СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2022 року м. Харків Справа № 922/832/22

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Фоміна В.О., суддя Шевель О.В.,

розглянувши у приміщенні Східного апеляційного господарського суду без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УНІКА" (вх.1033 Х) на рішення Господарського суду Харківської області від 25.08.2022 (рішення ухвалене 25.08.2022 суддею Калініченко Н.В. у приміщенні Господарського суду Харківської області, повний текст рішення складено 25.08.2022) у справі №922/832/22

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УНІКА", м. Київ,

до Акціонерного товариства "Страхова компанія "МЕГА-ГАРАНТ", м. Харків,

про стягнення страхового відшкодування в порядку суброгації,

ВСТАНОВИВ:

ПрАТ "Страхова компанія "УНІКА" звернулося до Господарського суду Харківської області з позовною заявою про стягнення з АТ "Страхова компанія "МЕГА-ГАРАНТ" страхового відшкодування в порядку суброгації в розмірі 17713,59 грн, а також судових витрат, які складаються із судового збору у сумі 2481грн та витрат на професійну правову допомогу у розмірі 6000грн.

Рішенням Господарського Харківської області від 25.08.2022 у справі №922/832/22 (суддя Калініченко Н.В.) у позові відмовлено повністю.

ПрАТ "Страхова компанія "УНІКА" звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на не з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 25.08.2022 у справі №922/823/22 повністю і ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі; стягнути з відповідача на користь позивача 3000,00 грн витрат на правову допомогу за подання апеляційної скарги. Також в апеляційній скарзі позивач просить поновити строк на подання доказів сплати страхового платежу у розмірі 14696,50 грн., які не були долучені до позовної заяви (копії меморіальних ордерів).

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначав, що ним доведено позовні вимоги. Так, ним було надано договір страхування №КІН0СPS- 20095KN від 09.01.2020, який зазначений у страховому акті №00461429 від 07.10.2021 та платіжному дорученні про виплату страхового відшкодування №251318 від 08.10.2021. Відповідно до п. 9 договору добровільного страхування наземного транспорту (КАСКО) №КІН0СPS- 20095KN від 09.01.2020 строк його дії дорівнює 12-ти місяців з 10.01.2020 по 09.01.2021. Пунктом 10 договору передбачено, що він продовжується на такий самий період на таких умовах у разі сплати наступних страхових платежів, якщо жодний з учасників договору не заявить про бажання його припинити. Періоди страхування: 10.01.2020 по 09.01.2021, страховий платіж 15470,00; 10.01.2021 по 09.01.2022, страховий платіж 14696,50; 10.01.2022 по 09.01.2023, страховий платіж 13961,67; 10.01.2023 по 09.01.2024, страховий платіж 13263,59; 10.01.2014 по 08.01.2025, страховий платіж 12600,41.

Позивач стверджує, що станом на день ДТП 26.09.2021 наданий до суду договір добровільного страхування наземного транспорту від 09.01.2020 не припинив свою дію, а був пролонгований, оскільки страховик вчиняв дії задля виконання умов даного договору:

- прийняв заяву від 27.09.2021 №00461429 про подію з ознаками страхового випадку згідно договору КАСКО № КІН0СPS- 20095KN;

- здійснив розрахунок страхового відшкодування на підставі ремонтної калькуляції №00461429 від 04.10.2021;

- склав страховий акт №00461429 від 07.10.2021 з посиланням на договір №КІН0СPS- 20095KN від 20.01.2020.;

- виплатив страхове відшкодування згідно платіжного доручення №251318 від 08.10.2021 з призначенням платежу «Страхове відшкодув. зр.дор. № КІН0СPS- 20095KN від 20.01.2020 без ПДВ АТ КБ «Приватбанк» рах., НОМЕР_1 . Страхове відшкодування КЗ 00461429».

Крім того, на думку позивача, суд першої інстанції безпідставно не прийняв як належний доказ розміру збитків ремонтну калькуляцію.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 11.10.2022 поновлено ПрАТ "Страхова компанія "УНІКА" строк на оскарження рішення Господарського суду Харківської області від 25.08.2022 у справі №922/832/22, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПрАТ "Страхова компанія "УНІКА" (вх.1033 Х) на рішення Господарського суду Харківської області від 25.08.2022 у справі №922/832/22; встановлено учасникам справи строк по 05.11.2022 для подання відзиву на апеляційну скаргу, заяв, клопотань та письмових пояснень з доказами їх надсилання іншим учасникам провадження; попереджено, що апеляційна скарга буде розглядатися за правилами ч. 10 ст. 270 ГПК України без повідомлення учасників справи; зупинено дію рішення Господарського суду Харківської області від 25.08.2022 у справі №922/832/22; витребувано у Господарського суду Харківської області матеріали справи №922/832/22.

