ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" листопада 2022 р. м. Київ Справа № 911/1586/22

Господарський суд Київської області у складі судді Сокуренко Л.В., дослідивши в спрощеному позовному провадженні матеріали справи

За позовом Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗЕМ-А»

про стягнення 80 972,99 грн.

Без виклику учасників судового процесу;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго» звернулося до Господарського суду Київської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗЕМ-А» про стягнення 80 972,99 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем договору на виконання робіт з розроблення технічної документації із землеустрою № 01-068231-19 від 14.11.2019 в частині виконання робіт з розроблення технічної документації із землеустрою в строки, погоджені сторонами. У зв`язку із чим позивач звернувся до суду із даною позовної заявою про стягнення з відповідача авансового платежу в розмірі 30 000,00 грн, 27 450,00 грн пені, 10 500,00 грн штрафу, 10 604,09 грн інфляційних втрат та 2 418,90 грн 3 % річних.

Ухвалою Господарського суду Київської області у справі № 911/1586/22 від 12.09.2022 позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» залишено без руху.

16.09.2022 від позивача надішли до суду документи на виконання вимог ухвали суду від 12.09.2022.

Ухвалою суду від 26.09.2022 було відкрито провадження у справі № 911/1586/22. Приймаючи до уваги малозначність справи в розумінні частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи ціну позову, характер спірних правовідносин та предмет доказування, господарським судом вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у зв`язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу для подання відповіді на відзив.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно з ч. 4 ст. 89 Цивільного кодексу України відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами частини 1 статті 7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб-підприємців з Єдиного державного реєстру.

У зв`язку із відсутністю фінансування на поштову кореспонденцію, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 26.09.2022 не була направлена поштою на адресу місцезнаходження відповідача. Однак, з метою належного повідомлення останнього, судом здійснено направлення зазначеної ухвали суду на електронну адресу відповідача, зазначену позивачем у позовній заяві.

У даному випадку судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалою про відкриття провадження у справі від 26.09.2022 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Відповідно до ч. 7 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

У строк, встановлений ч. 7 ст. 252 ГПК України, клопотань від сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не надходило.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд Київської області

ВСТАНОВИВ:

14.11.2019 між Приватним акціонерним товариством «Національна енергетична компанія «Укренерго» (далі замовник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЗЕМ-А» (далі виконавець, відповідач) укладено договір на виконання робіт з розроблення технічної документації із землеустрою № 01-068231-19 (далі договір), за умовами якого виконавець зобов`язується виконати роботи з розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) (далі документація із землеустрою) та отримання витягу(ів) з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, згідно розробленої документації землеустрою, по об`єкту «ДСТУ Б.Д.1.1-1:2013 Розробка технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), подачі на внесення відомостей до Державного земельного кадастру та отримання витягів з Державного земельного кадастру згідно розробленої документації із землеустрою про земельні ділянки під опорами ПЛ 330 кВ Київська ТЕЦ-5 Броварська, що розташовані на території Бориспільського району Київської області. Інв. № 2024/60. 71300000-1 Інженерні послуги», з дотриманням державних стандартів, норм і правил у сфері землеустрою, а замовник прийняти та оплатити належно виконані роботи.

Відповідно до пп. 1.2-1.4 договору, технічні, економічні та інші вимоги до документації із землеустрою викладені у технічному завданні на встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), що є невід`ємною частиною договору (додаток 1 до договору). Етапи та строки виконання окремих видів робіт визначаються погодженим сторонами календарним планом виконання робіт (додаток 2 до договору). Отримана внаслідок виконання договору документація із землеустрою є власністю замовника.

З матеріалів справи вбачається, що сторонами складено та підписано Технічне завдання на встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) (додаток 1 до договору), Календарний план виконання робіт (додаток 2 до договору), Протокол погодження договірної ціни (додаток 3 до договору), Кошторис на виконання робіт (додаток 4 до договору) (копії наявні в матеріалах справи).

За змістом додатку 2 до договору, строки виконання робіт до 30.04.2020.

Згідно з п. 2.1 договору, загальна вартість робіт за цим договором становить 150 000,00 грн (сто п`ятдесят тисяч гривень 00 копійок) без ПДВ. Загальна вартість робіт визначається згідно з протоколом погодження договірної ціни (додаток 3 до договору).

Відповідно до додатку 3 до договору, ціна договору 150 000,00 грн без ПДВ.

Замовник у 20 денний строк з дати підписання договору зобов`язується здійснити авансовий платіж виконавцю в розмірі 20 % вартості робіт, а саме 30 000,00 грн (тридцять тисяч гривень 00 копійок) без ПДВ, в безготівковому порядку шляхом перерахування грошових коштів з поточного рахунку замовника на поточний рахунок виконавця. Подальша оплата в розмірі 120 000,00 грн (сто двадцять тисяч гривень 00 копійок) без ПДВ, здійснюється замовником протягом 25 банківських днів з дати підписання сторонами акта приймання-передачі робіт (далі акт) на суму договору (п. 2.2 договору).

З матеріалів справи вбачається, що позивач, на виконання п. 2.2. договору, перерахував відповідачу авансовий платіж в сумі 30 000,00 грн, що підтверджується платіжним доручення № 148 від 02.12.2019 із призначенням платежу: «аванс 20 % розроблення технічної документації із землеустрою ПЛ 330 кВ Київська ТЕЦ-5 Броварська зг СЗ-71186 від 18.11.2019 згідно Договору № 01-068231-19 від 14.11.2019» (копія наявна в матеріалах справи).

