ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" листопада 2022 р. Справа№ 920/266/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко А.І.

суддів: Михальської Ю.Б.

Скрипки І.М.

секретар судового засіданні: Бендюг І.В.,

за участю представників учасників справи: згідно протоколу судового засідання від 22.11.2022,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Державного виконавця Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) Ліщинського О.В.

на ухвалу Господарського суду Сумської області

від 26.05.2022 (повний текст складено 31.05.2022)

у справі №920/266/19 (суддя Котельницька В.Л.)

за позовом Першого заступника керівника Конотопської місцевої прокуратури

в інтересах держави в собі позивача Державної екологічної інспекції у Сумській області

до Публічного акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України"

про стягнення 3 879 579,79 грн,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Сумської області від 18.11.2019 у справі №920/266/19 позов задоволено.

За рішенням суду присуджено до стягнення з Публічного акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" 3879579,79 грн збитків, завданих державі внаслідок наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, здійснених філією ПАТ "Державна продовольчо-зернова корпорація України" "Буринський елеватор" в період з 27.03.2017 по 31.12.2017 зарахувавши вказані кошти на рахунок (код 24062100, р/р 0002, код ОКПО - 37970593, МФО 837013 в ГУДКСУ у Сумській області) з подальшим перерахуванням 1163873,94 грн (30%) - до спеціального фонду Державного бюджету України; 775915,96 грн (20%) - до спеціального фонду обласного бюджету Сумської обласної ради; 1939789,90 грн (50%) - до спеціального фонду місцевого бюджету Буринської міської ради Сумської області. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Державна продовольчо- зернова корпорація України" (01033, м. Київ, вул. Саксаганського, 1; ) на користь прокуратури Сумської області (одержувач - прокуратура Сумської області, , рахунок №2983 в ДКСУ м. Київ, МФО 820172) 58193,70 грн витрат по сплаті судового збору.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 24.09.2020 апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" задоволено частково, рішення Господарського суду Сумської області від 18.11.2019 у справі №920/266/19 скасовано. Залишено без розгляду позов першого заступника керівника Конотопської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Сумській області до Публічного акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" про стягнення 3879579,79 грн. Стягнуто з Прокуратури Сумської області на користь Акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 87290,55 грн.

20.10.2020 на примусове виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 24.09.2020 Господарським судом Сумської області виданий судовий наказ.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 30.03.2021 касаційну скаргу Київської міської прокуратури задоволено частково, постанову Північного апеляційного господарського суду від 24.09.2020 у справі №920/266/19 скасовано, справу №920/266/19 направлено на новий апеляційний розгляд до Північного апеляційного господарського суду.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 06.07.2021 апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" на рішення Господарського суду Сумської області від 18.11.2019 у справі №920/266/19 залишено без задоволення, а рішення Господарського суду Сумської області від 18.11.2019 у справі №920/266/19 залишено без змін.

02.08.2021 на примусове виконання рішення Господарського суду Сумської області від 18.11.2019 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 06.07.2021 судом видані відповідні накази.

Постановою Верховного Суду від 16.12.2021 у справі №920/266/19 касаційну скаргу Акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" залишено без задоволення, а постанову Північного апеляційного господарського суду від 06.07.2021 у справі № 920/266/19 - без змін.

У той же час, 09.11.2021 Публічне акціонерне товариство "Державна продовольчо-зернова корпорація України" електронною поштою направлено до Господарського суду Сумської області скаргу від 08.11.2021 №130-2-194257 на рішення державного виконавця (вх №4001 від 09.11.2021), відповідно до якої скаржник просить визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ліщинського Олексія Валерійовича від 26.10.2021 про відкриття виконавчого провадження №67273470.

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 26.05.2022 у справі №920/266/19 задоволено скаргу представника відповідача на рішення державного виконавця, визнано неправомірною та скасовано постанову державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ліщинського Олексія Валерійовича від 26.10.2021 про відкриття виконавчого провадження №67273470.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, державний виконавець Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) Ліщинського О.В. (далі - держаний виконавець) звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою. У якій просить оскаржувану ухвалу скасувати, та постановити нове рішення. Яким у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" відмовити у повному обсязі. Мотивуючи свої вимоги порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що державний виконавець, при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження з начебто порушенням принципу територіальності, істотно не порушив права боржника щодо наявності та стягнення боргу відповідно до наказу у справі №920/266/19.