03.11.2022 до Східного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №922/832/22.

Судом встановлено, що копії ухвали від 11.10.2022 про відкриття провадження у справі були направлені сторонам у справі.

Позивачем копію ухвали від 11.10.2022 отримано 25.10.2022.

Копія ухвали суду, яка направлялась на адресу відповідача (61057, Харківська обл., м. Харків, вул. Донця-Захаржевького, будинок 6/8) із штрих кодом 603 була повернута відділенням поштового зв`язку з відміткою «за закінченням встановленого терміну зберігання».

Поряд з цим, колегія суддів звертає увагу, що з 05.10.2021 офіційно розпочали функціонування три підсистеми (модулі) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: «Електронний кабінет», «Електронний суд», підсистема відеоконференцзв`язку, у зв`язку з чим, відповідно до частини шостої статті 6 ГПК України адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, державні органи, органи місцевого самоврядування та суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в добровільному порядку.

Пунктом 17 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС визначено, що особам, які зареєстрували електронний кабінет, суд надсилає документи у справах, в яких такі особи беруть участь, в електронній формі шляхом їх надсилання до електронного кабінету таких осіб або в інший спосіб, передбачений процесуальним законодавством, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Згідно п. 37 наведеного розділу підсистема "Електронний суд" забезпечує можливість автоматичного надсилання матеріалів справ в електронному вигляді до електронних кабінетів учасників справи та їхніх повірених. До електронних кабінетів користувачів надсилаються у передбачених законодавством випадках документи у справах, які внесені до автоматизованої системи діловодства судів (далі - АСДС) та до автоматизованих систем діловодства, що функціонують в інших органах та установах у системі правосуддя. Документи у справах надсилаються до електронних кабінетів користувачів у випадку, коли вони внесені до відповідних автоматизованих систем у вигляді електронного документа, підписаного кваліфікованим підписом підписувача (підписувачів), чи у вигляді електронної копії паперового документа, засвідченої кваліфікованим електронним підписом відповідального працівника суду, іншого органу чи установи правосуддя.

Відповідно ч. 5, п. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня. Днем вручення судового рішення є, зокрема, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи. Якщо судове рішення надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Відповідно до ч. 7 ст. 242 ГПК України якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що його вручено й особі, яку він представляє.

Копія ухвали була доставлена 11.10.2022 о 13:34 в електронний кабінет представника відповідача адвоката Дайнеко К.К. (яка діє за довіреністю №14-12/4 від 14.12.2021), що підтверджується відповідною довідкою про доставку електронного листа.

Окрім того, копія ухвали була направлена на електронну пошту відповідача , відомості про яку зазначені як в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, так і в заяві відповідача про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді.

Отже судом належним чином повідомлено учасників справи про розгляд апеляційної скарги.

Проте, станом на час винесення даної постанови від учасників справи клопотання, заяви з процесуальних питань, відзиви, відповіді на відзив не надходили.

Стосовно клопотання позивача про прийняття нових доказів, а саме меморіальних ордерів №РТ029В010К від 09.01.2021, №РТ029В00Z5 від 09.02.2021, №РТ029В0144 від 09.03.2021, №РТ024В07Е6 від 14.03.2021, №РТ029В011О від 09.05.2021, №РТ029В010D від 09.06.2021, №РТ029В0137 від 09.07.2021, №РТ029В017J від 09.08.2021, № РТ029В013W від 09.09.2021, №РТ029В0139 від 09.10.2021, №РТ029В0104 від 09.11.2021,№РТ029В0141 від 09.12.2021, колегія суддів не вбачає підстав для його задоволення, оскільки всупереч положень ст. 269 ГПК України заявником не доведено неможливість подання їх суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила таке.

Між ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» (страховик) та АТ КБ "ПРИВАТБАНК" (страхувальник) укладено договір добровільного страхування наземного транспорту (КАСКО) № КІН0CPS-20095KN від 09.01.2020 (надалі - договір), предметом якого є майнові інтереси страхувальника, які не суперечать закону і пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням наземним транспортним засобом "Chevrolet Volt", 2016 р.в, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 .

Договір укладено на підставі усної заяви, умов страхування, які розміщені на сайті https://uniqa.ua. Договір є дійсним за наявності оплати страхового платежу на відповідний період страхування.

Транспортний засіб є предметом договору лізингу № KIH0A00000305 від 09 січня 2020 року, а лізингоотримувачем є ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 9 договору № КІН0CPS-20095KN строк його дії дорівнює 12-ти місяцям з 10.01.2020 по 09.01.2021 включно.

