ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2022 року Справа № 918/67/22

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючий суддя Тимошенко О.М., суддя Юрчук М.І. , суддя Миханюк М.В.

секретар судового засідання Цвіркун О.О.

за участю представників:

позивача: Оксенюк Я.О.,

відповідача: Беркута Є.В.,

третьої особи: Кулик Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях на рішення Господарського суду Рівненської області, ухвалене 20.07.2022 суддею Романюк Ю.Г. у м. Рівне (повний текст рішення складено 27.07.2022) у справі № 918/67/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Лебедний - Буд"

до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - Південного міжрайонного управління водного господарства

про визнання протиправним та скасування наказу

ВСТАНОВИВ:

ТзОВ "Лебедний - Буд" звернулося до Господарського суду Рівненської області із позовом до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - Південне міжрайонне управління водного господарства про визнання протиправним (незаконним) та скасування наказу № 919 від 31.08.2021 "Про прийняття рішення про відмову у продовженні договору оренди" та визнання укладеним договору про внесення змін до договору оренди державного майна № 1661 від 18.12.2018 щодо продовження договору без проведення аукціону (шляхом викладення в новій редакції) згідно з примірним договором оренди, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження примірних договорів оренди державного майна" № 820 від 12.08.2020 у доданій до позовної заяви редакції.

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 20.07.2022 у справі № 918/67/22 позов ТзОВ "Лебедний - Буд" задоволено повністю. Визнано протиправним (незаконним) та скасовано наказ Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях № 919 від 31.08.2021 "Про прийняття рішення про відмову у продовженні договору оренди". Визнано укладеним між ТзОВ "Лебедний - Буд", Регіональним відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях та Південним міжрайонним управлінням водного господарства Договір про внесення змін до Договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 1661 від 18.12.2018 щодо продовження договору без проведення аукціону (шляхом викладення в новій редакції) згідно з примірним договором оренди, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження примірних договорів оренди державного майна" № 820 від 12.08.2020 (у відповідній редакції).

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить останнє скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги відповідач вказав про те, що рішення місцевого господарського суду прийняте із неповним з`ясуванням усіх фактичних обставин справи, що призвело до прийняття не обґрунтованого і незаконного рішення із порушенням норм матеріального та процесуального права.

Від Південного міжрайонного управління водного господарства на адресу суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого третя особа підтримала її вимоги, та просила суд задоволити останню, а оскаржуване рішення скасувати.

Від позивача на адресу суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого останній просить залишити без змін оскаржуване у даній справі рішення, а апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення.

Окрім того, позивачем на адресу суду було надіслано заперечення на відзив третьої особи, відповідно до яких позивач просив аргументи Південного міжрайонного управління водного господарства, викладені у відзиві на апеляційну скаргу до уваги не брати, та апеляційну скаргу залишити без задоволення.

В судовому засіданні представники відповідача та третьої особи вимоги апеляційної скарги підтримали у повному обсязі, просили останню задоволити, а оскаржуване рішення скасувати.

Представник позивача вимоги скарги заперечив з підстав, викладених у відзиві, просив останню залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзивів на неї, заслухавши представників сторін та третьої особи у судовому засіданні, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського судів дійшла наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що 18.12.2018 між позивачем та відповідачем укладено договір оренди державного майна № 1661-2018 (зі змінами).

Предметом даного договору є строкове платне користування державним нерухомим майном: вбудовані приміщення, № 14, 15, 16 площею 33,7 кв. м., та коридор № 1 площею 14, 58 кв. м., що розташовані за адресою: Рівненська область м. Рівне, вул. Князя Романа, 9 та перебуває на балансі Регіонального офісу водних ресурсів у Рівненській області. В силу п. 1.2 договору, майно передається в оренду з метою розміщення офісу. Вказаний договір з відповідачем було укладено шляхом вивчення попиту, тобто без проведення конкурсу.

Згодом, 10.09.2019 договором про внесення змін до договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 1661-2018 від 18.12.2018, було внесено зміни до пунктів 2.2 та 10.7 договору, а саме: "2.2. Передача майна в оренду не тягне за собою виникнення в орендаря права власності на це майна. Власником орендованого майна залишається держава, а орендар користується ним протягом строку оренди.". "10.7 Поліпшення майна, зроблені орендарем за згодою орендодавця, які не можна відокремити без шкоди майна, органом приватизації не компенсуються, крім випадків приватизації об`єкта у відповідності до чинного законодавства України. Поліпшення майна, зроблені орендарем без згоди орендодавця, є власністю держави та їх вартість компенсації не підлягає".

