РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

30.11.2022Справа № 910/18431/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Гулевець О.В. за участю секретаря судового засідання Нікітіної В.В., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Акціонерного товариства "Укргазвидобування" в особі філії Бурове управління «Укрбургаз»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГЕТИЧНО-ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ»

про стягнення 1 255 584,00 грн

за участю представників:

від позивача: не з`явився

від відповідача: Жебряткіна Т.С.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство "УКРГАЗВИДОБУВАННЯ" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГЕТИЧНО-ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ" про стягнення 1 255 584,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором поставки №УБГ41/015-21 від 01.03.2021.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 16.11.2021 зазначену позовну заяву залишив без руху, встановив позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

10.12.2021 через канцелярію суду позивачем подано заяву про усунення недоліків, допущених при поданні до суду даного позову.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.12.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/18431/21 та призначено підготовче засідання у справі на 01.02.2022.

27.01.2022 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшло клопотання про участь у судовому засіданні 01.02.2022 о 12:30 у справі № 910/18431/21 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 31.01.2022 заяву Акціонерного товариства "УКРГАЗВИДОБУВАННЯ" задовольнив, постановив судове засідання, призначене на 01.02.2022 року о 12:30 год проводити у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою програмного забезпечення системи відеоконференцзв`язку "EаsyCon".

Оскільки в залі судового засідання 01.02.2022 був присутній уповноважений представник позивача, відеоконференція не проводилася.

У підготовчому засіданні 01.02.2022 представник відповідача заявив усне клопотання про відкладення підготовчого засідання у зв`язку з підготовкою відзиву на позов.

У підготовчому засіданні 01.02.2022 суд оголосив перерву у підготовчому засіданні до 15.02.2022.

02.02.2022 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшла заява про проведення судового засідання 15.02.2022 о 14:00 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 04.02.2022 заяву Акціонерного товариства "УКРГАЗВИДОБУВАННЯ" задовольнив, постановив судове засідання, призначене на 15.02.2022 о 14:00 год проводити у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою програмного забезпечення системи відеоконференцзв`язку "EаsyCon".

15.02.2022 через відділ діловодства суду від відповідача надійшло клопотання про поновлення строку на подання відзиву на позов та відзив на позов. У відзиві на позов відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог посилаючись на те, що товар, який мав бути поставлений на підставі договору поставки №УБГ41/015-21 від 01.03.2021, ТОВ «ЕНЕРГЕТИЧНО-ПРОМИСЛОВА КОМАНІЯ» придбало у нерезидента AT «Волгабурмаш» (м. Самара, РФ). Відповідно до Сертифікату № 2600-21-0589 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) від 30.06.2021 за №129-06/21, встановлена заборона постановою КМУ від 01.04.2021 № 269 «Про внесення змін до переліку товарів, заборонених до ввезення на митну територію України, що походять з Російської Федерації», період дії форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): дата настання - 01 квітня 2021 року, дата закінчення- тривають на 30 червня 2021 року. Посилаючись на зазначену обставину відповідач 30.06.2021 надіслав листа вих.№ 30/06-1 про розірвання договору поставки № УБГ41/015-21 від 01.03.2021. Оскільки позивач відмовив у розірванні договору, відповідач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом про розірвання договору поставки № УБГ41/015-21 від 01.03.2021, рішенням Господарського суду міста Києва від 22.11.2021 у справі №910/14396/21 позов задоволено та розірвано договір поставки № УБГ41/015-21 від 01.03.2021.

У підготовчому засіданні 15.02.2022 суд, керуючись ст. 119 ГПК України, ухвалив продовжити відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву та прийняв відзив до розгляду, про що постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання.

У підготовчому засіданні 15.02.2022 суд встановив позивачу строк на подання відповіді на відзив на позовну заяву до 15.03.2022 та оголосив перерву в підготовчому засіданні до 15.03.2022.

29.03.2022 та 07.04.2022 через відділ діловодства суду від позивача надійшли письмові пояснення по суті позовних вимог, в яких позивач заперечив проти доводів відповідача. Позивач вважає, що відповідачем не дотримано порядку повідомлення позивача про виникнення форс-мажорних обставин та такі обставини не перешкоджали вчасно поставити товар. Також, позивач звернув увагу на п. 1.3. договору за яким відповідач гарантував, що товар належить йому на праві власності або іншому речовому праві.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року.