Пунктом 10 договору сторонами передбачено, що цей договір продовжується на такий самий період на таких умовах у разі сплати наступних страхових платежів, якщо жодний з учасників договору не заявить про бажання його припинити. Періоди страхування: 10.01.2020 по 09.01.2021, страховий платіж 15470,00 грн.; 10.01.2021 по 09.01.2022, страховий платіж 14696,50 грн; 10.01.2022 по 09.01.2023, страховий платіж 13961,67 грн; 10.01.2023 по 09.01.2024, страховий платіж 13263,59 грн; 10.01.2024 по 08.01.2025, страховий платіж 12600,42 грн.

У разі несплати або неповної сплати щомісячного платежу цей договір припиняє свою дію і зобов`язання по виплаті страхового відшкодування за ним не здійснюється (п. 11 договору).

26.09.2021 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів "Chevrolet Volt", державний номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , та "ВАЗ 111730", державний номерний знак НОМЕР_3 , яким керував ОСОБА_2 , цивільно-правова відповідальність якого застрахована у відповідача згідно полісу № АР001044075, АТ "Страхова компанія "МЕГА-ГАРАНТ".

Відповідно до повідомлення про ДТП від 26.09.2021 водій транспортного засобу "ВАЗ 111730", державний номерний знак НОМЕР_3 , є винним у ДТП, свою провину визнав.

У результаті даної ДТП було пошкоджено транспортний засіб "Chevrolet Volt", державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить страхувальнику на праві власності.

26.09.2021 страхувальник подав до позивача повідомлення про подію, що має ознаки страхового випадку, а 06.10.2021 - заяву про перерахування страхового відшкодування.

Згідно ремонтної калькуляції №00461429 від 04.10.2021 вартість відновлювального ремонту транспортного засобу, державний номерний знак НОМЕР_1 , шасі НОМЕР_2 , дата ДТП 26.09.2021 склала 32993,25 грн.

За страховим випадком позивачем складено страховий акт №00461429 від 07.10.2021 та визначено суму страхового відшкодування в розмірі 20313,59 грн. з урахування коефіцієнту фізичного зносу.

Виплата зазначеної суми підтверджується платіжним дорученням №251318 від 08.10.2021.

08.11.2021 позивачем направлено відповідачу претензію №31141 про здійснення відшкодування шкоди на суму 20313,59 грн.

Матеріали справи не містять доказів сплати страхового відшкодування, у зв`язку з цим позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення про відмову у позові, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів, які б підтверджували, що станом на день ДТП 26.09.2021 між страхувальником та позивачем існували страхові правовідносини відносно транспортного засобу "Chevrolet Volt", державний номерний знак НОМЕР_1 . Тобто, за висновком суду, станом на день ДТП наданий до суду договір добровільного страхування наземного транспорту (КАСКО) №КІН0CPS-20095KN від 09.01.2020 фактично припинив свою дію внаслідок спливу строку його дії. Водночас в матеріалах справи наявний чинний на момент ДТП страховий поліс, який укладений між лізингоотримувачем та ТДВ "Страхова компанія "КРЕДО".

Окрім вищезазначеного, позивачем на підтвердження вартості відновлювального ремонту транспортного засобу "Chevrolet Volt", державний номерний знак НОМЕР_1 , надано лише ремонтну калькуляцію № 00461429 від 04.10.2021. Інших документів, на підставі яких можливо було б встановити вартість відновлювального ремонту пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу (і, як наслідок, визначити належну до виплати відповідачем суму страхового відшкодування за спірним страховим випадком), таких як звіту, складеного суб`єктом оціночної діяльності, акту виконаних робіт, рахунку СТО тощо, позивачем не надано.

Крім того, суд першої інстанції зазначив, що ремонтна калькуляція, складена 04.10.2021 та використана для визначення розміру страхового відшкодування, не може бути прийнята, як належний доказ на підтвердження розміру завданої позивачу матеріальної шкоди, оскільки вона не містить підпису особи, яка її склала, та її посади, що позбавляє можливості перевірити кваліфікацію цієї особи та її право на складання такої документації. Крім цього, у наданій ремонтній калькуляції марка та модель автомобіля вказані "Opel Ampera", хоча номер шасі та державний номерний знак співпадають з автомобілем "Chevrolet Volt".

Надаючи власну правову кваліфікацію обставинам справи, колегія суддів зазначає таке.

Відносини у сфері страхування регулюються Цивільним кодексом України (далі - ЦК України), Законом України "Про страхування", який спрямований на створення ринку страхових послуг, посилення страхового захисту майнових інтересів підприємств, установ, організацій та фізичних осіб.

