ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2022 Справа №914/2414/22

За позовом:Комунального підприємства «Адміністративно-технічне управління», м. Львів
до відповідача:Товариства з обмеженою відповідальністю «Кассандра-Плюс», м. Львів
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Департаменту економічної політики Львівської міської ради, м. Львів
про:стягнення заборгованості
Суддя Крупник Р.В.

ІСТОРІЯ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ.

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява КП «Адміністративно-технічне управління» до ТОВ «Кассандра-Плюс» про стягнення заборгованості.

Ухвалою від 11.10.2022 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, розгляд справи ухвалив здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, без проведення судового засідання та без виклику сторін, залучив до участі у справі Департамент економічної політики Львівської міської ради в статусі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача.

АРГУМЕНТИ СТОРІН.

Аргументи позивача.

Позовна заява обґрунтована тим, що 15.06.2011 між Департаментом економічного розвитку Львівської міської ради (робочий орган), КП «Адміністративно-технічне управління» (оператор) та ТОВ «Кассандра-Плюс» (розповсюджувач) укладено Договір на тимчасове користування місцями для розміщення рекламних засобів №29.

Згідно із цим договором робочий орган зобов`язується надати розповсюджувачу у тимчасове платне користування місця для розміщення спеціальних конструкцій зовнішньої реклами за адресами і на терміни, визначені у дозволах на розміщення зовнішньої реклами у межах м. Львова.

Оператор згідно умов договору має право отримувати від розповсюджувача плату за тимчасове користування місцем для розміщення рекламного засобу, а розповсюджувач своєчасно та в повному обсязі здійснювати плату за тимчасове користування місцями з дати встановлення пріоритету або дозволу на розміщення зовнішньої реклами за діючими на день сплати тарифами.

Як стверджує позивач, відповідач отримав відповідний дозвіл на розміщення реклами та встановив рекламні конструкції на території м. Львова. Разом з цим, він порушив вимоги п. 4.5. договору щодо строків оплати, у зв`язку із чим у період з травня по серпень 2018 року у нього утворилась заборгованість у розмірі 2219,92 грн.

Оскільки заходи досудового врегулювання спору не призвели до погашення існуючої заборгованості, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Аргументи відповідача.

Відповідач своїм правом на висловлення заперечень проти позову, передбаченим ст. 165 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України), не скористався та не подав до суду у встановлений процесуальним законом строк відзиву на позовну заяву.

Ухвала від 11.10.2022 про відкриття провадження у справі направлялась на юридичну адресу відповідача, яка вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 79000, м. Львів, вул. Коперника М., буд. 9.

Рекомендований лист №453, яким вказана вище ухвала надсилалась відповідачу, повернувся на адресу суду із зазначенням причин невручення: «адресат відсутній за вказаною адресою».

Згідно із відповіддю АТ «Укрпошта» (вх. №25417/22 від 08.12.2022) вказане вище поштове відправлення 12.10.2022 було подане до пересилання у відділенні поштового зв`язку 79014, м. Львів та надійшло до відділення поштового зв`язку 79000, м. Львів 16.10.2022. Відповідно до отриманих пояснень від начальника відділення поштового зв`язку 79000, м. Львів, 17.10.2022 відповідне поштове відправлення було передане у доставку листоноші, однак за вказаною адресою вивіска та поштова скринька ТОВ «Кассандра-Плюс» були відсутні. Номер телефону одержувача не було зазначено, тому повідомити останнього про надходження поштового відправлення у телефонному режимі було неможливим. Довіреність та заява на доставку поштової кореспонденції у відділенні поштового зв`язку 79000, м. Львів від ТОВ «Кассандра-Плюс» не надходили. Зважаючи на це, рекомендований лист було повернуто відправнику 18.10.2022.

