ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" грудня 2022 р. Справа№ 911/1009/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Козир Т.П.

суддів: Коробенка Г.П.

Кравчука Г.А.

розглянувши у порядку письмового провадження, без виклику учасників справи, апеляційну скаргу Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль"

на рішення Господарського суду Київської області від 06.09.2022 (повний текст складено 15.09.2022)

у справі № 911/1009/22 (суддя - Рябцева О.О.)

за позовом Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аерохендлінг"

третя особа Регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях

про стягнення 234425,38 грн,

УСТАНОВИВ:

У липні 2022 року Державне підприємство "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" (далі - позивач) звернулось у Господарський суд Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аерохендлінг" (далі - відповідач) про стягнення 234 425,38 грн, у тому числі: 188 372,99 грн основного боргу, 18 724,61 грн пені, 2 561,67 грн - 3% річних та 24 766,11 грн - інфляційних втрат коштів.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 27.09.2019 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях (далі - третя особа, РВ ФДМУ) та відповідачем було укладено договір оренди №2291 індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до державної власності, відповідно до якого відповідачу було надано в оренду приміщення у Міжнародному аеропорту "Бориспіль" для розміщення офісних та допоміжних приміщень, балансоутримувачем якого є позивач, і відповідач зобов`язаний був сплачувати орендну плату в пропорції 70% х 30% до Державного бюджету та балансоутримувачу. Однак, відповідач неналежним чином виконував свої зобов`язання за договором, у зв`язку із чим за період листопада-грудня 2021 року утворився борг перед позивачем в сумі 188 372,99 грн, на який нараховані пеня, 3% річних та інфляційні втрати коштів.

Заперечуючи проти позову у суді першої інстанції, відповідач посилався на відсутність заборгованості, оскільки згідно Постанови Кабінету Міністрів України №611 від 15.06.2020 "Деякі питання сплати орендної плати за державне майно під час дії карантину" (надалі - Постанова КМУ №611) нарахування орендної плати за договором повинно здійснюватись в розмірі 50%, у зв`язку із чим РВ ФДМУ прийняло рішення, яким вирішено здійснювати відповідачу нарахування орендної плати в розмірі 50%; орендна плата нараховувалась орендодавцем і сплачувалась відповідачем у вказаному розмірі та у визначені договором строки, про що повідомлявся позивач; позивач не виконав це рішення орендодавця і продовжує нараховувати орендну плату у повному обсязі; існує стала судова практика відносно застосування Постанови КМУ №611; між сторонами відсутній договір у письмовій формі про забезпечення виконання зобов`язань неустойкою.

Третя особа у письмових поясненнях вказала, що листом від 30.11.2020 повідомляла позивача і відповідача, що нарахування орендної плати по договору здійснюється у розмірі 50%, також вказала, що станом на 26.07.2022 заборгованість з орендної плати відсутня.

Рішенням Господарського суду Київської області від 06 вересня 2022 року у позові відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, Державне підприємство "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позов.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки за умовами договору орендна плата визначена за результатами конкурсу на право оренди майна, а не відповідно до Методики розрахунку орендної плати за державне майно; Постановою КМУ №611 встановлено знижувальні коефіцієнти до орендної плати, розрахованої відповідно до Методики і вказаною Постановою не встановлено, що визначені нею коефіцієнти застосовуються до розміру орендної плати, визначеної за результатами конкурсу на право оренди; згідно правових позицій Верховного Суду в постанові від 09.02.2022 у справі №921/1/21 положення Постанови КМУ №611 застосовуються автоматично, за умови відповідності критеріям, прямо визначеним Постановою КМУ №611; таким чином, положення Постанови КМУ №611 не підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20 жовтня 2022 року відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу - до 10 листопада 2022 року, сторонам роз`яснено, що апеляційна скарга буде розглянута у письмовому провадженні, без виклику учасників справи.