За змістом статей 512, 514 ЦК України, які кореспондуються з положеннями статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України "Про страхування", у разі виплати страховою компанією страхового відшкодування до неї у межах фактичних витрат від потерпілої особи переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки; в таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика (суброгація). Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора, а саме потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за заподіяння шкоди.

Таким чином, за суброгацією відбувається лише зміна осіб у вже наявному зобов`язанні (зміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. Це означає, що одна особа набуває прав і обов`язків іншої особи у конкретних правовідносинах. У процесуальному відношенні страхувальник передає свої права страховику на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав.

Як вбачається з матеріалів справи, виплата страхового відшкодування страхувальнику була здійснена позивачем у зв`язку зі страховою подією та у повній відповідності до умов договору добровільного страхування наземного транспорту (КАСКО) №КІН0CPS-20095KN від 09.01.2020 у розмірі 20313,59 грн., що підтверджується ремонтною калькуляцією № 00461429 від 04.10.2021, висновком позивача про збиток у розмірі 20313,59 грн, страховим актом № 00461429 від 07.10.2021 та платіжним дорученням № 251318 від 08.10.2021.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо припинення дії договору добровільного страхування наземного транспорту (КАСКО) №КІН0CPS-20095KN від 09.01.2020 станом на день ДТП (26.09.2021) у зв`язку із спливом строку його дії.

Дійсно умовами договору № КІН0CPS-20095KN від 09.01.2020 передбачено, що строк його дії дорівнює 12-ти місяцям з 10.01.2020 по 09.01.2021 включно; продовжується він на такий самий період на таких умовах у разі сплати страхових платежів, а у разі несплати або неповної сплати щомісячного платежу цей договір припиняє свою дію і зобов`язання по виплаті страхового відшкодування за ним не здійснюється.

Разом з цим, за інформацією, яка міститься у страховому акті №00461429 від 07.10.2021 страховий платіж, згідно умов договору складає 14696,50 грн., фактично страховий платіж станом на 09.09.2021 сплачений у розмірі 11022,43 грн., що відповідає сумі щомісячних страхових платежів згідно умов договору № КІН0CPS-20095KN від 09.01.2020 за відповідний період (по 1224,70 грн на місяць).

Отже, в матеріалах справи наявні докази сплати/зарахування страхових платежів за договором № КІН0CPS-20095KN від 09.01.2020 та дійсності його станом на день ДТП (26.09.2021).

Крім того, сторонами договору № КІН0CPS-20095KN від 09.01.2020 були вчинені дії на його виконання, які полягають, зокрема, у прийнятті позивачем від АТ КБ "ПРИВАТБАНК" повідомлення від 26.09.2021 про подію, що має ознаки страхового випадку, заяви про перерахування страхового платежу від 06.10.2021, заяви від ОСОБА_3 від 27.09.2021 №00461429 про подію з ознаками страхового випадку; здійсненні розрахунку страхового відшкодування на підставі ремонтної калькуляції №00461429 від 04.10.2021; складанні страхового акту №00461429 від 07.10.2021 з посиланням на договір № КІН0СPS-20095KN від 09.01.2020 та виплаті страхового відшкодування згідно платіжного доручення №251318 від 08.10.2021,.

Факт виплати страховиком страхового відшкодування обумовив перехід до нього від страхувальника відповідних прав у порядку суброгації до особи, відповідальної за завдані збитки, в межах понесених ним витрат на виплату страхового відшкодування.

Стосовно приєднання ОСОБА_1 (лізінгоотримувач) до договору добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземного транспорту №DGO-202446693 від 09.01.2021, відповідно до якого страховиком є ТОВ "Страхова компанія "КРЕДО", застрахованим транспортним засобом є "Chevrolet Volt", державний номерний знак НОМЕР_1 , строк дії договору 10.01.2021 по 09.01.2022, колегія суддів зазначає, що вказані обставини, як і наявність полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №202446693, де страховиком зазначено "Credo", страхувальником ОСОБА_1 , а застрахованим транспортним засобом "Chevrolet Volt", державний номерний знак НОМЕР_1 ; наявність у повідомленні про ДТП від 26.09.2021 інформації про страхову компанію "Credo", номер полісу 202446693, не має вирішального значення у даному випадку, оскільки предметом позову є стягнення страхового відшкодування в порядку суброгації з АТ "Страхова компанія "МЕГА-ГАРАНТ" (страховик винуватця ДТП) на користь ПрАТ "Страхова компанія "УНІКА" (страховик власника транспортного засобу).