Відповідно до пп. 3.1-3.2 договору, приймання виконаних робіт за цим договором оформлюється відповідним актом. Виконавець зобов`язаний разом з актом надати документацію з землеустрою, розроблену у відповідності до умов договору та вимог чинного законодавства України, витяг(и) з Державного земельного кадастру про земельну ділянку.

Замовник перевіряє надані виконавцем матеріали (документи) на предмет їх повноти, якості їх оформлення, в тому числі відповідності умовам договору, вимогам чинного законодавства України, і протягом 5-ти (п`яти) робочих днів приймає документацію із землеустрою та витяг(и) з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, що засвідчує підписанням наданого виконавцем акта, один примірник якого повертає виконавцю. У разі наявності зауважень до виконаних робіт, замовник протягом цього ж періоду направляє виконавцю відмову від підписання акта, оформлену у вигляді документу про недоліки, із встановленням строків їх усунення.

Виконавець вважається таким, що виконав свої зобов`язання за договором в повному обсязі з моменту підписання сторонами акта або, у випадку поетапної оплати, актів за всіма етапами робіт (п. 3.5 договору).

За умовами п. 2.4 договору, у разі порушення договірних зобов`язань з вини виконавця всі авансові платежі, які не підтверджені відповідним(и) актом/актами, підлягають поверненню замовнику протягом 3 (трьох) банківських днів з дня отримання відповідної вимоги замовника, з урахуванням індексу інфляції та процентів, в розмірі облікової ставки НБУ, за користування чужими коштами, передбачених статтею 526 Цивільного кодексу України, від суми авансового платежу за кожен день користування авансом, починаючи з дня його зарахування на рахунок виконавця незалежно від того, припинені зобов`язання за договором на дату отримання вимоги замовника чи ні.

Відповідно до п. 4.1 договору, початок робіт з дати підписання договору сторонами, закінчення до 30.04.2020 року.

Пунктом 4.3 договору передбачено, що у разі неможливості на будь-якій стадії виконання робіт за договором об`єктивних обставин, що унеможливлюють виконання робіт за договором, не з вини виконавця та не з вини замовника , сторона, що виявила такі обставини, повинна в письмовому вигляді протягом 5 календарних днів з моменту виявлення таких обставин повідомити про те іншу сторону. В такому випадку сторони вправі скласти акт про прийняття фактично виконаних робіт, які виконані станом на дату відправлення такого повідомлення.

Згідно з п. 5.1 договору, за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність згідно із законодавством та цим договором.

За порушення строків, визначених календарним планом виконання робіт, виконавець сплачує замовнику пеню згідно за частиною другою статті 231 Господарського кодексу України у розмірі 0,1 % вартості робіт, строк виконання яких порушений, за кожен день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів виконавець повинен додатково сплатити замовнику штраф у розмірі 7 % від вказаної вартості (підп. 5.2.2 договору).

Відповідно до п. 6.1 договору, умовами припинення (розірвання) даного договору є направлення замовником виконавцю повідомлення про розірвання договору в односторонньому порядку в таких випадках:

У разі прийняття рішення про припинення виконання робіт в зв`язку з тим, що у замовника відпала в них потреба або зменшення обсягу закупівлі/ відсутність джерела фінансування; при цьому замовник оплатить виконавцеві обсяг робіт, що виконані на момент розірвання договору (підп. 6.1.1);

Якщо виконавець зі своєї вини:

- не розпочав виконання робіт та/або допустив відставання темпів їх виконання від передбачених договором, через що стає неможливим закінчення робіт у визначений договором строк;

- допустив недоліки, які виключають можливість використання результату робіт для визначеної мети та які не можуть бути усунені чи не усуваються виконавцем;

- не надав належним чином оформлені документи відповідно до договору (підп. 6.1.2).

Договір вважається розірваним з дати, зазначеної замовником в направленому виконавцеві повідомленні про рішення замовника щодо розірвання договору, але не раніше дати направлення такого повідомлення.

Замовник не сплачує виконавцю кошти за невиконані/неналежним чином виконані роботи, в тому числі у разі одностороннього розірвання договору замовником, яке спричинено невиконанням/неналежним виконанням договору з вини виконавця.

Згідно з п. 7.1 договору, усі спори, пов`язані з виконанням цього договору, вирішуються шляхом переговорів між представниками сторін. У разі недосягнення згоди спір вирішується в судовому порядку відповідно до законодавства.

Згідно з п. 9.2 договору, зміни у договір можуть бути внесені за взаємною згодою сторін, що оформлюється додатковою угодою до цього договору.

Зміни та (або) доповнення можуть стосуватись, зокрема таких умов як:

- строку дії договору. Зокрема, перебування документації із землеустрою, понад термін встановлений чинний законодавством України, на розгляді державного кадастрового реєстратора, у випадках необхідності отримання документів від виконавчих органів місцевого самоврядування або органів державної влади, є підставою для продовження терміну виконання робіт за даними договору;

- узгоджене зменшення вартості робі (без зміни обсягу) у випадках, визначених чинним законодавством України та (або) договором, та відповідне зменшення ціни договору;

- зменшення замовником обсягу закупівлі та відповідне зменшення ціни договору;

- продовження строку дії договору та виконання зобов`язань щодо виконання робіт у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі непереборної сили, інших форс-мажорних обставин, затримки фінансування витрат замовника/зміни в чинному законодавстві України (інші об`єктивні умови), за умови, що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі;

- зміни: відомостей (реквізитів) сторін;

- зміни: строків здійснення оплати (в межах відповідних умов договору).

В пункті 9.1 договору зазначено, що договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до 31.05.2020 року.