Сторони були повідомлені про відкриття апеляційного провадження в порядку, визначеному статтями 6, 120, 242 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) шляхом направлення ухвали суду через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему і ухвала доставлена до їх електронних кабінетів 21.10.2022, що підтверджується довідками про доставку від 24.10.2022.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, у якому він заперечує проти її задоволення та просить залишити оскаржуване рішення без змін, посилаючись на те, що положення Постанови КМУ №611 підлягають застосуванню до спірних правовідносин, що встановлено судовими рішеннями у справі №911/1047/21, які набрали законної сили, предметом розгляду у яких були вимоги за цим же договором, але за попередні періоди; у разі проведення конкурсу на право оренди державного нерухомого майна відповідно до Методики визначається стартовий розмір орендної плати, який згодом збільшується за результатами конкурсу; ставка орендної плати у розмірі 18%, встановлена додатком №1 до договору, взята із додатку №2 до Методики; можливість застосування положень Постанови №611 до договорів оренди, укладених за результатами конкурсу, підтверджується постановою Верховного Суду від 16.03.2021 у справі №911/3067/20; позивач не є ні стороною договору, ні власником майна, тому не уповноважений визначати порядок нарахування орендної плати.

Частиною 2 ст. 270 ГПК України встановлено, що розгляд справ у суді апеляційної інстанції починається з відкриття першого судового засідання або через п`ятнадцять днів з дня відкриття апеляційного провадження, якщо справа розглядається без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 273 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції розглядається протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши апеляційну скаргу, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 27 вересня 2019 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях, як орендодавцем, та товариством з обмеженою відповідальністю "Аерохендлінг", як орендарем, було укладено договір оренди №2291 індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до державної власності (далі - договір), згідно з умовами якого орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування державне нерухоме майно - частину приміщення №427, площею 102,00 кв.м., розташованого на першому поверсі пасажирського терміналу "D" (інв. №47578); частину приміщення №427, площею 50,00 кв.м., розташованого на першому поверсі пасажирського терміналу "D" (інв. №47578); частину приміщення №358, площею 54,30 кв.м., розташованого на другому поверсі пасажирського терміналу "D" (інв. №47578), які розміщені за адресою: Київська область, м.Бориспіль, Аеропорт (далі - майно), та перебувають на балансі державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" (далі - балансоутримувач).

Згідно з п. 1.2 договору, майно передається в оренду з метою розміщення офісних та допоміжних приміщень.

Відповідно до п. 2.1 договору, орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, указаний у договорі, але не раніше дати нотаріального посвідчення цього договору та підписання акту приймання-передавання майна.

Пунктом 2.4 договору встановлено, що обов`язок щодо складання акта приймання - передавання при укладенні договору покладається на орендодавця.

Згідно з п. 3.1 договору, орендна плата визначена за результатами конкурсу на право оренди майна, становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку березень 2019 року 322 000 грн (триста двадцять дві тисячі грн.) 00коп.

Відповідно до п. 3.2 договору, нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному законодавством.

Пунктом 3.3 договору встановлено, що орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць. Оперативна інформація про індекси інфляції розміщується на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики.

Згідно з п. 3.6 договору, орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні 70% до 30% щомісяця не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним, відповідно до пропорцій розподілу, установлених Методикою розрахунку і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж.

Відповідно до п. 3.7 договору, орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та балансоутримувачу у визначеному пунктом 3.6 співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення перерахування орендної плати.

Пунктом 5.4 договору встановлено, що орендар зобов`язується своєчасно і у повному обсязі сплачувати орендну плату до державного бюджету та балансоутримувачу (у платіжних дорученнях, які оформлює орендар, вказується "Призначення платежу" за зразком, наведеним у п. 11 договору).

Згідно з п. 10.1 договору цей договір діє з 27 вересня 2019 р. до 11 червня 2034 р. включно.

Відповідачем було підписано затверджений орендодавцем розрахунок плати за базовий місяць оренди державного нерухомого майна, що обліковується на балансі ДП МА "Бориспіль", який є додатком № 1 до договору оренди, згідно якого вартість майна за незалежною оцінкою становить 15 051 782,00 грн, орендна ставка 18%, базовий місяць березень 2019 року, орендна плата за базовий місяць 225 776,73 грн (без ПДВ), 322 000,00 грн (з ПДВ).