Колегія суддів звертає увагу, що спеціальні норми Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлюють певні умови для визначення розміру шкоди (збитків), яка підлягає відшкодуванню страховиком особи, яка завдала цю шкоду, і яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, а саме: відшкодовується оцінена шкода, розмір шкоди обмежується лімітом відповідальності, встановленим в полісі (пункт 22.1 статті 22 Закону); розмір шкоди обмежується вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством (стаття 29 Закону); розмір шкоди зменшується на суму франшизи, встановленої в полісі (статті 9, 12 Закону). Крім того, страховик або Моторно-транспортне страхове бюро України не відшкодовує шкоду, заподіяну майну, яке знаходилося у забезпеченому транспортному засобі, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду; шкоду, пов`язану із втратою товарного вигляду транспортного засобу (пункти 32.4., 32.7. ст. 32 Закону).

Відтак, страховик (відповідач) за договором страхування цивільно-правової відповідальності відшкодовує лише шкоду, яка визначена та оцінена у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з частиною 2 статті 7 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" проведення оцінки майна є обов`язковим для визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом.

Норма статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", яка передбачає відшкодування страховиком саме оціненої шкоди, не встановлює імперативного обов`язку щодо проведення такої оцінки саме суб`єктом оціночної діяльності відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", а отже, така оцінка може бути здійснена на підставі рахунку СТО чи акта виконаних робіт (наведене відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній, зокрема, у постанові від 01.02.2018 у справі № 910/22886/16).

При цьому, у постанові від 20.03.2018 у справі № 911/482/17 Верховний Суд погодився з висновками судів попередніх інстанцій про те, що у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди суди повинні виходити з фактичної (реальної) суми, встановленої висновком автотоварознавчої експертизи, або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.

У постанові від 03.07.2019 у справі № 910/12722/18 Верховний Суд зазначив, що звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, що витрачена на відновлення транспортного засобу, а реальним підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику є платіжний документ про здійснення такої виплати. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 25.07.2018 у справі № 922/4013/17.

За умовами пункту 4.3 умов добровільного страхування, що є додатком №1 до публічної пропозиції щодо укладення договору добровільного страхування наземного транспорту (КАСКО) від 19.01.2020 (далі - Умови)з метою визначення розміру збитку, страхувальник одночасно з поданням документів, зазначених у п. 4.2 Умов, зобов`язаний надати страховику або його представнику ТЗ для визначення розміру збитку та/або проведення незалежної експертизи пошкоджень, яка здійснюється за рахунок страховика. Підписанням договору страхувальник надає страховику право замовляти та/або проводити оцінку ТЗ. Після складання дефектного акта (акта огляду) та фотографування пошкоджений транспортний засіб може бути направлено для ремонту на СТО, узгоджену із страховиком.

Розмір завданих збитків визначається після огляду ТЗ на підставі розрахунку страховика та/або на підставі експертної оцінки розміру збитків та/або кошторису вартості відновленого ремонту СТО погодженого зі страховиком з урахуванням документів, наданих страхувальником (п. 4.5 Умов).

В матеріалах справи міститься акт огляду транспортного засобу від 02.10.2021 (дефектна відомість), складений ПрАТ "СК "Уніка" та ремонтна калькуляція № 00461429 від 04.10.2021, складена за допомогою системи AUDATEX, містять дані про характер пошкоджень, заподіяних застрахованому транспортному засобу, чіткий опис пошкоджень ТЗ, а також відмітку про характер робіт та способи усунення пошкоджень.

Так, відповідно до ремонтної калькуляції № 00461429 від 04.10.2021, складеної з використанням програми AUDATEX, вартість відновлювального ремонту автомобіля "Opel Ampera", реєстраційний номер НОМЕР_1 , складає 32993,25 грн.

Колегія суддів звертає увагу на те, що визначення розміру збитків на підставі ремонтної калькуляції, складеній на основі комп`ютерної програми AUDATEX, не суперечить умовам чинного законодавства про оціночну діяльність, оскільки комп`ютерна програма AUDATEX рекомендована пунктом 59 додатку 6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 №142/5/2092, яка застосовується для визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу.