Окрім того, вищезазначеним договором про внесення змін до договору, розділ 6 договору № 1661-2018 було доповнено пунктом 6.5 наступного змісту: "6.5. Приватизувати орендоване майно згідно чинного законодавства".

Пунктом 2 договору про внесення змін до договору визначено, що усі інші умови договору оренди № 1661-2018 від 18.12.2018 залишаються без змін, і сторони підтверджують по них свої зобов`язання.

26.12.2019 договором про внесення змін до договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 1661-2018 від 18.12.2018, було внесено зміни до пункту 1.1 договору, а саме: "Орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування державне нерухоме майно: вбудовані приміщення № 14, 15, 16, площею 33, 7 кв.м. та коридор № 1, площею 14, 58 кв.м., реєстровий номер 21085555.328.АААБДЛ831. розміщене за адресою: Рівненська область, м. Рівне, вул. Князя Романа, 9, що перебуває на балансі Рівненського міжрайонного управління водного господарства (далі - Балансоутримувач), вартість якого визначено згідно з висновком про вартість на 30 вересня 2018 року і становить 342790 грн. без ПДВ.

Сторони встановили та погодили, що умови договору про внесення змін до договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 1661-2018 від 18.12.2018, застосовуються до відносин між сторонами з 01.08.2019, згідно п. 3 ст. 631 ЦК України.

Пунктом 2 договору про внесення змін до договору визначено, що усі інші умови договору оренди № 1661-2018 від 18.12.2018 залишаються без змін, і сторони підтверджують по них свої зобов`язання;

10.03.2020 договором про внесення змін до договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 1661-2018 від 18.12.2018, було внесено зміни до пункту 1.1 договору, а саме: "Орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування державне нерухоме майно: вбудовані приміщення № 14, 15, 16, площею 33,7 кв. м. та коридор №1, площею 14, 58 кв.м., реєстровий номер 21085555.328.АААБДЛ831, розміщене за адресою: Рівненська область, м. Рівне, вул. Князя Романа, 9, що перебуває на балансі Південного міжрайонного управління водного господарства (далі - балансоутримувач), вартість якого визначено згідно з висновком про вартість на 30 вересня 2018 року і становить 342790 грн. без ПДВ.

Згідно п. 10.1 договору, цей договір укладено на два роки одинадцять місяців, що діє з 18.12.2018 по 18.11.2021.

Згідно п. 3.1 договору, орендна плата визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 № 786 (зі змінами) і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку листопад 2018 року - 5302, 47 грн.

В силу п. 3.6 договору, орендна плата перераховується таким чином: 50% - до Державного бюджету за рахунок УК у м. Рівному р/р 7002, код одержувача 38012714, банк одержувача - Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, код платежу 22080200; 50% - балансоутримувачу щомісяця не пізніше 15 числа місяця наступного за звітним, відповідно до пропорцій розподілу, установлених Методикою розрахунку і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж.

Згідно п. 3.7. договору, орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації стягується до Державного бюджету та балансоутримувачу у визначеному пунктом 3.6 співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату перерахування пені в сумі заборгованості за кожний день прострочення, перерахування орендної плати.

01.02.2020 вступив в дію Закон України "Про оренду державного та комунального майна" № 157-ІХ від 03.10.2019 в новій редакції.

18.08.2021 позивач звернувся до відповідача із заявою вих. № 18/08-21 про продовження строку договору оренди державного майна без проведення аукціону.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", рішення про відмову у продовженні договору оренди може бути прийнято: у випадках, передбачених статтею 7 цього Закону; якщо орендоване приміщення необхідне для власних потреб балансоутримувача, які обґрунтовані у письмовому зверненні балансоутримувача, поданому ним орендарю; якщо орендар, який бажає продовжити договір оренди майна в порядку, встановленому ч. 2 ст. 18 цього Закону, не надав звіт про оцінку об`єкта оренди у визначений цим Законом строк; якщо орендар порушував умови договору оренди та не усунув порушення, виявлені балансоутримувачем або орендодавцем у строк, визначений у приписі балансоутримувача та/або орендодавця; якщо орендар допустив прострочення сплати орендної плати на строк більше трьох місяців; якщо орендар станом на дату довідки балансоутримувача, передбаченої частиною шостою статті 18 цього Закону, має заборгованість зі сплати орендної плати або не здійснив страхування об`єкта оренди, чи має заборгованість зі сплати страхових платежів.