На виконання умов договору оренди орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування наступне нерухоме майно - частину приміщення №427, площею 102,00 кв.м., що розташоване на першому поверсі пасажирського терміналу "D" (інв. №47578); частину приміщення №427, площею 50,00 кв.м., що розташоване на першому поверсі пасажирського терміналу "D" (інв. №47578); частину приміщення №358, площею 54,30 кв.м., що розташоване на другому поверсі пасажирського терміналу "D" (інв. №47578), які розміщені за адресою: Київська область, м. Бориспіль, Аеропорт, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією Акту передачі-приймання орендованого майна від 28.10.2019.

Для оплати орендної плати за користування майном у період листопада-грудня 2021 року позивач виставив відповідачу відповідні рахунки фактури:

1) рахунок-фактуру за листопад 2021 року від 30.11.2021 №76/2922 на суму 450 742,97 грн, з яких 187 809,57 грн (30%) підлягають до сплати на користь ДП "Міжнародний аеропорт "Бориспіль", 262 933,40 грн - в держбюджет, строк оплати рахунку 15.12.2021;

2) рахунок-фактуру за грудень 2021 року від 31.12.2021 №76/3123 на суму 453 447,42 грн, з яких 188 936,42 грн (30%) підлягають до сплати на користь ДП "Міжнародний аеропорт "Бориспіль", 264 511,00 грн - в держбюджет, строк оплати рахунку 15.01.2022.

Позивач вказує, що відповідач вказані рахунки - фактури оплатив частково, рахунок за листопад 2021 року оплачений 15.12.2021 на суму 93 904,79 грн, а рахунок за грудень 2021 року оплачений 14.01.2022 на суму 94 468,21 грн, що підтверджується картками рахунку №361.76, внаслідок чого, на думку позивача, утворилась заборгованість в сумі 188 372,99 грн.

У зв`язку із викладеними обставинами позивач звернувся до суду із даним позовом та просив стягнути з відповідача основний борг у сумі 188 372,99 грн, а також 18 724,61 грн пені, 2 561,67 грн - 3% річних та 24 766,11 грн інфляційних втрат коштів.

Відповідач позов не визнав, вказуючи на зменшення розміру орендної плати до 50% відповідно до положень Постанови КМУ №611 від 15.06.2020 "Деякі питання сплати орендної плати за державне майно під час дії карантину" та листа орендодавця від 30.11.2020 №50.02.02-4802, згідно яких нарахування орендної плати в період дії карантину повинно здійснюватися в розмірі 50%, у зв`язку із чим він сплачував орендну плату саме в такому розмірі, а позивач безпідставно нараховував орендну плату в розмірі 100%.

На підтвердження вказаних доводів відповідачем були надані наступні докази: лист РВ ФДМУ від 30.11.2020 щодо нарахування відповідачу орендної плати на період дії карантину у розмірі 50%; наказ РВ ФДМУ від 05.11.2020 №710 "Щодо нарахування орендної плати на період дії карантину", яким вирішено здійснювати відповідачу нарахування орендної плати в розмірі 50% з дати встановлення карантину; платіжні доручення від 15.12.2021 та від 14.01.2022 щодо сплати орендної плати в держбюджет та позивачу в розмірі 50% від нарахованої позивачем.

Третя особа у письмових поясненнях повідомила, що нею, на підставі заяви орендаря та Постанови КМУ №611, було вирішено здійснювати відповідачу нарахування орендної плати в розмірі 50% з дати встановлення карантину і станом на 26.07.2022 заборгованість з орендної плати відсутня, що підтверджується розрахунком з орендної плати по договору.

За наслідками розгляду даного спору суд першої інстанції прийшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки згідно Постанови КМУ №611 орендна плата підлягала сплаті у розмірі 50%, що позивачем було повністю виконано у визначені договором строки і заборгованість за договором відсутня.

Північний апеляційний господарський суд погоджується із цим висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Права та обов`язки між позивачем та відповідачем у даній справі виникли на підставі договору оренди №2291 індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до державної власності від 27.09.2019, який за своєю правовою природою є договором оренди державного майна.