У зв`язку з введенням воєнного стану в Україні, судове засідання, призначене до розгляду Господарським судом міста Києва на 15.03.2022, не відбулось.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.05.2022 продовжено підготовче провадження у справі №910/18431/21 на 30 днів, призначено підготовче засідання по справі №910/18431/21 на 21.06.2022.

01.06.2022 через відділ діловодства суду від позивача надійшло повідомлення по справі.

31.05.2022 на електронну пошту суду від представника позивача надійшло клопотання про участь у судовому засіданні 21.06.2022 о 14:00 у справі № 910/18431/21 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 20.06.2022 заяву Акціонерного товариства "УКРГАЗВИДОБУВАННЯ" задовольнив, постановив судове засідання, призначене на 21.06.2022 о 12:30 год проводити у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою програмного забезпечення системи відеоконференцзв`язку "EаsyCon".

У підготовчому засіданні 21.06.2022 суд оголосив перерву в підготовчому засіданні до 12.07.2022.

23.06.2022 на електронну пошту суду від представника позивача надійшло клопотання про участь у судовому засіданні 12.07.2022 о 14:00 у справі № 910/18431/21 в режимі відеононференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 27.06.2022 заяву Акціонерного товариства "УКРГАЗВИДОБУВАННЯ" задовольнив, постановив судове засідання, призначене на 12.07.2022 о 14:00 год проводити у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою програмного забезпечення системи відеоконференцзв`язку "EаsyCon".

12.07.2022 через відділ діловодства суду від відповідача надійшли письмові пояснення по справі та клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій на 80%.

У підготовчому засіданні 12.07.202 оголошено про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 06.09.2022, про що постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання.

21.07.2022 через відділ діловодства суду від позивача надійшли заперечення на клопотання відповідача щодо зменшення штрафних санкцій та письмові пояснення по справі.

30.08.2022 через відділ діловодства суду від позивача надійшли додаткові заперечення на клопотання відповідача щодо зменшення штрафних санкцій.

У зв`язку із перебуванням 06.09.2022 судді Гулевець О.В. у відпустці, розгляд справи № 910/18431/21 не відбувся.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.09.2022 призначено розгляд справи №910/18431/21 по суті на 20.09.2022.

12.09.2022 на електронну пошту суду від представника позивача надійшло клопотання про участь у судовому засіданні 20.09.2022 о 14:10 у справі № 910/18431/21 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.09.2022 заяву Акціонерного товариства "УКРГАЗВИДОБУВАННЯ" задоволено, постановлено судове засідання, призначене на 20.09.2022 о 14:10 год проводити у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою програмного забезпечення системи відеоконференцзв`язку "EаsyCon".

У судовому засіданні 20.09.2022 суд відклав розгляд справи по суті в зв`язку з неявкою представника відповідача на 04.10.2022.

23.09.2022 на електронну пошту суду від представника позивача надійшло клопотання про участь у судовому засіданні 04.10.2022 о 15:15 у справі № 910/18431/21 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.10.2022 заяву Акціонерного товариства "УКРГАЗВИДОБУВАННЯ" задоволено, постановлено судове засідання, призначене на 20.09.2022 о 14:10 год проводити у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою програмного забезпечення системи відеоконференцзв`язку "EаsyCon".

У судовому засіданні 04.10.2022 судом оголошено про відкладення розгляду справи по суті на 18.10.2022.

У зв`язку із перебуванням 18.10.2022 судді Гулевець О.В. у відпустці, розгляд справи № 755/1085/20 не відбувся.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 14.11.2022 призначено розгляд справи №910/18431/21 по суті на 23.11.2022.

23.11.2022 на електронну пошту суду від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи по суті.

У зв`язку з оголошенням 23.11.2022 у місті Києві повітряної тривоги та внаслідок припинення постачання електричної енергії до приміщень суду 23.11.2022 судове засідання у справі № 910/18431/21 не відбулося.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.11.2022 повідомлено сторін про судове засідання для розгляду справи по суті відбудеться 30.11.2022.

24.11.2022 на електронну пошту суду від представника позивача надійшло клопотання про участь у судовому засіданні 30.11.2022 о 14:00 у справі № 910/18431/21 в режимі відеоконференції.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.11.2022 заяву Акціонерного товариства "УКРГАЗВИДОБУВАННЯ" задоволено, постановлено судове засідання, призначене на 30.11.2022 проводити у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою програмного забезпечення системи відеоконференцзв`язку "EаsyCon".