Таким чином, позивачем здійснено виплату страхового відшкодування у відповідності до положень умов договору добровільного страхування транспортного засобу, на підставі заяви №00461429 від 27.09.2021 про подію з ознаками страхового випадку, здійснено розрахунок страхового відшкодування на підставі ремонтної калькуляції №00461429 від 04.10.2021, яка була складена саме за допомогою комп`ютерної програми для складання калькуляцій відновлювального ремонту транспортних засобів AUDATEX, що виключає сумніви щодо невідповідності ремонтно-відновлювальних робіт характеру пошкоджень, а також їх вартості, та визначено суму страхового відшкодування в розмірі 20313,59 грн. з урахування коефіцієнту фізичного зносу, про що зазначено у страховому акті №00461429 від 07.10.2021.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що в ремонтній калькуляції №00461429 від 04.10.2021 помилково зазначено марку автомобіля - "Opel Ampera". Разом з тим, номер шасі НОМЕР_2 та реєстраційний номер НОМЕР_1 відповідають даним автомобіля "Chevrolet Volt"

З метою ідентифікації транспортного засобу згідно з п. 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 №142/5/2092, виробником транспортному засобу надається ідентифікаційний номер транспортного засобу VIN (Vehicle Identification Number) - структуроване поєднання літерно-цифрових позначень.

Згідно з п. 6.1 вказаної Методики, визначення типу, моделі, версії КТЗ, року його виготовлення, комплектності, укомплектованості, повної маси, робочого об`єму двигуна тощо проводиться на основі даних виробника КТЗ. Визначальним при цьому є ідентифікаційний номер VIN. Ідентифікаційний номер являє собою літерно-цифрове позначення, що складається із 17 знаків, умовно поділених на 3 частини.

Структура і зміст VIN-коду визначаються ДСТУ 3525-97 "Засоби транспортні дорожні. Маркування", які складаються з міжнародного коду виробника КТЗ (перші три символи), описової частини (подальші шість символів) і розпізнавальної частини (останні вісім символів). У разі визначення VIN-коду за цими стандартами передбачається використання арабських цифр і великих літер латинського алфавіту (за винятком літер: "I", "O", "Q").

VIN-код розміщується на нероз`ємних складових частинах кузова або шасі і на спеціально виготовлених номерних табличках (шильдиках).

Тип, модель КТЗ визначаються за міжнародним кодом виробника КТЗ, за описовою частиною VIN-коду (позиції з першої до дев`ятої) та за реєстраційними документами країни-виробника. Перші три символи VIN-коду, як правило, визначають географічну зону, коди країни і виробника КТЗ. Літерно-цифрові позначення в описовій частині VIN-коду (позиції з четвертої до дев`ятої) містять кодовані дані про тип автомобіля, його конструкцію, тип кузова, тип двигуна, конструкцію привода, робочий об`єм двигуна тощо (п.6.2 Методики).

Отже, ідентифікаційний номер транспортного засобу має прерогативне значення, оскільки є незмінним.

Виплативши страхове відшкодування ПрАТ "СК Уніка" набуло право вимоги до страховика винної особи у сумі виплаченого страхового відшкодування.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про правомірність вимог позивача про стягнення заборгованості у розмірі 17713,59 грн.

Згідно ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За положеннями ч. 1 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги та скасування рішення Господарського суду Харківської області від 25.08.2022 у справі №922/832/22 з прийняттям нового рішення про задоволення позову.

Відповідно ч. 14 ст. 129 ГПК України якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Практична реалізація цього принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 ГПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 ГПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (ст. 129 ГПК України).

Позивачем у суді першої інстанції заявлено до стягнення з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн, а в апеляційній інстанції - 3000,00 грн на правову допомогу за подання апеляційної скарги.

Згідно матеріалів справи інтереси позивача у суді першої інстанції представляла адвокат Білоконь Інна Вікторівна на підставі ордеру серія КС №138699 від 03.01.2022 виданого на підставі договору про надання правової допомоги №1/20Ю від 31.12.2020 Адвокатським бюро "Адвокатське бюро Олександра Лисова "Еквіт".

До позовної заяви позивачем надано договір №1/20ю від 31.12.2020 укладений між АБ "Адвокатське бюро Олександра Лисова "Еквіт" (бюро) та ПрАТ "Страхова компанія "Уніка" (клієнт), за умовами якого бюро приймає доручення клієнта та бере на себе зобов`язання надати клієнту правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором, зокрема, складання документів правового характеру та процесуальних документів; представництво та захист інтересів клієнта у судах усіх рівнів та інстанцій (п.1.1 договору).

Відповідно до п. 2.1 договору клієнт надає бюро, зокрема, такі повноваження: бути представником клієнта у судових органах України будь - якої ланки з усіма необхідними для того повноваженнями, які надані законом позивачеві, відповідачу, третій особі, у тому числі право пред`являти від імені клієнта та у його інтересах позов, підписувати та подавати від імені клієнта заяви, заперечення, клопотання, апеляційну скаргу та касаційну скаргу.

Безпосереднє представництво інтересів клієнта від імені бюро за цим договором здійснює адвокат Лисов О.О. (п. 2.2 договору). Бюро може залучати до виконання укладених ним договорів про надання правової допомоги інших адвокатів на договірних засадах (п. 2.3 договору).

