ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2022 Справа № 917/817/22

Господарський суд Полтавської області у складі судді Ореховської Олени Олександрівни, при секретарі судового засіданні Кобець Н.С., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін справу

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтаваенергозбут", вул. Панянка, 65Б, м. Полтава, 36022,

до відповідача Головного управління національної поліції в Полтавській області, вул. Пушкіна, 83, м. Полтава, 36014, код

про стягнення 227 874,15 грн,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Полтаваенергозбут" звернулося до Господарського суду Полтавської області із позовною заявою (вх. 893 від 28.07.2022) до Головного управління національної поліції в Полтавській області про стягнення 227 874,15 грн, з яких 200 833,06 грн - заборгованість за спожиту активну електричну енергію, 15 716,39 грн - пеня, 2 719,92 грн 3% річних, 8 604,78 грн - інфляційні.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань в частині оплати спожитої електричної енергії за період з 01.03.2021 по 31.12.2021 за Договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 01.01.2019 № 21600907.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.07.2022 даний позов був переданий на розгляд судді Господарського суду Полтавської області Ореховській О.О.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 02.08.2022 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтаваенергозбут" прийнято до розгляду і відкрито провадження у справі № 917/817/22; справу постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення( без виклику) учасників справи; сторонам встановлено строки для подання заяв по суті справи, зокрема, відповідачу встановлено строк у 15 днів з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позов.

Позивачем ухвала суду отримана наручно, що підтверджується відміткою представника позивача на звороті ухвали суду ( а.с.101).

Приймаючи до уваги, що у зв"язку з відсутністю фінансування Господарський суду Полтавської області тимчасово припинив відправку поштової кореспонденції у паперовому вигляді ( акт від 08.08.2022 ) ухвала суду від 02.08.2022 направлена відповідачу лише 13.10.2022 і отримана відповідачем 17.10.2022 ( а.с. 105), отже, останнім днем для надання відзиву на позов є 01.11.2022.

02.11.2022 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 8184). Приймаючи до уваги, що відповідачем пропущено строк для подання відзиву на один день, суд, в порядку ст. 119 ГПК України продовжує пропущений процесуальний строк для надання відзиву.

Відповідно до відзиву відповідач позовні вимоги не визнає з огляду на таке:

15.02.2019 між ГУНП в Полтавській області та ТОВ "Полтаваенергозбут" укладено договір про закупівлю електричної енергії № 172/П, пунктом 10.1 якого визначено строк дії договору до 31.12.2019.

02.03.2020 між ГУНП в Полтавській області та ТОВ "Полтаваенергозбут" укладено договір про закупівлю електричної енергії № 229/П, пунктом 10.1 якого було встановлено, що він діє до 31.12.2020. При цьому договором не було передбачено можливості його автоматичної пролонгації.

Відповідач звертає увагу суду на те, що дія вказаного Договору у будь-якому випадку не могла бути продовжена на 2021 рік, оскільки це суперечило б чинному законодавству.

Крім того, керуючись ч. 10 ст. 3 Закону України "Про публічні закупівлі" відповідач вказує, що замовник (відповідач) не має права ділити предмет закупівлі на частини з метою уникнення проведення процедури відкритих торгів/спрощених закупівель або застосування цього Закону, оскільки не є малим не побутовим споживачем у розумінні п. 42 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про ринок електричної енергії" та має електроустановки, приєднані до електричних мереж з потужністю більше 50кВт.

На підставі викладеного відповідач зазначає, що з 01.01.2021 ГУНП в Полтавській області мало право укласти лише один договір на закупівлю електричної енергії для усіх наявних електричних установок (у тому числі з договірною потужністю більше 50 кВт), що виключало можливість продовження договірних відносин з ТОВ "Полтаваенергозбут" як з постачальником універсальної послуги та зумовлювало необхідність проведення конкурентних відкритих торгів відповідно до Закону України "Про публічні закупівлі".

Щодо споживання електричної енергії у період з 01.01.2021 до 01.04.2021 відповідач вказує, що у даний період відповідно до договору № 98/П від 09.02.2021, який поширює свою дію на відносини, що виникли з 01.01.2021, постачання електричної енергії на усі об`єкти ГУНП в Полтавській області повинно було здійснюватися виключно Державним підприємством зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго", як постачальником "останньої надії".