30.11.2022 на електронну пошту суду від представника позивача надійшло клопотання про розгляду справи по суті без участі представника АТ «Укргазвидобування» та письмова промова в судових дебатах.

Представник позивача в судове засідання 30.11.2022 не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, надав клопотання про розгляду справи по суті без участі представника позивача.

Згідно із ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Представник відповідача в судовому засіданні 30.11.2022 проти позову заперечив, просив суд відмовити у задоволенні позову.

У судовому засіданні 30.11.2022 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представника відповідача, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

01.03.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГЕТИЧНО-ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ» (далі - постачальник, відповідач) та Акціонерним товариством «Укргазвидобування» в особі Філії Бурове управління «Укрбургаз» Акціонерного товариства «Укргазвидобування» (далі - покупець, позивач) було укладено договір поставки №УБГ41/015-21 (далі - договір), відповідно до умов якого постачальник зобов`язується поставити покупцеві Бурове обладнання (Бурові долота в асортименті, Лот № 2 - Трьохшарошкові долота 444,5 мм та 311,15 мм) (далі - Товар), зазначений в специфікації, що додається до договору і є його невід`ємною частиною, а покупець - прийняти і оплатити такий товар (п. 1.1. договору).

Згідно п. 1.2. договору найменування/асортимент товару, одиниця виміру, кількість, ціна за одиницю товару та загальна ціна договору вказується у специфікації (далі - Специфікація), яка є Додатком № 1 до договору та є її невід`ємною частиною. Строк поставки товару визначається Графіком поставки товару, який є Додатком № 3 до договору та є його невід`ємною частиною.

Ціна цього договору вказується в Специфікації в гривнях з урахуванням ПДВ (застосовується якщо постачальник є резидентом, платником ПДВ) або в іноземній валюті без урахування ПДВ (застосовується, якщо постачальник не є резидентом України) (п. 3.1. договору).

Сторонами погоджено Специфікацію №1 від 01.03.2021, що є додатком до договору, відповідно до якої визначено найменування товару - трьохшарашковий доліт 17 1/2" (444,5 мм) у кількості 54 штук та трьохшарашковий доліт 12 1/4" (311,15 мм) у кількості 22 штук, також визначено загальну вартістю товару, що становить 9 886 800,00 (дев`ять мільйонів вісімсот вісімдесят шість тисяч вісімсот) гривень 00 копійок грн., у тому числі ПДВ 1 647 800,00 грн.

Згідно з пунктом 4.1. договору розрахунки проводяться шляхом: оплати покупцем після пред`явлення постачальником рахунку на оплату (інвойсу) та підписаного сторонами акту приймання-передачі товару або видаткової накладної, шляхом перерахування на рахунок постачальника, на умовах зазначених у специфікації цього договору.

Відповідно до п 5.1. договору строк поставки, умови та місце поставки товару, інформація про вантажовідправників і вантажоотримувачів вказується в Специфікації до цього договору.

Згідно п. 5.2. договору датою поставки товару є дата підписання уповноваженими представниками сторін акту приймання-передачі товару, форма якого наведена в Додатку № 4 до цього договору, який є його невід`ємною частиною (застосовується, якщо Постачальник не є резидентом України) або видаткової накладної. Право власності на товар переходить від постачальника до покупця з дати підписання сторонами акту приймання-передачі товару або видаткової накладної (при наявності двох дат, датою підписання акту приймання-передачі товару або видаткової накладної вважається дата підписання покупцем).

Умовами пункту 5.9. договору передбачено, що передача та отримання товару проводиться шляхом підписання уповноваженими представниками сторін акту/актів приймання-передачі товару або видаткової/видаткових накладної/накладних. У випадку виявлення недоліків товару або товаросупровідної документації, покупець має право не підписувати акт/акти приймання-передачі товару або видаткову/видаткові накладну/накладні до усунення виявлених недоліків, а постачальник зобов`язаний усунути недоліки та оплатити документально-підтверджені витрати, спричинені такими недоліками.

Пунктом 6.3.1. договору передбачено, що постачальник зобов`язався забезпечити поставку товару у строки, встановлені цим договором.