На підставі вищевикладеного відповідачем було прийнято наказ № 919 від 31.08.2021 "Про прийняття рішення про відмову у продовженні договору оренди".

Як зазначено в тексті наказу, останній приймається у зв`язку із допущенням орендарем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Лебединий-Буд" (ідентифікаційний код 42122814) прострочення сплати орендної плати на строк більше трьох місяців за договором оренди державного майна від 18.12.2018 року № 1661-2018.

Листом № 11-02.2-2944 від 31.08.2021 відповідач повідомив позивача про відповідне прийняте рішення.

З огляду на викладене, не погодившись зі змістом вищезазначеного наказу, ТзОВ "Лебединий-Буд" звернулося до господарського суду із відповідним позовом. При цьому позивач відмічає, що відповідачем в оскаржуваному наказі не зазначено періодів прострочення сплати орендної плати, а відтак звертає увагу на існування таких обставин протягом березня - липня 2020 року. Разом з цим вказує, що це період введення та існування карантинних обмежень, протягом якого між позивачем та відповідачем велися перемовини щодо надання позивачу знижки зі сплати орендної плати або взагалі звільнення від її сплати.

Із оскаржуваного рішення вбачається, що суд першої інстанції дійшов до висновку про те, що оцінка правовідносин щодо сплати позивачем орендної плати за договором № 1661 у спірний період (березень-липень 2020) надана у рішенні Господарського суду Рівненської області від 30.05.2022 у справі № 918/57/22, яке набрало законної сили. Зокрема, рішенням у даній справі було стягнуто з Державного бюджету України на користь ТОВ "Лебединий -Буд" надмірно сплачену орендну плату за період з 12.03.2020 по 18.06.2021 в сумі 22216,12 грн, а також сплачену пеню в сумі 718,82 грн.

За вказаних обставин місцевим господарським судом встановлено, що станом на дату заяви ТОВ "Лебединий-Буд" від 18.08.2021 № 18/08-21, заборгованість позивача за період березень-червень 2020 року не була підтверджена, оскільки між сторонами існував спір з підстав та розміру її нарахування. А саме, позивач вважав, що з 12.03.2020 нарахування орендної плати за договором повинно здійснюватись орендодавцем у розмірі 50% від розміру орендної плати у зв`язку з прийняттям постанови КМУ № 611 від 15.07.2020 "Деякі питання сплати орендної плати за державне майно під час дії карантину".

Виходячи з викладеного суд першої інстанції дійшов висновку, що в період березень-червень 2020 року у ТОВ "Лебединий-Буд" була відсутня прострочена заборгованість більше ніж на 3 місяці, що стало підставою для прийняття відповідачем наказу № 919, а навпаки - у позивача за вказаний період існувала переплата у вигляді надмірно сплаченої суми орендної плати, яка підлягала поверненню позивачу.

Відтак, оскаржуваний наказ № 919 прийнятий за відсутності підтвердженої заборгованості відповідача за 3 місяці і більше, а тому на підставі ст. 21 ЦК України суд дійшов висновку, що наказ є незаконним, порушує право позивача на продовження Договору оренди державного майна від 18.12.2018 № 1661 та підлягає скасуванню.

З даного приводу судом апеляційної інстанції зазначається слідуюче.

Зосередившись на твердженнях позивача щодо можливого періоду прострочення орендних платежів протягом березня-липня 2020 року та надаючи оцінку фактичним обставинам в цей період, місцевий господарський суд не дослідив та не надав оцінки поданим відповідачем до відзиву доказам, а саме - довідці про стан надходження орендної плати по договору оренди від 18.12.2018 № 1661-2018 станом на 14.03.2022 (а.с. 167 т. 1). Остання містить відомості щодо нарахованої орендної плати, а також фактично сплаченої орендарем із зазначенням дат та номерів платіжних доручень позивача за весь період дії договору.