Так, державний виконавець вказує, що ним проведено всі необхідні дії, спрямовані на примусове виконання рішення суду боржником, внаслідок чого основний борг, виконавчий збір та витрати на ведення виконавчого провадження стягнуто з боржника у повному обсязі. У зв`язку з чим, 06.07.2022 державним виконавцем, керуючись вимогами частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження 67273470 та направлено сторонам провадження. За доводами апелянта, після закінчення виконавчого провадження, державним виконавцем не проводилось жодних виконавчих дій, знято усі арешти та інші заходи примусового характеру, що на думку скаржника, свідчить про відсутність підстав на оскарження постанови про відкриття виконавчого провадження №67273470.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.09.2022 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Тищенко А.І., суддів Михальської Ю.Б., Скрипки І.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.10.2022 витребувано з Господарського суду Сумської області матеріали справи №920/266/19.

Відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги Державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ліщинського О.В. на ухвалу Господарського суду Сумської області від 26.05.2022 у справі №920/266/19 до надходження матеріалів справи з Господарського суду Сумської області.

06.10.2022 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів від Публічного акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" надійшло клопотання про відмову у відкритті апеляційного провадження з тих підстав, що апелянтом не зазначено жодних підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Сумської області від 26.05.2022 у справі № 920/266/19.

12.10.2022 на адресу Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 920/266/19.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.10.2022 апеляційну скаргу залишено без руху, апелянту надано строк для усунення недоліків, а саме для надання доказів направлення копії апеляційної скарги іншим учасникам у справі № 120 від 02.10.2022 та №112 від 01.10.2022, а також копії опису вкладення.

28.10.2022 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів від Міністерства оборони України на виконання ухвали Північного апеляційного господарського суду від 17.10.2022 у справі № 920/266/19 електронною поштою надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги з додатками, а саме доказами направлення копії апеляційної скарги іншим учасникам у справі Державній екологічної інспекції у Сумській області та Публічному акціонерному товариству "Державна продовольчо-зернова корпорація України", копії описів вкладень. Також від апелянта надійшла заява про поновлення процесуального строку з обґрунтуванням та уточненням.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.11.2022 поновлено Державному виконавцю Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ліщинському О.В. строк подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Сумської області від 26.05.2022 у справі № 920/266/19; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ліщинського О.В. на ухвалу Господарського суду Сумської області від 26.05.2022 у справі № 920/266/19; справу № 920/266/19 призначено до розгляду на 22.11.2022 на 14:00 год.

У судове засідання, призначене на 22.11.2022, представники прокуратури, позивача та ВДВС не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується довідкою про доставку електронного документа першому заступнику керівника Конотопської місцевої прокуратури, позивачу, державному виконавцю та Шевченківському відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ).

В апеляційній скарзі, державний виконавець просив розглянути справу без участі представника Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ).

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 120 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи ( його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (частина третя статті 202 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частини 2 статті 342 Господарського процесуального кодексу України неявка державного виконавця, не перешкоджає розгляду скарги, поданої представником відповідача.

З огляду на викладене та враховуючи, що явку представників учасників справи обов`язковою не визнавалась, колегія приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності представників прокуратури, позивача та державного виконавця, оскільки вони не скористалися своїми правами, передбаченими статтею 42 Господарського процесуального кодексу України.

Заперечуючи проти вимог апеляційної скарги, відповідач подав відзив, у якому просив апеляційну скаргу державного виконавця залишити без задоволення, оскаржувану ухвалу - без змін.

Як вбачається з матеріалів справи, відзивів на апеляційну скаргу від інших учасників справи надано не було, що, в свою чергу, не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції, відповідно до частини 3 статті 263 Господарського процесуального кодексу України.

У відповідності до вимог частин 1, 2, 4, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженої ухвали, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно з частиною 1 статті 18 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до статті 326 Господарського процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими для виконання на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до частини 1 статті 327 Господарського процесуального кодексу України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначаються Законом України "Про виконавче провадження".

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження".

Положеннями статті 2 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

За приписами частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями частини 1 статті 5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно зі статтею 13 Закону України "Про виконавче провадження" під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Відповідно до статті 341 Господарського процесуального кодексу України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права.

Як встановлено судом, постанова про відкриття виконавчого провадження від 26.10.2021 ВП №67273470 отримана боржником 05.11.2021, про що свідчить копія конверту та роздруківка трекінг-відправлення з сайту ПАТ «Укрпошта», додані до скарги представником відповідача. Сама скарга електронною поштою надіслана суду 09.11.2021.