Судом встановлено, що 15.11.2019 позивач направив відповідачу лист № 01/44341 від 15.11.2019 разом з вихідними даними для виконання робіт по розробці технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), подачі на внесення відомостей до Державного земельного кадастру та отримання витягів з Державного земельного кадастру згідно розробленої документації із землеустрою про земельні ділянки під опорами ПЛ 330 кВ Київська ТЕЦ-5 Броварська, що розташовані на території Бориспільського району Київської області згідно умов договору № 01-068231-19 від 14.11.2019. Разом з листом позивач направив копії державних актів на право постійного користування землями, довідку про балансову приналежність ПЛ 330 кВ Київська ТЕЦ № 5 Броварська, копії установчих документів, копію довіреності, оригінал договору, копії клопотань до Київської райдержадміністрації для отримання згоди на розробку технічної документації (копія листа з додатками наявна в матеріалах справи).

05.03.2020 відповідач звернувся до позивача з листом № 5-3/20, в якому зазначив, що згідно державного акту на право постійного користування землею в Гнідинській сільській раді числяться 32 опори з 73 по 41, але за фактичними обмірами виявлено одну додаткову опору між 67 та 68 опорами. Також листом відповідач повідомив позивача, що розпорядження Київської обласної державної адміністрації на проведення замовлених робіт не підготовлене та не надане відповідачу до роботи (копія листа наявна в матеріалах справи).

З матеріалів справи вбачається, що 08.05.2020 між сторонами укладена Додаткова угода № 1 до договору від 14.11.2019 № 01-068231-19, якою сторони внесли зміни в договір, а саме:

1. Пункт 4.1 розділу 4 договору викладено в новій редакції: 4.1 початок робіт з дати підписання договору сторонами, закінчення 30.09.2020 року».

2. Пункт 9.1 розділу 9 договору викладено в новій редакції: 9.1 договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до 31.10.2020 року.

3. У додатку 2 до договору дату « 30.04.2020» замінити датою « 30.09.2020».

Всі інші умови договору залишились незмінними. Додаткова угода № 1 від 08.05.202 підписана сторонами та скріплена печатками підприємств (копія наявна в матеріалах справи).

13.08.2020 позивач звернувся до відповідача з листом № 01/29429 та просив надати інформацію щодо стану виконання робіт та зазначити очікуваний обсяг робіт, який планується закрити актами приймання-передачі до кінця терміну дії договору (копія листа наявна в матеріалах справи).

Судом встановлено, що 29.09.2020 між сторонами укладена Додаткова угода № 2 до договору від 14.11.2019 № 01-068231-19, якою сторони внесли зміни в договір, а саме:

4. Пункт 4.1 розділу 4 договору викладено в новій редакції: 4.1 початок робіт з дати підписання договору сторонами, закінчення 31.12.2020 року».

5. Пункт 9.1 розділу 9 договору викладено в новій редакції: 9.1 договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до 31.01.2021 року.

6. У додатку 2 до договору дату « 30.09.2020» замінити датою « 31.12.2020».

Всі інші умови договору залишились незмінними. Додаткова угода № 2 від 29.09.2020 підписана сторонами та скріплена печатками підприємств (копія наявна в матеріалах справи).

15.11.2020 позивач листом № 01/40228, у відповідь на лист відповідача № 5-3/20 від 05.03.2020, надав для врахування зауважень відповідача та подальшої роботи листи Київської обласної державної адміністрації № 06-05/2082, № 06-05/2501 та № 06-05/2080 від 01.09.2020 (копія листа та додатки наявні в матеріалах справи).

В подальшому, 19.11.2020 позивач звернувся до відповідача з листом № 01/42205, в якому зазначив, що згідно умов договору та погоджених сторонами строків, термін виконання робіт спливає 31.12.2020 року. Однак, станом на 19.11.2020 замовник не отримав результатів робіт, визначені пунктом 3.1 договору. Листом позивач, з посиланням на п. 6.1 договору, попередив відповідача, що у разі неналежного виконання умов договору, замовник має право розірвати договір в односторонньому порядку. Враховуючи викладене, позивач просив відповідача надати інформацію та змістовні пояснення про поточний стан виконання робіт за договором, зазначити обсяги та терміни передачі виконаних робіт за договором (копія листа наявна в матеріалах справи).

28.12.2020 відповідач, у відповідь на лист позивача № 01/42205 від 19.11.2020, направив позивачу лист № 28/12-20, в якому просив позивача продовжити термін дії договору № 01-068231-19 від 14.11.2019 до 31.03.2021 року в зв`язку з неможливістю виконання робіт в погоджений сторонами термін (копія листа наявна в матеріалах справи).

З матеріалів справи вбачається, що 14.01.2021 між сторонами укладена Додаткова угода № 3 до договору від 14.11.2019 № 01-068231-19, якою сторони внесли зміни в договір, а саме:

7. Пункт 4.1 розділу 4 договору викладено в новій редакції: 4.1 початок робіт з дати підписання договору сторонами, закінчення 30.04.2021 року».

8. Пункт 9.1 розділу 9 договору викладено в новій редакції: 9.1 договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до 31.04.2021 року.

9. У додатку 2 до договору дату « 31.12.2020» замінити датою « 31.03.2021».

Всі інші умови договору залишились незмінними. Додаткова угода № 3 від 14.01.2021 підписана сторонами та скріплена печатками підприємств (копія наявна в матеріалах справи).