Як вбачається зі змісту вказаної довідки, починаючи з лютого 2019 по серпень 2019 позивач щомісячно здійснював орендні платежі. Натомість послідуючі платежі за вересень, жовтень, листопад, грудень 2019 та січень 2020 не здійснювались, а заборгованість за вказані місяці сплачена лише 12.02.2020 в розмірі 13032,36 грн. та 827,56 грн. нарахованої пені (платіжне доручення № 10 від 12.02.2020).

Тобто, вказаною довідкою підтверджується факт прострочення позивачем сплати орендних платежів протягом 5 місяців - з вересня 2019 по лютий 2020.

У відповіді на відзив позивач лише вказав, що вважає зазначений документ неналежним та недопустимим доказом, оскільки довідка балансоутримувача № 462/04-11 від 30.08.2021 не містить інформації про прострочення сплати орендної плати.

Судова колегія в даному випадку враховує, що довідка балансоутримувача № 462/04-11 від 30.08.2021 взагалі не містить інформації щодо помісячно нарахованої орендної плати, комунальних платежів та інформації щодо здійснених платежів, а тому не може слугувати противагою довідці про стан надходження орендної плати відповідача. Відповідно заперечення позивача в цій частині є безпідставними.

Викладене свідчить про те, що факт прострочення орендних платежів більше ніж на 3 місяці існував в період дії договору оренди, і цей факт позивачем не спростовано належними доказами (платіжними дорученнями тощо). Твердження позивача про незаконність наказу № 919 через відсутність вказаних періодів прострочення є необгрунтованим, оскільки останній мав достеменно знати коли і в яких сумах він здійснював орендні платежі. Відповідно для спростування підстави, за якою позивачу було відмовлено в продовженні дії договору, останньому необхідно було подати докази своєчасного здійснення орендних платежів протягом дії договору оренди. Однак таких доказів матеріали справи не містять.

За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оспорюваний наказ Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях № 919 від 31.08.2021 "Про прийняття рішення про відмову у продовженні договору оренди" є законним і підстав для його скасування не має. Протилежного позивачем не доведено.

Отже в задоволенні позову в цій частині слід відмовити за безпідставністю та недоведеністю. Оскільки вимога про визнання укладеним договору про внесення змін до договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 1661 від 18.12.2018 є похідною від вимоги про визнання протиправним (незаконним) та скасування наказу № 919, остання також не підлягає задоволенню.

Разом з цим судом апеляційної інстанції відмічається, що згідно ч. 2 ст. 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", без проведення аукціону можуть бути продовжені договори, які: укладені та продовжуються вперше, за умови, якщо строк оренди за такими договорами становить п`ять років або менше. В силу ч. 3 ст. 9 цього Закону, строк договору оренди не може становити менше п`яти років, крім випадків, визначених Порядком передачі майна в оренду. Відтак, суд першої інстанції, задовольняючи похідну позовну вимогу, визнав укладеним договір про внесення змін до договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності на строк менше 5 років, чим порушив вимоги ч. 3 ст. 9 Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

За змістом пункту 2 частини 1 статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право повністю або частково скасувати судове рішення.

Відповідно до частини 1 статті 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи вищенаведене, судова колегія дійшла висновку про те, що апеляційна скарга Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду Рівненської області від 20.07.2022 у справі № 918/67/22 - скасуванню з підстав нез`ясування обставин, що мають значення для справи та неправильним застосуванням норм матеріального права, з прийняттям нового рішення про відмову у позові.

За результатами розгляду апеляційної скарги суд здійснює новий розподіл судових витрат.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання позову залишаються за позивачем. В свою чергу витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд рішення суду першої інстанції у даній справі у також покладаються на ТзОВ "Лебедний - Буд".

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях задоволити.

2. Рішення Господарського суду Рівненської області від 20 липня 2022 року у справі № 918/67/22 скасувати. Прийняти нове рішення.

В позові відмовити.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лебедний - Буд" (33022, Рівненська область, м. Рівне, пр. Князя Романа, 9, код 42122814) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях (33001, Рівненська область, м. Рівне, вул. П.Могили, 24, код 42956062) - 7443 грн. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

4. Господарському суду Рівненської області на виконання постанови видати наказ.

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.

6. Справу № 918/67/22 повернути Господарському суду Рівненської області.

Повний текст постанови складено "07" грудня 2022 року.

Головуючий суддя Тимошенко О.М.

Суддя Юрчук М.І.

Суддя Миханюк М.В.