У зв`язку з цим відповідач вважає, що постачання електричної енергії у вказаний період ТОВ "Полтаваенергозбут" зумовлено виключно порушенням ПРЕЕ з боку самого позивача.

Стосовно споживання електричної енергії у період з 01.04.2021, відповідач вказує, що 22.03.2021 за результатами конкурентної процедури закупівлі між ГУНП в Полтавській області та ТОВ "УКР ГАЗ РЕСУРС" було укладено договір № 254В про постачання еклектичної енергії споживачу, який діє до цього часу. За вказаним договором здійснюється постачання електроенергії на об`єкти ГУНП в Полтавській області, у тому числі ті, що зазначені у позовній заяві.

Також відповідач вказує про відсутність правових підстав для стягнення з ГУНП в Полтавській області пені, 3% річних та інфляційних, оскільки вони сплачуються лише за порушення, невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання.

17.11.2022 від позивача надійшла відповідь на відзив (вх. № 8810), у якій він зазначає про безпідставність посилання відповідачем на Закон України "Про публічні закупівлі", оскільки регулювання спірних відносин здійснюється спеціальними нормами. Також позивач вказує, що факт постачання електричної енергії на усі об`єкти ГУНП в Полтавській області з 01.04.2021 Товариством з обмеженою відповідальністю "УКР ГАЗ РЕСУРС" є недоведеним, що встановлено рішенням Господарського суду Полтавської області від 04.11.2021 по справі № 917/1288/21. Враховуючи зазначене, позивач просить суд задовольнити позов у повному обсязі.

За змістом ч. 1 ст. 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення (ч. 4 ст. 240 ГПК України).

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення ( ч. 5 ст. 240 ГПК України).

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті.

Під час розгляду справи судом досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши всі наявні у справі докази, суд встановив наступне.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 26.06.2018 № 575 було прийнято рішення про видачу Товариству з обмеженою відповідальністю "Полтаваенергозбут" ліцензії на право провадження діяльності з постачання електричної енергії споживачам.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312 (далі - Постанова) були затверджені Правила роздрібного ринку електричної енергії (далі - ПРРЕЕ), які регулюють взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії.

Пунктом 2 Постанови визначено, що укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог ПРРЕЕ здійснюється шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови.

Пунктом 7 Постанови № 312 Національної комісії, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018р. передбачено, що договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії (за умови надання рахунка постачальником універсальної послуги), або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії (пункт 13 розділу XVII Прикінцевих та перехідних положень Закону).

Згідно п. 1.2.7 ПРРЕЕ, постачання електричної енергії здійснюється електропостачальником на підставі договору про постачання електричної енергії споживачу, який розробляється електропостачальником на основі Примірного договору про постачання електричної енергії споживачу (додаток 5 до цих Правил) та укладається в установленому цими Правилами порядку.

Відповідно до п. 1.2.8. ПРЕЕ, постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який є публічним договором приєднання та зміст якого визначається постачальником універсальних послуг на основі Типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (додаток 6 до цих Правил), та укладається в установленому цими Правилами порядку.

Згідно п. 3.1.7 ПРРЕЕ, договір між електропостачальником та споживачем укладається шляхом приєднання споживача до розробленого електропостачальником договору на умовах комерційної пропозиції, опублікованої електропостачальником.

Головним управління Національної поліції в Полтавській області 29 грудня 2018 року подано до ТОВ "Полтаваенергозбут" заяву-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг з 01 січня 2019 року на умовах комерційної пропозиції № 9-УП із зазначеними підприємством персоніфікованими даними (а.с. 10). Адреса об`єкту споживача: 37200, Полтавська область, м. Лохвиця, вул. Гоголя, 19.

Таким чином, 01.01.2019, відповідно до ст. 633, 634 ЦК, п. 1.2.8. ПРРЕЕ, п. 7 Постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018, шляхом подання заяви-приєднання споживання електричної енергії Головне управління Національної поліції в Полтавській області приєдналося до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг за № 21600907 (далі - Договір; а.с. 11-14) на умовах комерційної пропозиції № 9-УП, чим засвідчило вільне волевиявлення щодо приєднання до умов Договору в повному обсязі.

З моменту акцептування вказаного Договору в установленому ПРРЕЕ порядку, Головне управління Національної поліції в Полтавській області та ТОВ "Полтаваенергозбут" набули всіх прав та обов`язків за Договором і несуть відповідальність за їх невиконання (неналежне виконання) згідно з умовами договору та чинним законодавством України.