11.03.2021 позивач звернувся до відповідача з листом № 01/9512 та зазначив, що станом на 11.03.2021 замовник не отримав від виконавця результатів робіт та попередив, що, відповідно до п. 6.1 договору, у позивача наявне право на розірвання договору в односторонньому порядку у разі неналежного виконання умов договору. Листом позивач просив відповідача надати інформацію та змістовні пояснення про поточний стан виконання робіт за договором, зазначити обсяги та терміни передачі виконаних робіт за договором (копія листа наявна в матеріалах справи).

Відповіді на лист відповідач не надав, вимог листа не виконав.

У зв`язку із ігнорування відповідачем листа позивача, останній звернувся до відповідача з претензією про сплату штрафних санкції № 01/14722 від 13.04.2021. Вказаною претензією позивач повідомив відповідача, що кінцевий строк виконання робіт 31.03.2021. Однак відповідач, всупереч умовам укладеного договору, порушив свої зобов`язання за договором, оскільки позивач так і не отримав від нього належним чином оформлені документи, визначені в п. 3.1 договору, чим порушив п. 1.2, 4.1 договору, п. 4 додатку 1 та додаток 2 до договору. У зв`язку із цим, позивач претензією вимагав в найкоротший термін виконати зобов`язання за договором, в семиденний строк з дати отримання претензії сплатити штрафні санкції за порушення строків виконання зобов`язань за договором в сумі 2 250,00 грн та протягом 3 (трьох) банківських днів з дати отримання претензії повернути авансовий платіж в сумі 30 000,00 грн, сплачений 02.12.2019 на його рахунок, з урахування індексу інфляції в сумі 2 259,00 грн та відсотки за користування чужими коштами в сумі 3 254,91 грн (копія претензії наявна в матеріалах справи).

Відповіді на претензію відповідач не направив, вимог останньої не виконав, грошові кошти за неналежне виконання умов договору не сплатив та авансовий платіж в сумі 30 000,00 грн позивачу не повернув.

28.08.2021 позивач звернувся до відповідача з листом № 01/37522, в якому повідомив останнього, що термін дії договору сплив 30.04.2021, однак станом на 28.08.2021 позивач так і не отримав від відповідача належним чином оформлені документи, визначені п. 3.1 договору, чим порушив його умови. У зв`язку із цим, позивач листом просив відповідача повідомити його про наміри щодо виконання свої обов`язків згідно з умовами договору та вказати кінцевий термін передачі виконаних робіт. Позивач листом просив відповідача надати інформацію про стан виконання робіт за договором та попереджено, що у разі ненадання запитуваної інформації, позивач буде змушений вжити заходи щодо припинення відповідних зобов`язань та захисту порушених майнових інтересів у судовому порядку (копія листа наявна в матеріалах справи).

Відповіді на лист відповідач не надав, запитувану інформацію позивачу не надав.

Враховуючи ігнорування відповідачем листів та претензії позивача, останній направив на електронну адресу відповідача повідомлення № 01/1643 від 13.01.2022, в якому, керуючись п. 6.1 договору та п. 1 ч. 1 ст. 611, ч. 3 ст. 538 Цивільного кодексу України повідомив, що з 19.01.2022 договір вважається розірваним та замовник не пов`язаний з виконавцем будь-якими зобов`язаннями по договору (копія листа наявна в матеріалах справи).

У зв`язку із неналежним виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором, позивач звернувся до суду із даним позовом про стягнення з відповідача 30 000,00 грн авансового платежу, 27 450,00 грн пені, 10 500,00 грн штрафу, 10 604,09 грн інфляційні втрати, 2 418,90 грн 3 % річних.

З огляду на встановлений ст. 204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, суд приймає до уваги договір на виконання робіт з розроблення технічної документації із землеустрою № 01-068231-19 від 14.11.2019, як належну підставу, у розумінні норм ст. 11 названого Кодексу України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов`язків.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Дослідивши зміст укладеного між сторонами договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є змішаним договором та поєднує в собі як елементи договору про надання послуг, так і елементи договору підряду на проведення проектних та пошукових робіт, оскільки передбачає, зокрема роботи з розроблення технічної документації.

Відповідно до ст. 901 Цивільного Кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Поряд з цим, як визначено ст. 887 ЦК України, за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов`язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити їх.

Відповідно до ст. 888 Цивільного кодексу України, за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт замовник зобов`язаний передати підрядникові завдання на проектування, а також інші вихідні дані, необхідні для складання проектно-кошторисної документації. Завдання на проектування може бути підготовлене за дорученням замовника підрядником. У цьому разі завдання стає обов`язковим для сторін з моменту його затвердження замовником.

Підрядник зобов`язаний додержувати вимог, що містяться у завданні та інших вихідних даних для проектування та виконання пошукових робіт, і має право відступити від них лише за згодою замовника.

З матеріалів справи вбачається, що сторонами одночасно з укладенням договору, складено та підписано Технічне завдання на встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), що є додатком № 1 до договору.

Крім того, 15.11.2019 позивач направив відповідачу лист № 01/44341 від 15.11.2019 разом з вихідними даними для виконання робіт по розробці технічної документації. Разом з листом позивач направив копії державних актів на право постійного користування землями, довідку про балансову приналежність ПЛ 330 кВ Київська ТЕЦ № 5 Броварська, копії установчих документів, копію довіреності, оригінал договору, копії клопотань до Київської райдержадміністрації для отримання згоди на розробку технічної документації (копія листа з додатками наявна в матеріалах справи).

Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Як було встановлено судом раніше та передбачено сторонами в пп. 2.1 та 2.2 договору, загальна вартість робіт за цим договором становить 150 000,00 грн (сто п`ятдесят тисяч гривень 00 копійок) без ПДВ. Загальна вартість робіт визначається згідно з протоколом погодження договірної ціни (додаток 3 до договору).