Водночас, згідно п. 6.1.1. договору покупець зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлений товар.

Згідно з пунктом 3 Специфікації № 1 від 01.03.2021, що є Додатком № 1 до договору, строк поставки товару: згідно з графіком поставки протягом 90 календарних днів з дати укладення договору, але не пізніше 16.07.2021.

У відповідності до п. 4 Додатку № 1 до договору оплата за товар відбувається по факту поставки протягом 30 календарних днів з дати постачання та підписання акту прийому- передачі товару.

У разі невиконання постачальником взятих на себе зобов`язань з поставки товару у строки, зазначені у Графіку поставки товару, останній сплачує покупцю пеню у розмірі 0,1 % від вартості із врахуванням ПДВ непоставленого або несвоєчасного поставленого товару за кожен день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково сплачує штраф у розмірі 7% від вартості із врахуванням ПДВ непоставленого або несвоєчасного поставленого товару (п. 7.9. договору).

Договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками сторін (за наявності), за умови надання постачальником забезпечення виконання своїх зобов`язань по договору, які відповідають вимогам, вказаним у п. 10.2 цього договору, та діє до 31.12.2021.

На виконання умов вищевказаного договору відповідач поставив позивачу товару Трьохшарошкові долота 444,5 мм та 311,15 мм у кількості 17 шт. на загальну суму 2 230 800,00 грн, що підтверджується підписаною уповноваженими представниками сторін без зауважень і заперечень видатковою накладною № 14 від 18.06.2021.

15.07.2021 позивач оплатив рахунок відповідача у сумі 2 230 800,00 грн, що підтверджується рахунком на оплату № 15 від 18.06.2021, випискою по рахунку за 15.07.2021 за відповідний період.

У зв`язку з невиконанням відповідачем договірних зобов`язань з поставки товару у кількості 58 штук на загальну суму 7 656 000,00 грн у визначений сторонами строк, а саме до 16.07.2021, позивачем нараховані штрафні санкції в сумі 1 255 584,00 грн., з яких 719 664,00 грн пені та 7% штрафу в сумі 535 920,00 грн, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з позовною вимогою про стягнення з відповідача штрафних санкцій.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Сторони пункті 3 Специфікації № 1 від 01.03.2021, що є Додатком № 1 до договору, погодили, що строк поставки товару: згідно з графіком поставки протягом 90 календарних днів з дати укладення договору, але не пізніше 16.07.2021.

Отже, у відповідності до умов договору відповідач мав поставити товар в строк до 16.07.2021.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як встановлено судом вище, в порушення своїх зобов`язань відповідач здійснив поставку товару на загальну суму 2 230 800,00 грн., що підтверджується видатковою накладною № 14 від 18.06.2021 підписаною уповноваженими представниками сторін без зауважень і заперечень.

Згідно із ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічна правова норма передбачена частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, відповідачем було допущено прострочення виконання зобов`язання щодо поставки товару у повному обсязі.

Обґрунтовуючи свої заперечення у відзиві, відповідач посилається на те, що 30.06.2021 надіслав листа вих. № 30/06-1 позивачу про розірвання договору поставки № УБГ 41/015-21 від 01.03.2021 у зв`язку з виникненням обставин непереборної сили, які не існували під час укладання договору та виникли поза волею сторін. На підтвердження чого відповідачем надано копію Сертифіката Івано-Франківської Торгово-промислової палати №2600-21-0589 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) від 30.06.2021 за № 129-06/21, відповідно до якого Івано-Франківська ТПП засвідчила форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили).

Відповідно до вказаного Сертифікату, засвідчено форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): заборона встановлена постановою КМУ від 01.04.2021 № 269 «Про внесення змін до переліку товарів, заборонених до ввезення на митну територію України, що походять з Російської Федерації», період дії форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): дата настання - 01 квітня 2021 року, дата закінчення - тривають на 30 червня 2021 року.

Як вбачається з п. 6 Специфікації № 1 від 01.03.2021, що є Додатком № 1 до договору, виробником товару є АО «Волгабурмаш» (м. Самара, РФ).

Так, позивач листом за №УБГ1718-1 від 07.07.2021 відмовив у розірванні договору на поставку доліт та просив здійснити поставку товару в строки зазначені в Специфікації №1 до договору.