За умовами Договору, постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору (п.2.1).

Також, в Договорі сторони погодили наступне:

- Датою початку постачання електричної енергії споживачу є дата, зазначена в заяві-приєднанні, яка є додатком 1 до цього Договору (в даному випадку з 01.01.2019 року) (пункт 3.4. Договору);

- Споживач розраховується з постачальником за спожиту електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку), затвердженої Регулятором, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 3 до цього Договору (пункт 5.1. Договору);

- Спосіб визначення ціни електричної енергії зазначається в комерційній пропозиції постачальника. Для одного об`єкта споживання (площадки вимірювання) застосовується один спосіб визначення ціни на електричну енергію (п. 5.2. Договору);

- Ціна на електричну енергію визначається постачальником у разі дотримання умов надання універсальних послуг, визначених у пункті 3.1 глави 3 цього Договору та у відповідності до методики (порядку) розрахунку ціни на електричну енергію, затвердженої Регулятором (п. 5.3. Договору);

- Ціна на електричну енергію встановлюється з дотриманням вимог, передбачених Законом України Про ринок електричної енергії і ПРРЕЕ. Сторони домовилися про те, що ціна на електричну енергію, встановлена Регулятором, повинна бути обов`язкова для Сторін з дати її введення в дію (п. 5.5. Договору);

- Інформація про діючу ціну на електричну енергію постачальника має бути розміщена на офіційному веб-сайті постачальника не пізніше ніж за 20 днів до дати її застосування із зазначенням порядку її формування (п. 5.6. Договору);

- Ціна (тариф) на електричну енергію має зазначатися постачальником у рахунках на оплату спожитої електричної енергії за цим Договором, у тому числі у разі її зміни (п. 5.7. Договору);

- Розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць (п. 5.8. Договору);

- Розрахунки споживача за цим Договором здійснюються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника (далі - спецрахунок). При цьому, споживач не обмежується у праві здійснювати оплату за цим Договором через банківську платіжну систему, он-лайн переказ, поштовий переказ, внесення готівки через касу постачальника, та в інший не заборонений чинним законодавством спосіб. Оплата вартості електричної енергії за цим Договором здійснюється споживачем виключно шляхом перерахування коштів на спецрахунок постачальника. Оплата вважається здійсненою після того, як на спецрахунок постачальника надійшла вся сума коштів. Спецрахунок постачальника зазначається у платіжних документах постачальника, у тому числі у разі його зміни (п. 5.9. Договору);

- Оплата рахунку постачальника за цим Договором має бути здійснена споживачем у строки, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання споживачем цього рахунку або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного в комерційній пропозиції, прийнятої споживачем (п. 5.10. Договору);

- Якщо споживач не здійснив оплату за цим Договором у строки, передбачені комерційною пропозицією, постачальник має право здійснити заходи з припинення постачання електричної енергії споживачу у порядку визначеному ПРРЕЕ (з урахуванням особливостей, встановлених для вразливих споживачів). У разі порушення споживачем строків оплати, постачальник має право вимагати сплату пені. Пеня нараховується за кожен прострочений день оплати за цим Договором. Споживач сплачує за вимогою постачальника пеню у розмірі, що зазначається у комерційній пропозиції (п. 5.11. Договору);

- споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов Договору та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг згідно умовами цього Договору (п. 6.2. Договору);

- Цей Договір укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав споживач, та набуває чинності з дати подання споживачем заяви-приєднання, фактичного споживання електричної енергії або оплати рахунків за спожиту електричну енергію. Умови цього Договору починають виконуватись з дати початку постачання електричної енергії, зазначеної споживачем у заяві-приєднанні. Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії Договору жодною зі Сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов. У частині виконання грошових зобов`язань, Договір діє до повного їх виконання (п. 13.1. Договору).