Замовник у 20 денний строк з дати підписання договору зобов`язується здійснити авансовий платіж виконавцю в розмірі 20 % вартості робіт, а саме 30 000,00 грн (тридцять тисяч гривень 00 копійок) без ПДВ, в безготівковому порядку шляхом перерахування грошових коштів з поточного рахунку замовника на поточний рахунок виконавця.

Подальша оплата в розмірі 120 000,00 грн (сто двадцять тисяч гривень 00 копійок) без ПДВ, здійснюється замовником протягом 25 банківських днів з дати підписання сторонами акта приймання-передачі робіт (далі акт) на суму договору.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач, на виконання п. 2.2. договору, перерахував відповідачу авансовий платіж в сумі 30 000,00 грн, що підтверджується платіжним доручення № 148 від 02.12.2019 із призначенням платежу: «аванс 20 % розробка технічної документації із землеустрою ПЛ 330 кВ Київська ТЕЦ-5 Броварська зг СЗ-71186 від 18.11.2019 згідно Договору № 01-068231-19 від 14.11.2019».

Отже, позивачем виконані зобов`язання, передбачені п. 2.2 договору, належним чином.

Відповідно до статті 902 Цивільного кодексу України, виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовою виконання зобов`язання є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання. Строк (термін) виконання зобов`язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

За умовами пп. 3.1-3.2 договору, приймання виконаних робіт за цим договором оформлюється відповідним актом. Виконавець зобов`язаний разом з актом надати документацію з землеустрою, розроблену у відповідності до умов договору та вимог чинного законодавства України, витяг(и) з Державного земельного кадастру про земельну ділянку.

Замовник перевіряє надані виконавцем матеріали (документи) на предмет їх повноти, якості їх оформлення, в тому числі відповідності умовам договору, вимогам чинного законодавства України, і протягом 5-ти (п`яти) робочих днів приймає документацію із землеустрою та витяг(и) з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, що засвідчує підписанням наданого виконавцем акта, один примірник якого повертає виконавцю. У разі наявності зауважень до виконаних робіт, замовник протягом цього ж періоду направляє виконавцю відмову від підписання акта, оформлену у вигляді документу про недоліки, із встановленням строків їх усунення.

Виконавець вважається таким, що виконав свої зобов`язання за договором в повному обсязі з моменту підписання сторонами акта або, у випадку поетапної оплати, актів за всіма етапами робіт (п. 3.5 договору).

Відповідно до п. 4.1 договору, початок робіт з дати підписання договору сторонами, закінчення до 30.04.2020 року.

Пунктом 4.3 договору передбачено, що у разі неможливості на будь-якій стадії виконання робіт за договором об`єктивних обставин, що унеможливлюють виконання робіт за договором, не з вини виконавця та не з вини замовника , сторона, що виявила такі обставини, повинна в письмовому вигляді протягом 5 календарних днів з моменту виявлення таких обставин повідомити про те іншу сторону. В такому випадку сторони вправі скласти акт про прийняття фактично виконаних робіт, які виконані станом на дату відправлення такого повідомлення.

Водночас, з матеріалів справи вбачається, що сторонами протягом дії договору укладалися Додаткові угоди № 1 від 08.05.2020, № 2 від 29.09.2020 та № 3 від 14.01.2021, якими продовжувався строк виконання робіт.

Отже, кінцевий строк виконання робіт, відповідно до умов Додаткової угоди № 3 від 14.01.2021, є 31.03.2021, а термін дії договору до 30.04.2021.

Однак, як зазначає позивач, всупереч умовам договору та неодноразовим зверненням позивача щодо надання інформації про стан виконання робіт, відповідач зобов`язання за договором в частині виконання робіт так і не виконав.

Відповідно до п. 2.4 договору, у разі порушення договірних зобов`язань з вини виконавця всі авансові платежі, які не підтверджені відповідним(и) актом/актами, підлягають поверненню замовнику протягом 3 (трьох) банківських днів з дня отримання відповідної вимоги замовника, з урахуванням індексу інфляції та процентів, в розмірі облікової ставки НБУ, за користування чужими коштами, передбачених статтею 526 Цивільного кодексу України, від суми авансового платежу за кожен день користування авансом, починаючи з дня його зарахування на рахунок виконавця незалежно від того, припинені зобов`язання за договором на дату отримання вимоги замовника чи ні.

З матеріалів справи вбачається, що позивач неодноразово звертався до відповідача з листами № 01/9512 від 11.03.2021, № 01/14722 від 12.04.2021, № 01/37522 від 28.08.2021, в яких просив його надати інформацію та змістовні пояснення про поточний стан виконання робіт за договором, зазначити обсяги та терміни передачі виконаних робіт за договором. Однак, неодноразові звернення позивача проігноровані відповідачем.

У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за, позивач звернувся до відповідача з претензією про сплату штрафних санкції № 01/14722 від 13.04.2021. Вказаною претензією позивач повідомив відповідача, що кінцевий строк виконання робіт 31.03.2021. Однак відповідач, всупереч умовам укладеного договору, порушив свої зобов`язання за договором, оскільки позивач так і не отримав від нього належним чином оформлені документи, визначені в п. 3.1 договору, чим порушив п. 1.2, 4.1 договору, п. 4 додатку 1 та додаток 2 до договору. У зв`язку із цим, позивач претензією вимагав в найкоротший термін виконати зобов`язання за договором, в семиденний строк з дати отримання претензії сплатити штрафні санкції за порушення строків виконання зобов`язань за договором в сумі 2 250,00 грн та протягом 3 (трьох) банківських днів з дати отримання претензії повернути авансовий платіж в сумі 30 000,00 грн, сплачений 02.12.2019 на його рахунок, з урахування індексу інфляції в сумі 2 259,00 грн та відсотки за користування чужими коштами в сумі 3 254,91 грн (копія претензії наявна в матеріалах справи).