Таким чином, скаржник звернувся до суду з даної скаргою з дотриманням вимог статті 341 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з чим зазначена скарга прийнята судом до розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що 26.10.2021 державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ліщинським Олексієм Валерійовичем прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №67273470, згідно з якою відкрито виконавче провадження з виконання наказу №920/266/19, виданого 02.08.2021 Господарським судом Сумської області про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» заборгованості у розмірі 3879579,79 грн; зобов`язано боржника, протягом 5 робочих днів, подати декларацію про доходи та майно і попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей; стягнуто з боржника виконавчий збір/основну винагороду приватного виконавця у розмірі 387957.98 гривня (UAH) та витрати на ведення виконавчого провадження - 450,00 грн; копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження.

26.10.2021 постановою ВП №67273470 про арешт коштів боржника постановлено накласти арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику: Публічному акціонерному товариству «Державна продовольчо-зернова корпорація України», м. Київ, вул. Саксаганського, 1, .

Крім того, державним виконавцем надіслано до АТ КБ «Приватбанк» та АТ «Універсал Банк» вимогу на отримання інформації, яка містить банківську таємницю, згідно з якою державний виконавець зобов`язав надати інформацію стосовно наявності та/або стану рахунків Публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України».

Як вбачається з матеріалів справи, постанова від 26.10.2021 про відкриття виконавчого провадження №67273470 (далі - ВП №67273470) була відправлена державним виконавцем 02.11.2021, що підтверджується копією конверта та роздруківкою трекінг-відправлення з сайту ПАТ «Укрпошта».

05.11.2021 відповідач отримав постанову державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ліщинського Олексія Валерійовича від 26.10.2021 про відкриття виконавчого провадження ВП №67273470 з примусового виконання наказу від 02.08.2021 у справі №920/266/19.

Як зазначає скаржник, отримавши доступ до виконавчого провадження за допомогою Автоматизованої системи виконавчого провадження (далі - АСВП), боржником встановлено, що окрім постанови про відкриття виконавчого провадження державним виконавцем Ліщинським О.В. 26.10.2021 також винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, про стягнення виконавчого збору та постанова про арешт коштів боржника.

Частиною 1 статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Згідно зі статтею 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді. У заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо).

Як встановлено судом, місцезнаходженням акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" є м. Київ, вул. Саксаганського, 1, що територіально відноситься до Печерського району м. Києва (інформація з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців додана відповідачем як додаток до скарги ). Згідно з інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців місцезнаходженням реєстраційної справи відповідача є Печерська районна в місті Києві державна адміністрація.

Згідно з частиною 3 статті 29 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» реєстраційна справа в паперовій формі зберігається у суб`єкта державної реєстрації за місцезнаходженням юридичної особи, громадського формування, фізичної особи - підприємця: щодо юридичної особи (крім громадського формування та релігійної організації) та фізичної особи - підприємця - у виконавчих органах міської ради міст обласного та/або республіканського Автономної Республіки Крим значення, Київській, Севастопольській міських, районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністраціях.

Оскільки реєстраційна справа Публічного акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" перебуває у Печерській районній в місті Києві державній адміністрації, таким чином місцезнаходження боржника за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, 1 територіально відноситься до Печерського району міста Києва.

У наказі Господарського суду Сумської області від 02.08.2021 у справі №920/266/19 місцезнаходженням боржника зазначено: 01033, м. Київ, вул. Саксаганського, 1, жодних відомостей проте, що AT «ДПЗКУ» має майно на території Шевченківського району стягувачем до матеріалів справи не надано.

Згідно з пунктом 10 частини 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Отже, за наведених вище обставин державний виконавець Ліщинський Олексій Валерійович повинен був повернути виконавчий документ стягувачу без прийняття до виконання.

Відповідно до матеріалів справи, станом на дату відкриття Шевченківським відділом державної виконавчої служби у місті Києві виконавчого провадження №67273470 на виконанні у Печерському відділі державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебували виконавчі провадження №66532675, №66463130, №66532733, №66462957, №65261402, №64518833, №65924753, №66502148 про стягнення коштів з Публічного акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" (роздруківка з Єдиного реєстру боржників та скріншот інтернет сторінки Єдиного реєстру боржників додані відповідачем до скарги).

Згідно зі статтею 30 Закону України «Про виконавче провадження» виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження.

Пунктом 14 Розділу III Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 №512/5 визначено, що наявність або відсутність іншого виконавчого провадження чи зведеного виконавчого провадження щодо одного й того самого боржника державний виконавець перевіряє за даними автоматизованої системи виконавчого провадження при відкритті виконавчого провадження.