Відповідно до Комерційної пропозицій № 9-УП для споживачів універсальної послуги, яка діє виключно для споживачів бюджетної сфери при умові надання кошторисного розрахунку (плану використання) (Додаток № 3 до Договору, а.с. 15-28):

- ціна на універсальні послуги для установ бюджетної сфери при умові надання тендерної документації за 1 кВт*год становить: 1 клас - 2,20464 грн (без ПДВ) та 2,64557 грн з ПДВ; 2 клас - 3,02668 грн (без ПДВ) та 3,63202 грн з ПДВ;

- розрахунковий період: календарний місяць з першого по останнє число включно;

- оплата електричної енергії здійснюється споживачем за фактично спожиту електроенергію на підставі отриманого у Постачальника рахунку не пізніше 5-ти робочих днів з дня його отримання, на рахунок із спеціальним режимом виконання, який зазначений у Договорі та/або розрахункових документах Постачальника. Датою здійснення оплати є дата надходження коштів на рахунок Постачальника;

- Споживач отримує рахунок та акт в зручний для нього спосіб: в Центрах Обслуговування Споживачів; через особистий електронний кабінет; факсимільним зв`язком; поштовим зв`язком; електронною поштою. У разі неотримання споживачем рахунку у визначені цією комерційною пропозицією строки не з вини постачальника, рахунок за фактично спожиту електричну енергію вважається отриманим споживачем 12 числа місяця, наступного за звітним;

- у разі несвоєчасної оплати платежів, обумовлених цією комерційною пропозицією, споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати. Крім того, за прострочення виконання вказаного грошового зобов`язання споживач сплачує суму боргу з урахуванням вимог ст. 625 ЦК України. Штрафні санкції сплачуються на поточний рахунок постачальника, який вказується в рахунках, протягом 5 робочих днів з дня отримання рахунка. Строк позовної давності по нарахуванню штрафних санкцій встановлюється відповідно до ст.266 ЦК України;

- договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг вступає в дію з моменту його підписання та діє до 31.12.2022 року. Договір може бути розірвано в інший термін за ініціативою однієї із Сторін у порядку, визначеному чинним законодавством України, але в будь-якому випадку Договір діє до повного виконання Сторонами всіх своїх зобов`язань.

На виконання умов договору за період з березня по грудень 2021 року позивач поставив відповідачу електричну енергію за договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг в загальному розмірі 200 833,06 грн.

Викладене підтверджується Актами купівлі-продажу електричної енергії від 31.01.2021 на суму 18 730,31 грн, від 28.02.2021 на суму 21 800,45 грн, від 31.03.2021 на суму 19 572,25 грн, від 30.04.2021 на суму 22 080,60 грн, від 31.05.2021 на суму 23 038,52 грн, від 30.06.2021 на суму 10 934,24 грн, від 31.07.2021 на суму 13 714,22 грн, від 31.08.2021 на суму 7412,69 грн, від 30.09.2021 на суму 16 652,20 грн, від 31.10.2021 на суму 27 411,12 грн, від 30.11.2021 на суму 25 249,66 грн, від 31.12.2021 на суму 34 767,56 грн, а також рахунками за активну електричну енергію з урахуванням послуг розподілу № А21600907 від 31.01.2021, від 28.02.2021, від 31.03.2021, від 30.04.2021, від 31.05.2021, від 30.06.2021, від 31.07.2021, від 31.08.2021, від 30.09.2021, від 31.10.2021, від 30.11.2021, від 31.12.2021 (а.с. 29-37, 39-40, 42-43). Направлення зазначених актів та рахунків на адресу відповідача підтверджується фіскальними чеками АТ "Укрпошта" та роздруківками щодо відслідкування поштових відправлень з сайту АТ "Укрпошта" (а.с. 29-44).

Також на підтвердження обсягів споживання відповідачем електричної енергії за ЕІС-кодом точки 62Z502 за період з 01.01.2021 по 31.12.2021, позивачем надано листа АТ "Полтаваобленерго" № 04-33/8598 від 09.05.2022, який є оператором системи розподілу (а.с. 66).

Як вказує позивач, поставлену за період з березня по грудень 2021 року електричну енергію відповідач не оплатив, за ним рахується заборгованість в сумі 200 833,06 грн. (розрахунок наведено у позовній заяві).

У зв`язку із порушенням відповідачем умов Договору щодо своєчасної оплати спожитої електроенергії, позивач нарахував відповідачу за період з 01.04.2021 по 23.02.2022 15 716,39 грн пені та 2719,92 грн річних, а також 8604,78 грн інфляційних за період з 16.03.2021 по 15.02.2022.

На оплату пені, 3% річних та інфляційних втрат за активну електричну енергію позивач виписував відповідачу відповідні рахунки (а.с.45-60) та направляв на адресу споживача, що підтверджується фіскальним чеком АТ "Укрпошти" (а.с. 60).