23.07.2021 відповідач повторно звернувся до позивача з листом №15-/07 про заміну виробника та продовжити строк поставки товару до 31.12.2021.

У п. 8.1. договору визначено, що сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором у разі виникнення обставин непереборної сили, які не існували під час укладання договору та виникли поза волею сторін (аварія, катастрофа, стихійне лихо, епідемія, епізоотія, війна тощо).

Умовами пункту 8.2. договору передбачено, що сторона, що не може виконувати зобов`язання за цим договором унаслідок дії обставин непереборної сили, повинна не пізніше ніж протягом 7 днів з моменту їх виникнення повідомити про це іншу сторону у письмовій формі.

Відповідно до п. 8.3. договору доказом виникнення обставин непереборної сили та строку їх дії є відповідні документи, які видаються Торгово-промисловою палатою України або іншим уповноваженим на це органом України та/або країни, у якій виникли такі обставини, або яка постраждала внаслідок таких обставин. У випадку, якщо Постачальник надає документи, що є доказом виникнення обставин непереборної сили та строку їх дії, видані іншим уповноваженим органом, ніж Торгово-промислова палата, Постачальник зобов`язаний надати документи, що підтверджують повноваження такого органу.

Згідно з пунктом 8.4. договору у разі коли строк дії обставин продовжується більше ніж 60 днів кожна із сторін має право розірвати цей договір шляхом направлення повідомлення (цінним листом з описом вкладення) про відмову від договору в односторонньому порядку з наданням документу, виданого Торгово-промисловою палатою України або іншим уповноваженим на це органом України та/або країни, у якій виникли такі обставини, яким засвідчується існування обставин непереборної сили та те, що такі обставини тривають більше ніж 60 днів поспіль. У такому випадку договір припиняє свою дію з дати зазначеної у повідомленні про відмову від договору але не раніше дати отримання повідомлення.

Судом встановлено, що у зв`язку із вищевикладеним, а саме наявністю форс-мажорних обставин, що унеможливило своєчасне та повне виконання договірних обов`язків Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГЕТИЧНО-ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Акціонерного товариства "Укргазвидобування" в особі Філії Бурове управління "Укрбургаз" Акціонерного товариства "Укргазвидобування" про розірвання договору поставки № УБГ 41/015-21 від 01.03.2021.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.11.2021 у справі № 910/14396/21 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГЕТИЧНО-ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ" до Акціонерного товариства "Укргазвидобування" в особі Філії Бурове управління "Укрбургаз" Акціонерного товариства "Укргазвидобування" про розірвання договору поставки № УБГ 41/015-21 від 01.03.2021 задоволено повністю, розірвано договір поставки № УБГ 41/015-21 від 01.03.2021, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГЕТИЧНО-ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ" та Акціонерним товариством "Укргазвидобування" в особі Філії Бурове управління "Укрбургаз" Акціонерного товариства "Укргазвидобування".

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 06.10.2022 по справі № 910/14396/21 апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укргазвидобування" залишено без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 22.11.2021 у справі №910/14396/21 залишено без змін.

Таким чином, договір поставки № УБГ 41/015-21 від 01.03.2021 розірвано з 06.10.2022 з підстав наявності форс-мажорних обставин, а саме прийняття Кабінетом Міністрів України постанови від 01.04.2021 № 269.

Згідно ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

За приписами ч. 4 ст. 219 Господарського кодексу України встановлено, що сторони зобов`язання можуть передбачити певні обставини, які через надзвичайний характер цих обставин є підставою для звільнення їх від господарської відповідальності у випадку порушення зобов`язання через дані обставини, а також порядок засвідчення факту виникнення таких обставин.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 14 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», Торгово-промислова палата України, зокрема, засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), а також торговельні та портові звичаї, прийняті в Україні, за зверненнями суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб.

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо (ч. 2 ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні»).

Частиною 1 статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» передбачено, що Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.

Ознаками форс-мажорних обставин є такі елементи: вони не залежать від волі учасників цивільних (господарських) відносин; мають надзвичайний характер; є невідворотними; унеможливлюють виконання зобов`язань за таких умов здійснення господарської діяльності.

Форс-мажорні обставини не мають преюдиціальний (заздалегідь встановлений) характер. При їх виникненні сторона, яка посилається на дію форс-мажорних обставин, повинна це довести. Сторона, яка посилається на конкретні обставини повинна довести те, що вони є форс-мажорними, в тому числі, саме для конкретного випадку. Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність.