Суд зазначає, що відповідач є юридичною особою, на яку відповідно до ст. 4, ч. 1, п. 10 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» (надалі Закон) покладено обов`язок зазначати достовірні дані щодо власного місцезнаходження, які відповідно до ст. 10 зазначеного Закону вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Для отримання поштових відправлень юридична особа повинна забезпечити створення умов доставки та вручення поштових відправлень відповідно до вимог Закону України «Про поштовий зв`язок» та Правил надання послуг поштового зв`язку, затв. постановою Кабінету Міністрів України №270 від 05.03.2009.

Однак відповідач, попри визначений для нього Законом обов`язок, не забезпечив та не створив умови доставки та вручення йому поштових відправлень відповідно до вимог Закону України «Про поштовий зв`язок» та Правил надання послуг поштового зв`язку, затв. постановою Кабінету Міністрів України №270 від 05.03.2009 за адресою, визначеною у відомостях в ЄДР, у зв`язку із чим отримання ТОВ «Кассандра-Плюс» листа із ухвалою від 11.10.2022 перебувало поза межами контролю суду.

Пунктом 4 ч. 6 ст. 242 ГПК України встановлено, що днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Зважаючи на те, що ухвала про відкриття провадження у справі направлена судом за належною адресою відповідача, а саме: 79000, м. Львів, вул. Коперника М., буд. 9, яка не змінювалась із початку розгляду справи, і була повернута поштою у зв`язку з відсутністю адресата, то відповідач вважається таким, що повідомлений про розгляд судом справи №914/2414/22.

Аргументи третьої особи.

Третя особа своїм правом на надання пояснень щодо позову, передбаченим ст. 168 ГПК України, не скористалась та не виклала у встановлений строк свої аргументи і міркування на підтримку або заперечення проти позову.

КЛОПОТАННЯ СТОРІН.

На електронну пошту суду надійшло клопотання позивача (вх. №25184/22 від 06.12.2022) про поновлення процесуального строку на подання доказів, а саме копій вставлених рахунків на оплату №89 від 02.05.2018, №109 від 02.06.2018, №87 від 02.07.2018, №90 від 02.08.2018.

Положеннями ч. 1-2 ст. 2 ГПК України передбачено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави, а також розумність строків розгляду справи судом. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ч. 2, п. 4 ч. 5 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Суд, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Дослідивши клопотання позивача та проаналізувавши наявні матеріали справи, суд задля забезпечення виконання завдань господарського судочинства, керуючись приписами ст. ст. 2, 13 ГПК України, ухвалив поновити КП «Адміністративно-технічне управління» строк для подання доказів та долучити до матеріалів справи докази додані до клопотання вх. №25184/22 від 06.12.2022.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

15.06.2011 між третьою особою (робочий орган), позивачем (оператор) та відповідачем (розповсюджувач) укладено Договір на тимчасове користування місцями для розміщення рекламних засобів №29 (надалі Договір).

Відповідно до розділу 2 Договору цей договір регулює правовідносини, що виникають між робочим органом, оператором та розповсюджувачем щодо встановлення спеціальних конструкцій для розміщення зовнішньої реклами на території м. Львова, а також надання у тимчасове платне користування місць для розміщення спеціальних конструкцій зовнішньої реклами за адресами і на терміни, визначені у виданих дозволах на розміщення зовнішньої реклами у межах м. Львова, згідно з правилами розміщення зовнішньої реклами у м. Львові.

Зі змісту наданих позивачем Статистик рекламних об`єктів вбачається, що відповідачу 06.10.2011 видано дозволи №1-11-10-187 та №1-11-10-188 зі строком дії з 30.09.2011 по 01.09.2018. Вказані дозволи видані на розміщення рекламоносіїв на фасаді будинку у Галицькому районі, зона 1А, зона розміщення Центральна, місце та адреса об`єктів: Коперника, 9 місце 1 та місце 2, площа по 2,47 кв.м.