Статтею 283 Господарського кодексу України (далі - ГК України), яка кореспондується зі статтею 759 ЦК України, встановлено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Статтею 5 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" (чинного на момент виникнення спірних правовідносин), яка кореспондується з п. 1 ч. 1 ст. 287 ГК України, передбачено, що орендодавцем нерухомого майна, що є державною власністю, є: Фонд державного майна України, його регіональні відділення та представництва.

Отже, відповідно до наведених положень ЦК України, ГК України та Закону України "Про оренду державного та комунального майна" сторонами договору (оренди) з відповідними правами та обов`язками є: наймодавець (орендодавець) - Регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях та наймач (орендар) - Товариство з обмеженою відповідальністю "Аерохендлінг".

Частинами 1, 4 статті 286 ГК України визначено що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Згідно з п. 3.6 договору, орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні 70% до 30% щомісяця не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним, відповідно до пропорцій розподілу, установлених Методикою розрахунку і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж.

Отже, позивач, як балансоутримувач державного майна, що передано в оренду відповідачу, має право на отримання 30% від визначеної договором орендної плати.

Однак, 11.03.2020 Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову №211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, якою установлено з 12 березня 2020 року на усій території України карантин.

Постановою КМУ №611 врегульовані деякі питання щодо звільнення орендарів від орендної плати, а також щодо нарахування орендної плати за користування нерухомим державним майном, зокрема, у пункті 1 цієї постанови передбачено, що на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2:

1) звільняються від орендної плати орендарі за переліком згідно з додатком 1;

2) нарахування орендної плати за користування нерухомим державним майном, розрахованої відповідно до Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 № 786, здійснюється у розмірі:

50 відсотків суми нарахованої орендної плати для орендарів за переліком згідно з додатком 2;

25 відсотків суми нарахованої орендної плати для орендарів за переліком згідно з додатком 3.

При цьому пунктом 2 цієї Постанови доручено орендодавцям державного майна забезпечити нарахування орендної плати орендарям згідно з пунктом 1 цієї Постанови починаючи з дати встановлення карантину.

У додатку 2 до Постанови КМУ №611 наведено перелік орендарів, для яких нарахування орендної плати за користування нерухомим державним майном здійснюється у розмірі 50%, зокрема, ними є орендарі, які використовують нерухоме державне майно для розміщення офісних приміщень (зокрема, в аеропортах).

Згідно умов договору майно передано відповідачу для розміщення офісних та допоміжних приміщень, отже, на нього поширюються положення додатку 2 до Постанови КМУ №611.

У матеріалах справи міститься наказ РВ ФДМУ №710 від 05.11.2020, яким, на виконання п.2 Постанови КМУ №611, погоджено відповідачу нарахування орендної плати за користування нерухомим державним майном здійснювати у розмірі 50% суми нарахованої орендної плати, у тому числі за договором оренди №2291 від 27.09.2019.

Частиною 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України, яка кореспондується з положеннями ч.6 ст.13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховним Судом розглядався ряд спорів за позовами Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" про стягнення заборгованості з орендної плати та у постановах від 26.06.2021 у справі №910/13397/20 та від 20.10.2021 у справі №911/3067/20 сформовані правові позиції щодо застосування положень Постанови КМУ №611, згідно яких:

- за змістом пункту 1 додатку № 2 до Постанови КМУ №611 "Перелік орендарів, для яких нарахування орендної плати за користування нерухомим державним майном здійснюється у розмірі 50 відсотків", до цього переліку включено орендарів, які використовують нерухоме державне майно для розміщення транспортних підприємств з перевезення пасажирів;

- відповідач як орендар, який використовує нерухоме державне майно для розміщення транспортного підприємства з перевезення пасажирів, відповідно до пункту 2 Постанови КМУ №611, має право на зниження орендної плати на 50 відсотків;

- відповідно до пункту 2 Постанови КМУ №611 зобов`язано орендодавців державного майна забезпечити нарахування орендної плати орендарям згідно з пунктом 1 цієї постанови починаючи з дати встановлення карантину;