У зв`язку з відкриття виконавчого провадження державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ліщинським Олексієм Валерійовичем була порушена черговість задоволення вимог стягувачів.

Отже, матеріалами справи підтверджено та скаржником доведено, що державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ліщинським Олексієм Валерійовичем при прийнятті постанови про відкриття виконавчого провадженні від 26.10.2021 ВП №67273470 порушено норми пункту 10 частини 4 статті 4, частини 1 статті 24, статті 28, статті 30 Закону України «Про виконавче провадження».

Доводи апелянта стосовно того, що при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження, державний виконавець істотно не порушив права боржника щодо наявності та стягнення боргу відповідно до наказу у справі №920/266/19, не заслуговують на увагу, оскільки відкриття виконавчого провадження не уповноваженою особою прямо суперечить Конституції України (ст. 19), що не може свідчити про неістотність порушення прав боржника у такому випадку.

Колегія суддів критично відноситься до доводів апелянта стосовно того, що Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань не є офіційним джерелом, з огляду на наступне.

Пунктом 2 частини 1 статті 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» визначено, що витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - витяг) - це документ у паперовій або електронній формі, що сформований програмним забезпеченням Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань за зазначеним заявником критерієм пошуку та містить відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, які є актуальними на дату та час формування витягу або на дату та час, визначені у запиті, або інформацію про відсутність таких відомостей у цьому реєстрі.

Пунктом 4 частини 1 статті 1 Закону передбачено, що державна реєстрація юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців (далі - державна реєстрація) - офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, засвідчення факту наявності відповідного статусу громадського об`єднання, професійної спілки, її організації або об`єднання, політичної партії, організації роботодавців, об`єднань організацій роботодавців та їхньої символіки, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, про юридичну особу та фізичну особу - підприємця, а також проведення інших реєстраційних дій, передбачених цим Законом.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» держатель Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - держатель Єдиного державного реєстру) - Міністерство юстиції України, яке вживає організаційних заходів, пов`язаних із забезпеченням функціонування Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Згідно статті 4 означеного Закону державна реєстрація базується на таких основних принципах, зокрема:

- обов`язковості державної реєстрації в Єдиному державному реєстрі;

- публічності державної реєстрації в Єдиному державному реєстрі та документів, що стали підставою для її проведення;

- врегулювання відносин, пов`язаних з державною реєстрацією, та особливостей державної реєстрації виключно цим Законом;

- єдності методології державної реєстрації;

- об`єктивності, достовірності та повноти відомостей у Єдиному державному реєстрі;

- відкритості та доступності відомостей Єдиного державного реєстру.

За вказаних обставин, колегія суддів дійшла до висновку про те, що відомості щодо місцезнаходження відповідача, взяті судом з ЄДРПОУ є об`єктивними, достовірними та повними.

При цьому, суд звертає увагу, що державний виконавець сам не вказує, з яких офіційних джерел черпає інформацію для встановлення місцезнаходження учасників виконавчого провадження.

Враховуючи наведене вище колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо задоволення скарги відповідача на рішення державного виконавця (вх №4001 від 09.11.2021).

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному та повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд погоджується із висновками місцевого суду як законними, обґрунтованими обставинами й матеріалами справи, детальний аналіз яких, як і нормативне обґрунтування прийнятої ухвали наведено місцевим судом, підстав для скасування його не знаходить. Доводи апелянта по суті його скарг в межах заявлених вимог, як безпідставні й необґрунтовані не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджуються жодними доказами по справі й не спростовують викладених в оскаржуваній ухвалі висновків.

Оцінюючи вищенаведені обставини, колегія приходить до висновку, що ухвала Господарського суду Сумської області від 26.05.2022 у справі №920/266/19 обґрунтована, відповідає обставинам справи і чинному законодавству, а, отже, підстав для її скасування не вбачається, у зв`язку з чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 129, 269, 270, 273, пунктом 1 частини 1 статті 275, статтями 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу державного виконавця Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) Ліщинського О.В. на ухвалу Господарського суду Сумської області від 26.05.2022 у справі №920/266/19 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Сумської області від 26.05.2022 у справі №920/266/19 залишити без змін.

Матеріали справи № 920/266/19 повернути до Господарського суду Сумської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у порядку, передбаченому статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено: 29.11.2022.

Головуючий суддя А.І. Тищенко

Судді Ю.Б. Михальська

І.М. Скрипка