Відповіді на претензію відповідач не направив, вимог останньої не виконав, грошові кошти за неналежне виконання умов договору не сплатив та авансовий платіж в сумі 30 000,00 грн позивачу не повернув.

28.08.2021 позивач звернувся до відповідача з листом № 01/37522, в якому повідомив останнього, що термін дії договору сплив 30.04.2021, однак станом на 28.08.2021 позивач так і не отримав від відповідача належним чином оформлені документи, визначені п. 3.1 договору, чим порушив його умови. У зв`язку із цим, позивач листом просив відповідача повідомити його про наміри щодо виконання свої обов`язків згідно з умовами договору та вказати кінцевий термін передачі виконаних робіт. Позивач листом просив відповідача надати інформацію про стан виконання робіт за договором та попереджено, що, у разі ненадання запитуваної інформації, позивач буде змушений вжити заходи щодо припинення відповідних зобов`язань та захисту порушених майнових інтересів у судовому порядку (копія листа наявна в матеріалах справи).

Відповіді на лист відповідач також не направив, запитувану інформацію не надав.

13.01.2022 позивач направив на електронну адресу відповідача повідомлення № 01/1643 від 13.01.2022, в якому, керуючись п. 6.1 договору та п. 1 ч. 1 ст. 611, ч. 3 ст. 538 Цивільного кодексу України, повідомив останнього, що з 19.01.2022 договір вважається розірваним та замовник не пов`язаний з виконавцем будь-якими зобов`язаннями по договору (копія листа наявна в матеріалах справи).

Станом на дату звернення позивачем до суду із даною позовної заявою, в матеріалах справи відсутні докази належного виконання відповідачем умов договору в частині виконання робіт, що оформлені відповідними актами виконаних робіт. Протилежного суду не доведено. Доказів належного виконання відповідачем замовлених робіт до суду не надано.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази звернення відповідачем до позивача з повідомленнями щодо неможливості подальшого виконання робіт за договором в порядку, передбаченому п. 4.3 договору.

У зв`язку із неналежним виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором, позивач звернувся до суду із даним позовом про стягнення з відповідача 30 000,00 грн авансового платежу, 27 450,00 грн пені, 10 500,00 грн штрафу, 10 604,09 грн інфляційні втрати, 2 418,90 грн 3 % річних.

Відповідно до ст. 905 Цивільного кодексу України, строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами.

Стаття 525 Цивільного кодексу України встановлює, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За приписами статті 651 ЦК зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Згідно з приписами статті 653 ЦК у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.

Відповідно до ч. 1 ст. 907 ЦК України договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін; порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом.

Сторонами в розділі 6 договору передбачено умови припинення договору.

Так, відповідно до п. 6.1 договору, умовами припинення (розірвання) даного договору є направлення замовником виконавцю повідомлення про розірвання договору в односторонньому порядку в таких випадках:

У разі прийняття рішення про припинення виконання робіт в зв`язку з тим, що у замовника відпала в них потреба або зменшення обсягу закупівлі/ відсутність джерела фінансування; при цьому замовник оплатить виконавцеві обсяг робіт, що виконані на момент розірвання договору (підп. 6.1.1);

Якщо виконавець зі своєї вини: - не розпочав виконання робіт та/або допустив відставання темпів їх виконання від передбачених договором, через що стає неможливим закінчення робіт у визначений договором строк; - допустив недоліки, які виключають можливість використання результату робіт для визначеної мети та які не можуть бути усунені чи не усуваються виконавцем; - не надав належним чином оформлені документи відповідно до договору (підп. 6.1.2).

Договір вважається розірваним з дати, зазначеної замовником в направленому виконавцеві повідомленні про рішення замовника щодо розірвання договору, але не раніше дати направлення такого повідомлення.

Замовник не сплачує виконавцю кошти за невиконані/неналежним чином виконані роботи, в тому числі у разі одностороннього розірвання договору замовником, яке спричинено невиконанням/неналежним виконанням договору з вини виконавця.

З матеріалів справи вбачається, що позивач неодноразово звертався до відповідача з листами № 01/9512 від 11.03.2021, № 01/14722 від 12.04.2021, № 01/37522 від 28.08.2021, в яких просив його надати інформацію та змістовні пояснення про поточний стан виконання робіт за договором, зазначити обсяги та терміни передачі виконаних робіт за договором. Однак, звернення позивача відповідачем проігноровані.

Враховуючи ігнорування відповідачем листів позивача, останній направив на електронну адресу відповідача повідомлення № 01/1643 від 13.01.2022, в якому, керуючись п. 6.1 договору та п. 1 ч. 1 ст. 611, ч. 3 ст. 538 Цивільного кодексу України повідомив останнього, що з 19.01.2022 договір вважається розірваним та замовник не пов`язаний з виконавцем будь-якими зобов`язаннями по договору.

Як вже було зазначено судом вище, договір вважається розірваним з дати, зазначеної замовником в направленому виконавцеві повідомленні про рішення замовника щодо розірвання договору, але не раніше дати направлення такого повідомлення.