У зв`язку із невиконанням відповідачем умов Договору, позивач звертався до Господарського суду Полтавської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ГУНП в Полтавській області заборгованості за договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 21600907 від 01.01.2019 у розмірі 225 519,07 грн.

05.04.2022 Господарський суд Полтавської області видав судовий наказ у справі № 917/320/22 про стягнення з ГУНП в Полтавській області на користь ТОВ "Полтаваенергозбут" 200 833,06 грн основного боргу, 16 096,59 грн пені, 2735,35 грн річних, 5854,07 грн інфляційних та 248,10 грн судового збору.

Ухвалою від 25.04.2022 Господарський суд Полтавської області за заявою ГУНП у Полтавській області скасував судовий наказ від 05.04.2022 у справі № 917/320/22.

У зв`язку з цим, вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовом до відповідача.

Під час розгляду спору судом приймається до уваги наступне.

Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Правочин за приписами ст. 204 Цивільного кодексу України є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Положеннями статей 627, 628 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Приписами частини 1 статті 67 Господарського кодексу України унормовано, що відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів.

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Так відповідно до матеріалів справи, з 01.01.2019, відповідно до ст. ст. 633, 634 ЦК, п. 1.2.8. ПРРЕЕ, п. 7 Постанови НКРЕКП №312 від 14.03.2018р., шляхом споживання електричної енергії, оплатами рахунків отриманих від постачальника універсальних послуг Головне управління Національної поліції в Полтавській області приєдналося до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг за № 21600907 на умовах комерційної пропозиції № 9-УП, чим засвідчило вільне волевиявлення щодо приєднання до умов Договору в повному обсязі.

Отже, з моменту акцептування вказаного договору в установленому ПРРЕЕ порядку, позивач та відповідач набули всіх прав та обов`язків за Договором і несуть відповідальність за їх невиконання (неналежне виконання) згідно з умовами договору та чинного законодавством України.

Статтею 629 Цивільного кодексу України, встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. У відповідності до вимог ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом.

Частиною першою ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України та ст. 202 Господарського кодексу України господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Як зазначено судом вище, в якості доказів поставки відповідачу електричної енергії за договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 21600907 позивачем до позовної заяви додано рахунки за період з березня по грудень 2021 року на суму 200 833,06 грн (а.с. 29-37, 39-40, 42-43).

Відповідно до умов Комерційної пропозиції, оплата електричної енергії здійснюється споживачем за фактично спожиту електроенергію на підставі отриманого у Постачальника рахунку не пізніше 5-ти робочих днів з дня його отримання.

Позивач надав суду докази направлення рахунків - фіскальні чеки АТ "Укрпошта" та роздруківки щодо відслідкування поштових відправлень з сайту АТ "Укрпошта" (а.с. 29-44).

Умовами Комерційної пропозиції встановлено, що Споживач отримує рахунок та акт в зручний для нього спосіб: в Центрах Обслуговування Споживачів; через особистий електронний кабінет; факсимільним зв`язком; поштовим зв`язком; електронною поштою. У разі неотримання споживачем рахунку у визначені цією комерційною пропозицією строки не з вини постачальника, рахунок за фактично спожиту електричну енергію вважається отриманим споживачем 12 числа місяця, наступного за звітним.

В матеріалах справи відсутні докази здійснення повної оплати спожитої електричної енергії за договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 21600907 в сумі 200 833,06 грн.

Посилання відповідача у відзиві на те, що з 01.01.2021 ГУНП в Полтавській області мало право укласти лише один договір на закупівлю електричної енергії для усіх наявних електричних установок (у тому числі з договірною потужністю більше 50 кВт), що виключало можливість продовження договірних відносин з ТОВ "Полтаваенергозбут", як з постачальником універсальної послуги, та зумовлювало необхідність проведення конкурентних відкритих торгів відповідно до Закону України "Про публічні закупівлі", не береться до уваги з наступних підстав.

Положеннями п. 1.1.1 ПРРЕЕ визначено, що ці Правила регулюють взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, визначеними цими Правилами.

Учасниками роздрібного ринку є: електропостачальники, оператор системи передачі, оператори систем розподілу, у тому числі оператори малих систем розподілу, споживачі, основні споживачі, субспоживачі, виробники електричної енергії, які підпадають під визначення розподіленої генерації, та інші учасники ринку, які надають послуги, пов`язані з постачанням електричної енергії споживачу з метою використання ним електричної енергії на власні потреби.