Згідно п. 4.1 договору його ціна складається з вартості юридичних послуг, що зазначаються в додатковій угоді до цього договору. Така угода може бути викладена у формі додатку до договору, який набуває чинності з дня його підписання уповноваженими представниками сторін.

Вартість наданої юридичної допомоги бюро визначає самостійно після одержання від клієнта замовлення на надання юридичної допомоги, та виставляє клієнту відповідний рахунок (п. 4.2. договору).

За результатами надання юридичної допомоги складається акт прийому - передачі наданих послуг, що підписується представником кожної зі сторін. В акті прийому - передачі наданих послуг вказується обсяг наданої бюро юридичної допомоги, її вартість та ідентифікація (п. 4.5 договору).

Цей договір діє з моменту погодження сторонами усіх істотних умов і його підписання сторонами договору (п. 6.1 договору.)

Дія договору припиняється 31.12.2022 (п. 6.2 договору в редакції додаткової угоди №1 від 13.12.2021).

Згідно додатку №1 від 07.02.2022 до договору від 31.12.2020 клієнт доручає АБ "Адвокатське бюро Олександра Лисова "Еквіт" в особі заступника керуючого адвоката Білоконь І.В., надати послуги щодо проведення допустимих законодавством України дій, спрямованих на повернення заборгованості з боржників клієнта за цивільним або господарським судочинством за справами клієнта, зокрема, щодо суми страхового відшкодування у розмірі 20313,50 грн. за страховим актом №00461429, дата випадку -26.09.2021, страхувальник - АТ КБ "Приватбанк". За надання бюро клієнтові правової допомоги клієнт платить фіксовану суму гонорару адвоката у розмірі 6000,00 грн. за надання правової допомоги в суді першої інстанції по кожній справі з переліку, фіксована сума гонорару адвоката сплачується на підставі виставленого бюро клієнту рахунку, оплата гонорару здійснюється протягом 5 робочих днів (п. 1 додатку до догвору).

Бюро в інтересах клієнта, за потреби та необхідності, та/або на прохання клієнта можуть бути вчинені, але тарифікуються та оплачуються клієнтом тільки після вчинення таких дій окремо, зокрема, підготовка апеляційної скарги на рішення суду 1 інстанції та подання такої скарги до суду із розрахунку 1 година по кожній справі окремо, що тарифікуються за ціною 3000 грн. за одну повну або не повну годину роботи по кожній справі окремо (але не більше однієї години по кожній справі окремо) за даним пунктом правової допомоги (п.2 додатку до договору).

Факт та обсяг надання правової допомоги клієнту фіксується актом підписаним обома сторонами (п.5 додатку до договору).

07.02.2022 між сторонами складено акт надання послуг №17 за договором №1/20ю про надання правої допомоги від 31.12.2020, за яким загальна вартість робіт, а саме: надання правової допомоги в суді першої інстанції в фіксованій сумі гонорару по страховій справі №31141 (страховий акт 00461429) складає 6000,00 грн.

Згідно платіжного доручення №3170 від 14.02.2022 клієнтом сплачено бюро 6000,00 грн. за надання правової допомоги.

У суді апеляційної інстанції інтереси позивача представляла адвокат Білоконь Інна Вікторівна на підставі ордеру серії АА №1238444 від 22.09.2022 виданого на підставі договору про надання правової допомоги №1/20Ю від 31.12.2020 Адвокатським бюро "Адвокатське бюро Лисов "Еквіт".

До матеріалів апеляційної скарги окрім вищезазначеного договору №1/20ю про надання правової допомоги від 31.12.2020 та додаткової угоди до нього від 13.12.2021, позивачем надано акт надання послуг №146 від 22.09.2022 на суму 3000,00 грн., найменування робіт: підготовка та подання апеляційної скарги по справі №922/832/22 (страхова справа №31141, страховий акт №00461429), рахунок на оплату №146 від 14.09.2022 та платіжне доручення про сплату 3000,00 грн. на користь бюро.

Отже, заявлений позивачем розмір витрат щодо оплати вартості послуг на професійну правничу допомогу в суді першої та апеляційної інстанції відповідає фіксованій сумі, визначеній у договорі.

Колегія суддів зазначає, що у відповідності до норм чинного процесуального законодавства під час вирішення питання про розподіл витрати на професійну правничу допомогу суд:

1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині 4 статті 126 ГПК України, але лише за клопотанням іншої сторони;

2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 ГПК України.