Водночас, як було встановлено судом раніше, сторонами протягом дії договору укладалися Додаткові угоди № 1 від 08.05.2020, № 2 від 29.09.2020 та № 3 від 14.01.2021, якими продовжувався строк виконання робіт.

Так кінцевий строк виконання робіт, відповідно до умов Додаткової угоди № 3 від 14.01.2021, є 31.03.2021, а термін дії договору до 30.04.2021.

Наразі суд наголошує, що умовами договору не передбачено автоматичної пролонгації терміну дії договору.

Відповідно до п. 9.2 та 9.3 договору, зміни в договір можуть внесені за взаємною згодою сторін, що оформлюються додатковою угодою до цього договору. Зміни і доповнення, додаткові угоди до договору укладаються в письмовій формі та підписуються сторонами або уповноваженими на те їх представниками і є його невід`ємними частинами.

Отже, враховуючи, що в матеріалах справи відсутні докази продовження терміну дії договору шляхом укладання сторонами додаткової угоди до договору, господарський суд дійшов висновку, що договір припинив свою дію 30.04.2021.

Таким чином, враховуючи припинення дії договору на виконання робіт з розроблення технічної документації із землеустрою № 01-068231-19 від 14.11.2019, правова підстава, на якій позивачем було перераховано відповідачу передоплату в сумі 30 000,00 грн, відпала.

Незважаючи на те, що відповідачем все ж виконувались роботи з розроблення технічної документації із землеустрою, що вбачається з листування між сторонами, проте за наслідками їх виконання кінцевого або проміжного результату досягнуто відповідачем так і не було, а отже має місце невиконання відповідачем своїх зобов`язань щодо виконання робіт з розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та отримання витягу(ів) з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, згідно розробленої документації землеустрою, по об`єкту «ДСТУ Б.Д.1.1-1:2013 Розробка технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), подачі на внесення відомостей до Державного земельного кадастру та отримання витягів з Державного земельного кадастру згідно розробленої документації із землеустрою про земельні ділянки під опорами ПЛ 330 кВ Київська ТЕЦ-5 Броварська, що розташовані на території Бориспільського району Київської області. Інв. № 2024/60. 71300000-1 Інженерні послуги».

Відтак, позивач так і не отримав кінцевого результату, передбаченого п. 1.1 договору та додатками 1, 2 до договору, за виконання якого позивачем було сплачено відповідачу 30 000,00 грн авансу на підставі платіжного доручення № 148 від 02.12.2019.

Акти про надання позивачу послуг відповідачем складено не було, незважаючи на те, що такий обов`язок згідно п. 3.1, 3.2 та 3.5 договору покладено саме на відповідача. Такі акти позивачу не передавалися і відповідно сторонами не підписувалися.

Станом на дату звернення позивачем до суду із даною позовною заявою в матеріалах справи відсутні жодні належні та допустимі докази виконання відповідачем повного комплексу робіт або його частини, що визначені договором та додатками 1-4 до договору.

Крім того, за умовами п. 2.4 договору, у разі порушення договірних зобов`язань з вини виконавця всі авансові платежі, які не підтверджені відповідним(и) актом/актами, підлягають поверненню замовнику протягом 3 (трьох) банківських днів з дня отримання відповідної вимоги замовника, з урахуванням індексу інфляції та процентів, в розмірі облікової ставки НБУ, за користування чужими коштами, передбачених статтею 526 Цивільного кодексу України, від суми авансового платежу за кожен день користування авансом, починаючи з дня його зарахування на рахунок виконавця незалежно від того, припинені зобов`язання за договором на дату отримання вимоги замовника чи ні.

Враховуючи вищенаведене, відсутність в матеріалах справи доказів виконання відповідачем замолених позивачем робіт, враховуючи п. 2.4 договору, претензію позивача про сплату штрафних санкції № 01/14722 від 13.04.2021, припинення дії договору 30.04.2021 та повідомлення позивача № 01/1643 від 13.01.2022, підстав для утримання відповідачем сплаченого позивачем авансу в загальній сумі 30 000,00 грн за виконані роботи з розроблення технічної документації із землеустрою та надання послуг відсутні.

Відповідно до ч. 2 ст. 570 ЦК України, якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона є авансом. Однак, з припиненням дії договору підряду така грошова сума втрачає ознаки авансу та стає майном (грошовими коштами), набутими підрядником без достатньої правової підстави.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Відтак, зазначена норма застосовується за наявності сукупності таких умов: набуття (збереження) майна (майном також є грошові кошти) однією особою за рахунок іншої; відсутність для цього підстав; або коли така підстава згодом відпала.

Про можливість виникнення позадоговірного грошового зобов`язання на підставі ст. 1212 ЦК України зазначала також Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10.04.2018 у справі № 910/10156/17.

В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази повернення відповідачем авансового платежу в загальній сумі 30 000,00 грн. Протилежного суду не доведено. Доказів повернення авансового платежу за невиконані роботи до суду не надано.

Враховуючи, що станом на дату розгляду даної справи договір припинив свою дію, підстава утримання авансового платежу відпала, а в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази надання відповідачем замовлених замовником робіт, що оформлені відповідними актами, господарський суд дійшов висновку, що грошові кошти в загальній сумі 30 000,00 грн знаходяться у відповідача без достатньої правової підстави.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином, зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених правових норм, а також враховуючи, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував та належних доказів на заперечення відомостей повідомлених позивачем не надав, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення попередньої оплати нормативно та документально доведені, а тому підлягають задоволенню повністю в сумі 30 000,00 грн

Відповідно зі ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов`язань може забезпечуватись згідно з договором неустойкою, яку боржник повинен сплатити в разі неналежного виконання зобов`язань.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно частини 2 статті 551 Цивільного кодексу України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно з п. 5.1 договору, за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність згідно із законодавством та цим договором.