Ці Правила є обов`язковими для виконання усіма учасниками роздрібного ринку.

При цьому, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 58 ЗУ Про ринок електричної енергії споживач зобов`язаний дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів.

Отже, чинним законодавством передбачені спеціальні норми, що регулюють взаємовідносини між електропостачальником та споживачем, тому посилання відповідача на те, що вказані правовідносини регулюються виключно нормами ЗУ Про публічні закупівлі, є безпідставним.

Таким чином, спеціальними нормами, а саме ЗУ Про ринок електричної енергії та ПРРЕЕ чітко визначено, що постачання електричної енергії споживачу здійснюється на умовах договору про постачання електричної енергії споживачу (договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг), які є додатками до ПРРЕЕ, а не на умовах договору про закупівлю, як це зазначає відповідач.

Тому посилання відповідачем на ЗУ Про публічні закупівлі не відповідають вимогам спеціальних норм, які встановлені для регулювання вказаних відносин, а тому не можуть бути застосовані.

Вказана правова позиція викладена в постановах Верховного суду від 26.09.2018 по справі № 469/1218/15-ц; від 06.02.2020 по справі № 808/526/18; від 28.02.2018 по справі № 909/349/17.

Також суд не приймає до уваги посилання відповідача на те, що 22 березня 2021 року за результатами конкурентної процедури закупівлі між ГУНП в Полтавській області та ТОВ "УКР ГАЗ РЕСУРС було укладено договір про постачання електричної енергії споживачу, який діє до цього часу. Додатком 1 до вказаного Договору визначено, що постачання товару здійснюється на 82 об`єкти ГУНП в Полтавській області, у тому числі той, що зазначений у позовній заяві ТОВ "Полтаваенергозбут".

Зокрема, судом враховано, що між ТОВ "Полтаваенергозбут" та ГУНП в Полтавській області 01.01.2019 було укладено Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 21600907. Відповідно до п. 13.4 вказаного Договору, за умови відсутності заборгованості та виконання своїх зобов`язань перед Постачальником Споживач має право розірвати цей договір з урахуванням вимог положень цього Договору без сплати будь-яких штрафних санкцій чи іншої фінансової компенсації Постачальнику.

Судом встановлено, що на розгляді у Господарського суду Полтавської області перебувала справа №917/1288/12 за позовом ГУНП в Полтавській області до АТ "Полтаваобленерго" про зобов`язання АТ "Полтаваобленерго" забезпечити зміну електропостачальника за ініціативою споживача ГУНП в Полтавській області відповідно до запиту щодо зміни постачальника ТОВ "УКР ГАЗ РЕСУРС" від 23.03.2021 № 24-3 у порядку, визначеному розділом VI Правил.

Рішенням суду від 04.11.2021 у позові відмовлено. Підставою відмови у задоволенні позову стало те, що ГУНП в Полтавській області не було доведено обставину того, що станом на 23.03.2021 у ГУНП в Полтавській області була відсутня заборгованість за спожиту електричну енергію перед ТОВ "Полтаваенергозбут" та не доведено обставину незаконності направлених ТОВ "Полтаваенергозбут" повідомлень про припинення постачання електричної енергії ГУНП в Полтавській області (на дату ініціювання процедури зміни постачальника). Вказане рішення набрало законної сили.

Відповідно до умов Комерційної пропозиції № 9-УІI, договір вступає в дію з моменту його підписання та діє до 31.12.2022, але в будь-якому випадку Договір діє до повного виконання Сторонами всіх зобов`язань.

ГУНП в Полтавській області не надані суду докази внесення змін до Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 21600907 чи його розірвання.

Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 200 833,06 грн вартості фактично спожитої активної електричної енергії за період з березня по грудень 2021 року підтверджені документально та обґрунтовані нормами матеріального права, а тому підлягають задоволенню.

За ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Пунктом 5.11. Договору передбачено, що у разі порушення споживачем строків оплати, постачальник має право вимагати сплату пені. Пеня нараховується за кожен прострочений день оплати за цим Договором. Споживач сплачує за вимогою постачальника пеню у розмірі, що зазначається у комерційній пропозиції.