Згідно із п. 3.3.3. Договору оператор має право своєчасно отримувати від розповсюджувача плату за тимчасове користування місцем для розміщення рекламного засобу відповідно до умов цього договору та порядку надання розповсюджувачам зовнішньої реклами у тимчасове користування місць, що перебувають в комунальній власності, для розміщення спеціальних конструкцій.

Оператор зобов`язується до 15 числа поточного місяця надсилати розповсюджувачу рахунки за тимчасове користування місцем для розміщення рекламного засобу відповідно до умов цього договору (п. 3.4.2. Договору).

Позивач долучив до матеріалів справи копії вставлених рахунків на оплату, а саме №89 від 02.05.2018, №109 від 02.06.2018, №87 від 02.07.2018, №90 від 02.08.2018.

Сума плати за тимчасове користування місцем для розміщення рекламного засобу за кожен місяць становила 738,56 грн.

Умовами п. 3.6.8. Договору передбачено, що розповсюджувач зобов`язується своєчасно та у повному обсязі здійснювати плату за тимчасове користування місцями з дати встановлення пріоритету або дозволу на розміщення зовнішньої реклами за діючими на день сплати тарифами, визначеними порядком надання розповсюджувачам зовнішньої реклами у тимчасове користування місць, що знаходяться в комунальній власності, для розміщення спеціальних конструкцій.

Розмір плати за тимчасове користування місцем для розміщення рекламного засобу встановлюється на підставі рішення виконавчого комітету міської ради (п. 4.1. Договору).

Підставою для нарахування та внесення розповсюджувачем зовнішньої реклами на поточний рахунок оператора плати, передбаченої у п. 4.1. договору є цей договір з додатками до нього (п. 4.2. Договору).

Розповсюджувач здійснює оператору оплату за користування місцями для розміщення спеціальних конструкцій щомісячно до 25 числа поточного місяця за тарифними ставками, вказаними у додатку до цього договору (п. 4.5. Договору).

Розповсюджувач не звільняється від плати за тимчасове користування місцями при відсутності на них рекламного засобу, дозвіл на розміщення якого виданий у встановленому порядку (п. 4.10. Договору).

Як додаток до Договору сторони погодили «Місячні тарифні ставки», у яких визначено місця для розміщення спеціальних конструкцій та розрахункову ставку з врахуванням індексів інфляції та коефіцієнту економіко-планувальної зони.

Як стверджує позивач, станом на серпень 2022 року у відповідача існує заборгованість за Договором у розмірі 2219,92 грн., яка утворилась у нього за період з травня по серпень 2018 року. На підтвердження вказаної обставини ним подано до суду Статистику рекламних об`єктів за спірний період, Журнал оплати за тимчасове користування місцями для розміщення зовнішньої реклами (помісячний на дату січень 2018-серпень 2022), Журнал плати за тимчасове користування місцями для розміщення зовнішньої реклами за серпень 2022.

Суд зазначає, що розрахунок боргу наведений позивачем у Журналі оплати за тимчасове користування місцями для розміщення зовнішньої реклами (помісячний на дату січень 2018-серпень 2022). Згідно із вказаним документом у період з січня 2018 року по серпень 2018 року позивачу нараховано до сплати 5908,48 грн., а відповідачем сплачено 3692,54 грн. При цьому сальдо станом на січень 2018 року становить 3,98 грн.

Позивач направляв на адресу відповідача листи-претензії №2410-10-9840 від 04.10.2018 та №2410-10-1141 від 10.03.2020 із вимогою сплатити заборгованість у розмірі 2219,92 грн., які залишились без задоволення.

Зазначене стало підставою для звернення до суду із цим позовом.

ОЦІНКА СУДУ.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Як передбачено ст. 174 ГК України однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але які йому не суперечать.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Судом встановлено, що між третьою особою (робочий орган), позивачем (оператор) та відповідачем (розповсюджувач) укладено Договір на тимчасове користування місцями для розміщення рекламних засобів №29 від 15.06.2011, який за своєю правовою природою є договором найму (оренди).