За порушення строків, визначених календарним планом виконання робіт, виконавець сплачує замовнику пеню згідно за частиною другою статті 231 Господарського кодексу України у розмірі 0,1 % вартості робіт, строк виконання яких порушений, за кожен день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів виконавець повинен додатково сплатити замовнику штраф у розмірі 7 % від вказаної вартості (підп. 5.2.2 договору).

Позивач, керуючись підп. 5.2.2 договору, заявив вимогу щодо стягнення з відповідача 27 450,00 грн нарахованої пені в розмірі 0,1 % на суму загальної вартості робіт 150 000,00 грн, що погоджена сторонами в договорі, та 10 500,00 грн штрафу в розмірі 7 % від загальної вартості робіт.

Наразі суд зазначає, що позивачем не вірно визначено період прострочення зобов`язання.

Відповідно до п. 2.5 ч. 2 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» № 14 від 17.12.2013, щодо пені за порушення грошових зобов`язань застосовується припис частини шостої статті 232 ГК України. Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. Необхідно також мати на увазі, що умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов`язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 ГК України, строку, за який нараховуються штрафні санкції.

Як було встановлено судом раніше, сторонами в Додатковій угоді № 3 від 14.01.2021 до договору внесено зміни до договору, зокрема в п. 4.1, а саме: початок робіт з дати підписання договору сторонами, закінчення 31.03.2021.

Так, останнім терміном для виконання відповідачем зобов`язань за договором є 31.03.2021, а перебіг строку нарахування пені починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконане, тобто 01.04.2021.

Здійснивши власний перерахунок пені, з урахуванням встановленої дати прострочення за несвоєчасне виконання робіт, в межах розрахунку позивача, господарський суд дійшов до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення пені за порушення строків виконання робіт підлягають повністю в сумі 27 450,00 грн.

Право встановити у договорі розмір та порядок нарахування штрафу надано сторонам частиною 4 статті 231 ГК України.

Можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов`язань передбачено частиною 2 статті 231 ГК України.

В інших випадках порушення виконання господарських зобов`язань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати у договорі одночасне стягнення пені та штрафу, що узгоджується із свободою договору, встановленою статтею 627 ЦК України, коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 ГК України видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Аналогічну правову позицію наведено у постанові Верховного суду від 08.08.2018 у справі № 908/1843/17, постанові Верховного Суду України від 09.04.2012 у справі № 3-88гс11, постанові Верховного Суду України від 27.04.2012 у справі № 3-24гс12, постанові Верховного Суду від 09.02.2018 у справі № 911/2813/17, постанові Верховного Суду від 22.03.2018 у справі № 911/1351/17, постанові Верховного Суду від 17.05.2018 у справі № 910/6046/16, постанові Верховного Суду від 25.05.2018 у справі № 922/1720/17.

Здійснивши перерахунок штрафу, з урахуванням умов договору, прострочення з виконання робіт, враховуючи, що прострочення строків виконання робіт склало понад тридцять днів, господарський суд дійшов до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення нарахованого штрафу в розмірі 7 % від вартості робіт підлягають задоволенню повністю в сумі 10 500,00 грн.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 2.4 договору, у разі порушення договірних зобов`язань з вини виконавця всі авансові платежі, які не підтверджені відповідним(и) актом/актами, підлягають поверненню замовнику протягом 3 (трьох) банківських днів з дня отримання відповідної вимоги замовника, з урахуванням індексу інфляції та процентів, в розмірі облікової ставки НБУ, за користування чужими коштами, передбачених статтею 526 Цивільного кодексу України, від суми авансового платежу за кожен день користування авансом, починаючи з дня його зарахування на рахунок виконавця незалежно від того, припинені зобов`язання за договором на дату отримання вимоги замовника чи ні.

Позивач, керуючись п. 2.4 договору, нарахував та просить стягнути з відповідача 10 604,09 грн інфляційних нарахувань та 2 418,90 грн 3 % річних, нарахованих на суму авансового платежу в розмірі 30 000,00 грн.

Судом встановлено, що позивачем датою початку розрахунку 3 % річних та інфляційних нарахувань позивачем визначено наступний день від дати перерахування авансового платежу, що відповідає умовам п. 2.4 договору.

Здійснивши власний перерахунок інфляційних нарахувань та 3 % річних, нарахованих на авансовий платіж в сумі 30 000,00 грн, в межах періоду розрахунку позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення інфляційних нарахувань підлягають задоволенню повністю в сумі 10 604,09 грн, а 3 % річних підлягають задоволенню повністю в сумі 2 418,90 грн.

Приймаючи до уваги висновки суду про повне задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2 481,00 грн.

Керуючись ст. 74, 76-80, 129, 236 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗЕМ-А» (місцезнаходження: вул. Васильківська, 2-А, с. Новосілки, Києво-Святошинський район, Київська обл., 03027, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» (місцезнаходження: вул. Симона Петлюри, буд. 25, м. Київ, 01032; ) 30 000,00 грн попередньої оплати, 27 450,00 грн пені, 10 500,00 грн штрафу, 10 604,09 грн інфляційних нарахувань, 2 418,90 грн 3 % річних та 2 481,00 грн судового збору.

3. Рішення господарського суду набирає законної сили у відповідності до приписів ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Згідно ч. 1 ст. 256, ст. 257 та підп. 17.5 пункту 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 13.12.2022.

Суддя Л.В. Сокуренко