Відповідно до умов Комерційної пропозиції, у разі несвоєчасної оплати платежів, обумовлених цією комерційною пропозицією, споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати. Крім того, за прострочення виконання вказаного грошового зобов`язання споживач сплачує суму боргу з урахуванням вимог ст. 625 ЦК України.

Штрафні санкції сплачуються на поточний рахунок постачальника, який вказується в рахунках, протягом 5 робочих днів з дня отримання рахунка. Строк позовної давності по нарахуванню штрафних санкцій встановлюється відповідно до ст. 266 ЦК України.

Позивачем на підставі вказаних положень нараховано відповідачу за період з 01.04.2021 по 23.02.2022 15 716,39 грн пені.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пред`явленої до стягнення пені, суд дійшов висновку, що при нарахуванні пені позивачем не дотримано вимоги ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, згідно якої нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Враховуючи вказану норму, суд здійснив перерахунок пені та встановив, що стягненню підлягає пеня у розмірі 12 347,09 грн (розрахунок пені - в матеріалах справи).

Отже, вимоги позивача щодо стягнення пені задовольняються судом частково, у розмірі 12 347,09 грн.

За ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів.

Позивач заявив до стягнення 2719,92 грн річних за період з 01.04.2021 по 23.02.2022, а також 8604,78 грн інфляційних за період з 16.03.2021 по 15.02.2022.

Перевіривши правильність розрахунків, суд встановив, що розмір та періоди нарахування 3% річних відповідають вимогам ст. 236 ГПК України та умовам Договору, а тому є обґрунтованими і правомірними.

При перевірці наданого позивачем розрахунку інфляційних нарахувань судом додатково враховано наступне.

Згідно позиції Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду, викладеної в постанові від 20.11.2020 по справі № 910/13071/19, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці. Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме:

- час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу;

- час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.

Згідно правової позиції викладеної у постанові Об`єднаної палати Верховного суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 26.06.2020 року в справі № 905/21/19 при зменшенні суми боргу, внаслідок часткового виконання зобов`язання боржником, сума погашення має відніматися не від основного боргу, який існував на початок розрахункового місяця, а від суми основного боргу, помноженої на індекс інфляції у цьому місяці (фактичної вартості грошей на кінець розрахункового місяця з урахуванням інфляційних процесів). А подальший розрахунок інфляційних збитків здійснюється з урахуванням саме проіндексованого залишку основного боргу за попередній місяць у тій же послідовності (шляхом перемножування на індекс інфляції за наступний місяць та віднімання конкретної суми погашення боргу у новому розрахунковому місяці).

Суд встановив, що позивач у розрахунку інфляційних зазначив періоди нарахування з 16 числа місяця наступного за місяцем, коли виникло прострочення оплати, по 15 число наступного місяця (наприклад, на суму боргу за січень 2021 року, прострочення по якій виникло у лютому 2021 року, інфляційні нараховано з 16.03.2021 по 15.04.2021).

Оскільки кожне прострочення тривало більше місяця, позивач правомірно нарахував інфляційні витрати на прострочені суми.

З урахуванням вищевикладеного судом встановлено, що заявлена до стягнення сума інфляційних не перевищує суму інфляційних втрат розрахованих судом.

Отже, вимоги позивача про стягнення 3% річних та інфляційних втрат задовольняються судом повністю.

Згідно із п. 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно ст. 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно із ч. 2-3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На підставі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, з аналізу наведених норм права та поданих доказів, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову в частині стягнення з позивача на користь відповідача 200 833,06 грн основного боргу, 12 347,09 грн пені, 2719,92 грн 3% річних, 8604,78 грн інфляційних.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходив із наступного.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на викладене, судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача в сумі 3367,57 грн.

Крім цього, позивач у позовній заяві просив стягнути з відповідача витрати, пов`язані з розглядом справи.

У позовній заяві наведено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і очікує понести у зв`язку із розглядом справи. До вказаного розрахунку, крім суми судового збору, включено "витрати на послуги поштового зв`язку АТ "Укрпошта", пов`язані з направленням відповідачу та Господарському суду Дніпропетровської області примірників позовної заяви та інших заяв по суті справи" у розмірі 500 грн.