Правовідносини, які склалися між позивачем та відповідачем регулюються, окрім ЦК України та ГК України, також Законом України «Про рекламу» та Типовими правилами розміщення зовнішньої реклами, затверджені постановою Кабінету Міністрів України №2067 від 29.12.2003.

Згідно із ч. 1 ст. 16 Закону України «Про рекламу» та п. 3 Типових правил розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах провадиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, та в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Як стверджує позивач, відповідач отримав відповідний дозвіл на розміщення реклами та встановив рекламні конструкції на території м. Львова. Вказана обставина відповідачем не заперечувалась.

Зі змісту наданих позивачем Статистик рекламних об`єктів вбачається, що відповідачу 06.10.2011 видано дозволи №1-11-10-187 та №1-11-10-188 зі строком дії з 30.09.2011 по 01.09.2018. Вказані дозволи надані на розміщення рекламоносіїв на фасаді будинку у Галицькому районі, зона 1А, зона розміщення Центральна, місце та адреса об`єктів: Коперника, 9 місце 1 та місце 2, площа по 2,47 кв.м.

Згідно із ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.

За найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (ч. 1 ст. 762 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.286 ГК України орендна плата це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

Згідно із п.п. 4.1., 4.2., 4.5. Договору розмір плати за тимчасове користування місцем для розміщення рекламного засобу встановлюється на підставі рішення виконавчого комітету міської ради. Підставою для нарахування та внесення розповсюджувачем зовнішньої реклами на поточний рахунок оператора плати, передбаченої у п. 4.1. договору є цей договір з додатками до нього. Розповсюджувач здійснює оператору оплату за користування місцями для розміщення спеціальних конструкцій щомісячно до 25 числа поточного місяця за тарифними ставками, вказаними у додатку до цього договору.

При цьому розповсюджувач не звільняється від плати за тимчасове користування місцями при відсутності на них рекламного засобу, дозвіл на розміщення якого виданий у встановленому порядку (п. 4.10. Договору).

Позивач виставив відповідачу рахунки на оплату №89 від 02.05.2018, №109 від 02.06.2018, №87 від 02.07.2018, №90 від 02.08.2018, згідно із якими сума плати за тимчасове користування місцем для розміщення рекламного засобу за кожен місяць становила 738,56 грн.

Заперечень щодо нарахування плати за Договором відповідач до суду не подав. Крім цього, ним не висловлювалось жодних зауважень щодо виконання позивачем умов Договору.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як передбачено ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Судом встановлено, що відповідач свого обов`язку щодо внесення плати за тимчасове користування місцями для розміщення рекламного засобу у погоджений сторонами строк належним чином не виконав, у зв`язку із чим у нього за період з травня по серпень 2018 року утворилась заборгованість у розмірі 2219,92 грн.

Зважаючи на те, що у матеріалах справи відсутні докази повної чи часткової сплати вказаної вище суми заборгованості, а також враховуючи відсутність заперечень сторони відповідача, суд доходить висновку про законність та обґрунтованість вимоги позивача про стягнення із відповідача 2219,92 грн.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

У відповідності до ч. 1 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, у разі задоволення позову - на відповідача.

Зважаючи на задоволення позовних вимог у повному розмірі, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 2481,00 грн.

Керуючись ст. 4, 74, 76-80, 123, 129, 236-242, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кассандра-Плюс» (79000, м. Львів, вул. Коперника М., буд. 9; Код ) на користь Комунального підприємства «Адміністративно-технічне управління» (79005, м. Львів, пл. Міцкевича, буд. 6/7; Код ) 2219,92 грн. основної заборгованості та 2481,00 грн. судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили відповідно до ст. 327 ГПК України.

4. Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення виготовлено в нарадчій кімнаті 12.12.2022.

Суддя Крупник Р.В.