З огляду на наведене та враховуючи норми Закону України «Про торгово-промислові палати України», який визначає право посвідчення форс-мажорних обставин як Торгово-промисловою палатою України, так у уповноваженими нею регіональними торгово-промисловими палатами, умови договору поставки, суд дійшов висновку, що Сертифікат Івано-Франківської Торгово-промислової палати №2600-21-0589 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) від 30.06.2021 за № 129-06/21 є належним підтвердженням існування форс-мажорних обставин у правовідносинах в частині зобов`язання відповідача поставити позивачу товар у строк до 16.07.2021, а також існування форс-мажорних обставин унеможливлює подальше виконання зобов`язань за вказаним договором щодо поставки товару.

Таким чином, вищезазначені обставини свідчать про те, що невиконання відповідачем зобов`язань за договором поставки №УБГ41/015-21 від 01.03.2021 було викликано форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили).

Суд відхиляє посилання позивача на недотримання відповідачем порядку повідомлення про наявність форс-мажорних обставин з огляду на те, що матеріалами справи підтверджується повідомлення позивача 30.06.2021 листами вих. № 30/06-1 від 30.06.2021 та №15-/07 від 23.07.2021 про неможливість поставити товар в обсязі та строки, передбаченому умовами договору поставки внаслідок форс-мажорної обставини, при цьому Івано-Франківською Торгово-промисловою палатою було видано сертифіката №2600-21-0589 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) - 30.06.2021, тобто в день видачі Сертифікату відповідач повідомив позивача про виникнення форс-мажорних обставин.

Крім того, Господарським судом міста Києва у рішенні від 22.11.2021 у справі № 910/14396/21, яке залишене без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 06.10.2022, встановлено, що форс-мажорні обставини, які визначені в сертифікаті Івано-Франківської Торгово-промислової палати № 2600-21-0589 від 30.06.2021 за № 129-06/21, мають безпосередній вплив на строки поставки товару за договором №УБГ41/015-21 від 01.03.2021 та існування форс-мажорних обставин унеможливлює подальше виконання зобов`язань за вказаним договором.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У преамбулі та статті 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав та свобод людини, рішенні Європейського суду з прав людини Sovtransavto Holding v. Ukraine, no. 48553/99, §77, від 25.07.2002, а також рішенні Європейського суду з прав людини Ukraine-Tyumen v. Ukraine, no. 22603/02, §§42 та 60, від 22.11.2007 встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.

Правила про преюдицію спрямовані не лише на заборону перегляду фактів і правовідносин, які встановлені в судовому акті, що вступив в законну силу. Вони також сприяють додержанню процесуальної економії в новому процесі. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження і оцінку. Усі ці дії вже здійснювалися у попередньому процесі, і їхнє повторення було б не лише недоцільним, але й неприпустимим з точки зору процесуальної економії.

Для рішень господарських судів важливою умовою преюдиціальності фактів, що містяться в рішенні господарського суду, є суб`єктний склад спору. Преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини.

Преюдицію утворюють виключно лише ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло відображення в мотивувальній частині судового акта.

Таким чином, враховуючи, що рішенням Господарського суду міста Києва від 22.11.2021 у справі № 910/14396/21, яке залишене без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 06.10.2022, було встановлено вплив форс-мажорних обставини, які визначені в сертифікаті Івано-Франківської Торгово-промислової палати № 2600-21-0589 від 30.06.2021 за № 129-06/21, на строки поставки товару за договором №УБГ41/015-21 від 01.03.2021, а тому такі обставини в силу ч. 4 ст. 75 ГПК України не підлягає доведенню при розгляді даної справи.

Враховуючи встановлені обставини непереборної сили, що виникли з незалежних від відповідача причин, приймаючи до уваги існування форс-мажорних обставин, які виникли з 01.04.2021 та умови розділу 8 договору поставки №УБГ41/015-21 від 01.03.2021, суд дійшов висновку про відсутність підстав для покладення на відповідача відповідальності у вигляді штрафу та пені.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи встановлені вище обставини, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства "УКРГАЗВИДОБУВАННЯ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГЕТИЧНО-ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ" про стягнення 1 255 584,00 грн.

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. 129 ГПК України покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано: 07.12.2022.

Суддя О.В. Гулевець