення зобов`язання; 4) за грошовим зобов`язанням - за місцем проживання кредитора, а якщо кредитором є юридична особа, - за її місцезнаходженням на момент виникнення зобов`язання. Якщо кредитор на момент виконання зобов`язання змінив місце проживання (місцезнаходження) і сповістив про це боржника, зобов`язання виконується за новим місцем проживання (місцезнаходженням) кредитора з віднесенням на кредитора всіх витрат, пов`язаних із зміною місця виконання; 5) за іншим зобов`язанням - за місцем проживання (місцезнаходженням) боржника.

Зобов`язання може бути виконане в іншому місці, якщо це встановлено актами цивільного законодавства або випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (ч.2 ст.532 ЦК України).

Разом з тим, місце виконання робіт не є у даному випадку місцем виконання зобов`язань за Договором за змістом ч.5 ст.29 ГПК України, на яку посилається позивач, оскільки предметом спору у даній справі є стягнення коштів внаслідок неналежного виконання умов Договору, а не спір, який би стосувався умов виконання робіт.

Відповідно до п. 9.1. Договору про закупівлю робіт, Замовник здійснює розрахунки із Підрядником після підписання Сторонами акту здачі-приймання виконаних робіт протягом 7 (семи) робочих днів.

Пунктом 9.6 Договору про закупівлю робіт передбачено, що оплата за виконані роботи Підрядником буде проводитись Замовником з урахуванням реального фінансування видатків (та/або надходження коштів) Державного бюджету на зазначені цілі Замовника.

Тобто, умовами Договору не визначено конкретного місяця виконання зобов`язання Замовника (відповідача) по оплаті за виконані роботи, а тому такі зобов`язання не є такими, які належить, через його особливість, виконувати тільки в певному місці.

Оскільки, відсутні відомості щодо узгодження сторонами місця виконання грошового зобов`язання, передбаченого Договором про закупівлю робіт № 991/19 від 27.06.2019, суд не вбачає правових підстав для застосування до спірних правовідносин приписів ч. 5 ст. 29 ГПК України.

Відтак, з урахуванням визначеного позивачем предмету та підстав позову, підсудність даної справи повинна визначатись з урахуванням ч. ч. 1, 2 ст. 27 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до пункту 10 частини 2 статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб: місцезнаходження юридичної особи.

Згідно з частиною 4 статті 10 вищезазначеного Закону, відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, використовуються для ідентифікації юридичної особи або її відокремленого підрозділу, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, фізичної особи-підприємця, у тому числі під час провадження ними господарської діяльності та відкриття рахунків у банках та інших фінансових установах.

За відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань стосовно Державної установи «Центр обслуговування підрозділів Національної поліції України», а також як це вбачається з позовних матеріалів, місцезнаходженням відповідача Державної установи «Центр обслуговування підрозділів Національної поліції України» () є: Україна, 01601, м. Київ, вул. Богомольця, 10.

Отже, враховуючи положення ч. 1 ст. 27 ГПК України, судом, до територіальної підсудності якого відноситься розгляд даної справи, виступає Господарський суд міста Києва.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 31 ГПК України, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду, суд передає справу на розгляд іншому суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 31 ГПК України, передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Враховуючи викладене вище, позовну заяву № б/н від 29.11.2022 (вх. № 1243/22 від 01.12.2022) Приватного малого підприємства «А.С.В.» слід передати до Господарського суду міста Києва.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 27, 31, 232, 233, 234, 235, 240, 242, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

1. Позовну заяву № б/н від 29.11.2022 (вх. № 1243/22 від 01.12.2022) Приватного малого підприємства «А.С.В.» - передати на розгляд до Господарського суду міста Києва.

2. Копію позовної заяви № б/н від 29.11.2022 (вх. № 1243/22 від 01.12.2022) Приватного малого підприємства «А.С.В.» долучити до примірника ухвали, яка залишається у Господарському суді Вінницької області.

3. Згідно з приписами ст. 235 ГПК України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

4. За приписами п.8 ч.1 ст. 255 ГПК України ухвалу про передачу справи на розгляд іншого суду може бути оскаржено окремо від рішення суду до Північно - західного апеляційного господарського суду.

5. Згідно з положеннями ч.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

6. Примірник ухвали надіслати згідно переліку рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення (Господарському суду міста Києва з позовними матеріалами у справі №902/1241/22 не пізніше п`яти днів після закінчення строку на оскарження даної ухвали, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення). Додатково примірник ухвали направити на відому суду адресу електронної пошти представника позивача .

Дата складання повного тексту ухвали 08.12.2022.

Суддя Василь МАТВІЙЧУК

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (вул. Архітектора Артинова, буд. 63, кв. 4, м. Вінниця, 21050)

3 - відповідачу (вул. Богомольця, 10, м. Київ, 01601)