Тобто критерії, визначені частиною 4 статті 126 ГПК України, враховуються за клопотанням заінтересованої сторони для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою наступного розподілу між сторонами за правилами частини 4 статті 129 цього Кодексу. Водночас критерії, визначені частиною 5 статті 129 ГПК України, враховуються для здійснення безпосередньо розподілу всіх судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною Верховним Судом України, зокрема, в постанові від 24.03.2021 у справі №922/2157/20, у додатковій постанові від 08.11.2022 у справі №910/13114/21 тощо.

Згідно з положеннями статті 126 ГПК України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Разом з тим, стаття 30 Закону "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачає, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та / або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст.30 Закону "Про адвокатуру і адвокатську діяльність". У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.

Розмір гонорару адвоката, встановлений сторонами у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу, витраченого представником, а отже є визначеним. За умов відсутності детального опису робіт та встановлення розміру гонорару адвоката сторонами у фіксованому розмірі, витрати на професійну правничу (правову) допомогу є підтвердженими належними та допустимими доказами і підлягають відшкодуванню. Відповідні висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеною в постановах Верховного Суду від 01.12.2021 у справі №910/14598/20, від 16.11.2022 у справі №912/2620/21 тощо.

За таких обставин, враховуючи, що позивач сплатив адвокатському бюро за представництво в суді першої та апеляційної інстанції 6000,00 грн та 3000,00 грн відповідно, тобто фіксовану суму, обумовлену договором, колегія суддів вважає вказаний розмір фактичних витрат на професійну правничу (правову) допомогу підтвердженим.

Згідно з ч.4 ст.126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За приписами ч.5 ст.126 ГПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 та постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 17.09.2020 у справі №904/3583/19, від 16.11.2022 у справі №916/2016/21 тощо.

У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі №905/1795/18, від 08.04.2020 у справі №922/2685/19, у додатковій постанові Верховного Суду від 15.11.2022 у справі №873/29/22 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, постанова від 16.11.2022 у справі №916/2016/21 тощо).

Такі критерії оцінки поданих заявником доказів суд застосовує з урахуванням особливостей кожної справи та виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, приписів статей 123 - 130 ГПК України та з урахуванням практики Європейського Суду з прав людини, що суди застосовують як джерело права згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".

Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", рішення у справі "Баришевський проти України", рішення у справі "Гімайдуліна і інші проти України", рішення у справі "Двойних проти України", рішення у справі "Меріт проти України").

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін.

Як вбачається з матеріалів справи, у межах представництва інтересів позивача в суді першої та апеляційної інстанції адвокат Білоконь І.В. фактично виконала дві дії: подала позов та апеляційну скаргу.

При цьому, колегія суддів зважає на те, що дана справа за ціною позову є малозначною, не є складною, не вимагає вивчення великої кількості законів чи інших нормативно-правових актів, які підлягають застосуванню, а також не вимагає дослідження значної кількості документів.

За таких обставин, заявлений представником позивача до відшкодування розмір витрат на правову допомогу у суді першої та апеляційної інстанції в загальному розмірі 9000,00 грн., при ціні позову 17713,59 грн., тобто більш ніж 50% від ціни позову, на думку колегії суддів, не узгоджується з вищенаведеними вимогами чинного законодавства щодо розумності, співмірності та необхідності відповідних витрат.

Встановлення судом тих обставин, що рівень складності справи не вимагав значного обсягу правничої допомоги, в тому числі такого обсягу, який зазначений адвокатом в акті виконаних робіт (надання послуг), є підставою для зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають стягненню з іншої сторони. Відповідний висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.06.2021 у справі № 550/936/18.

Отже, з урахуванням вищенаведених обставин, критеріїв розумності, співмірності та необхідності витрат на правову допомогу, колегія суддів дійшла висновку про стягнення з відповідача на користь позивача вказаних витрат у сумі 4500,00 грн, з яких 3000,00 грн витрат за надання правової допомоги позивачу під час розгляду справи в суді першої інстанції та 1500,00 грн витрат за надання правової допомоги позивачу під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 281-284 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УНІКА" задовольнити.

Рішення Господарського суду Харківської області від 25.08.2022 у справі №922/832/22 скасувати.

Прийняти нове рішення.

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Акціонерного товариства "Страхова компанія "МЕГА-ГАРАНТ" (61057, м. Харків, вул. Донця - Захаржевського, 6/8, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УНІКА" (04112, місто Київ, вул. Теліги Олени, будинок 6 літ. В, ) 17713,59 грн. страхового відшкодування, 2481,00 грн. судового збору за подання позову, 3721,50 грн. судового збору за подання апеляційної скарги, 3000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції та 1500,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.О. Крестьянінов

Суддя В.О. Фоміна

Суддя О.В. Шевель