Згідно ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, крім інших, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з ч. 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

До позовної заяви додано докази того, що на поштові витрати, пов`язані з направленням позовної заяви з додатками відповідачу, позивачем було витрачено 29,00 грн (опис вкладення, накладна та фіскальний чек АТ "Укрпошта"; а.с. 92-94), а також на поштові витрати пов`язані з направленням відповіді на відзив з додатками відповідачу та господарському суду, позивачем витрачено 25,99 грн і 25,99 грн відповідно (описи вкладення, накладна і фіскальний чек АТ "Укрпошта" та накладна АТ "Укрпошта на конверті, адресованому суду).

Таким чином, матеріалами справи підтверджуються витрати позивача на послуги поштового зв`язку АТ "Укрпошта", які пов`язані з розглядом даної справи, у розмірі 80,98 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на викладене, витрати позивача на послуги поштового зв`язку, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у розмірі 79,78 грн.

Крім цього, судом встановлено, що позивачем при поданні до суду позовної заяви надлишково сплачено судовий збір у розмірі 31,18 грн.

Так, згідно ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру, сплачується судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи ціну позову 227 874,15 грн, позивач при поданні позову мав сплатити судовий збір у розмірі 3418,11 грн. Натомість позивач сукупно сплатив 3449,29 грн судового збору платіжними дорученнями № 908171 від 03.05.2022 на суму 3134,69 грн, № 904538 від 22.03.2022 на суму 248,10 грн та № 900597 від 18.02.2022 на суму 66,50 грн (а.с. 6-8). Зарахування вказаних сум судового збору до спеціального фонду державного бюджету України підтверджується відповідними виписками (а.с. 97-99).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 ЗУ "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Пунктом 4 ч. 6 ст. 238 ГПК України передбачено, що у разі необхідності у резолютивній частині рішення вказується про повернення судового збору.

Враховуючи викладене, надлишково сплачений судовий збір у розмірі 31,18 грн підлягає поверненню позивачу з державного бюджету.

Керуючись статтями 129, 232-233,237-238 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Головного управління національної поліції в Полтавській області (вул. Пушкіна, 83, м. Полтава, 36014; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтаваенергозбут" (36022, м. Полтава, вул. Панянка, 65Б; ):

- 200 833 грн 06 коп. заборгованості за фактично спожиту активну електричну енергію за період з 01.03.2021 по 31.12.2021 (на рахунок ТОВ "Полтаваенергозбут" № НОМЕР_1 , відкритий у філії ПОУ АТ "Ощадбанк", МФО 331467, , призначення платежу "за активну електричну енергію згідно договору");

- 12 347 грн 09 коп. пені за несвоєчасну оплату обумовлених договором платежів за електричну енергію за період з 01.04.2021 по 23.02.2022 (розрахунковий рахунок ТОВ "Полтаваенергозбут" № НОМЕР_2 в АТ "Банк Кредит Дніпро", МФО 305749, );

- 2719 грн 92 коп. 3% річних за несвоєчасну оплату обумовлених договором платежів за електричну енергію за період з 01.04.2021 по 23.02.2022 (розрахунковий рахунок ТОВ "Полтаваенергозбут" № НОМЕР_2 в АТ "Банк Кредит Дніпро", МФО 305749, );

- 8604 грн 78 коп. інфляційних нарахувань за несвоєчасну оплату обумовлених договором платежів за електричну енергію за період з 16.03.2021 по 15.02.2022 (розрахунковий рахунок ТОВ "Полтаваенергозбут" № НОМЕР_2 в АТ "Банк Кредит Дніпро", МФО 305749, );

- 3367 грн 57 коп. витрат по сплаті судового збору (розрахунковий рахунок ТОВ "Полтаваенергозбут" № НОМЕР_2 в АТ "Банк Кредит Дніпро", МФО 305749, );

- 79 грн 78 коп. витрат, пов`язаних з розглядом справи (розрахунковий рахунок ТОВ "Полтаваенергозбут" № НОМЕР_2 в АТ "Банк Кредит Дніпро", МФО 305749, ).

3. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Полтаваенергозбут" (36022, м. Полтава, вул. Панянка, 65Б; ) з Державного бюджету України 31 грн 18 коп. судового збору, сплаченого згідно платіжного доручення № 900597 від 18.02.2022 на суму 66,50 грн, яке знаходиться в матеріалах справи № 917/817/22.

4. Видати наказ з набранням цим рішенням законної сили.

Рішення підписано 05.12.2022.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1,2 ст. 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. 256, 257 ГПК України).

Суддя О.О. Ореховська