- з огляду на положення Постанови КМУ №611 нарахування орендної плати орендарям у розмірах, передбачених пунктом 1 цієї постанови, є державним регулюванням такої плати;

- за договором оренди орендодавцем державного майна є РВ ФДМУ по Київській, Черкаській та Чернігівській областях, отже, забезпечити нарахування орендної плати на період карантину може тільки орендодавець;

- оскільки Постанова КМУ №611 не встановлює будь-якої процедури надання передбачених нею звільнень і знижок, у тому числі не передбачає необхідності отримання погоджень або укладення додаткових угод, суд приходить до висновку, що нарахування орендної плати орендарям у розмірах, передбачених пунктом 1 цієї постанови, є державним регулюванням такої плати, а тому отримання погодження щодо звільнення або знижки орендної плати, так само як і внесення змін до договору оренди, цією постановою не вимагається;

- позивач не є ні стороною договору оренди, ні власником державного майна, а лише як балансоутримувач майна отримує визначену орендодавцем у договорі частину орендної плати, у зв`язку з чим позивач, не маючи жодного стосунку до правовідносин сторін за договором, не уповноважений визначати порядок нарахування орендної плати. Такі повноваження має виключно власник майна та сторона договору оренди. Тобто, у даному випадку позивач штучно створив спір щодо розміру належної до сплати наймачем орендної плати, всупереч волевиявленню як органу управління - Кабінету Міністрів України, який встановив порядок нарахування орендної плати у спірний період.

При розгляді даної справи судом першої інстанції вірно встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Аерохендлінг", як орендар, який використовує нерухоме державне майно для розміщення на території аеропорту офісних і допоміжних приміщень, має право на зниження орендної плати до 50% стосовно орендованого майна.

Доводи позивача про те, що на спірні правовідносини не поширюються положення Постанови КМУ №611, оскільки орендна плата визначена за результатами конкурсу на право оренди майна, а не на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 р. № 786, обґрунтовано відхилені судом першої інстанції, оскільки Додатком №2 до Методики встановлені орендні ставки за використання нерухомого державного майна, що застосовуються при розрахунку орендної плати.

Згідно з п. 9 додатку № 2 до Методики орендна ставка за оренду офісних приміщень становить 18%. Відповідно до розрахунку плати за базовий місяць оренди державного нерухомого майна, що обліковується на балансі ДП "МА "Бориспіль", який є додатком № 1 до договору оренди, орендна ставка складає 18%.

Отже, вказана у договорі орендна ставка не встановлена за згодою сторін, а застосована згідно з додатком № 2 до Методики.

Пунктом 3.5 договору визначено, що розмір орендної плати переглядається на вимогу однієї із сторін у разі зміни Методики її розрахунку, істотної зміни стану об`єкта оренди з незалежних від сторін причин та в інших випадках, передбачених чинним законодавством.

Вказане свідчить про те, що при визначені орендної плати застосовується Методика розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу.

Крім цього, позивач не уповноважений визначати порядок нарахування орендної плати, а РВ ФДМУ, як орендодавець, прийняло відповідне рішення, яким встановило, що на період карантину орендна плата відповідачу підлягає нарахуванню із зменшенням на 50%.

Посилання позивача на постанову Верховного Суду України від 09.02.2022 у справі №921/1/21 є необґрунтованими, а вказана справа не є релевантною з даним предметом спору, оскільки у вказаній справі предметом позову була вимога орендаря зобов`язати орендодавця нараховувати орендну плату в розмірі 50% згідно Постанови КМУ №611 і вказана вимога Верховним Судом була задоволена, а у даній справі орендодавець вже прийняв відповідне рішення про зменшення розміру орендної плати.

За таких обставин є юридично правильним висновок суду першої інстанції про те, що належною до нарахування та стягнення з відповідача на користь позивача, як балансоутримувача, є орендна плата у розмірі 30%, розрахована відповідно до умов договору, із зменшенням її з 12.03.2020 до 50% відповідно до положень Постанови КМУ №611 та наказу РВ ФДМУ №710 від 05.11.2020.

Так, матеріалами справи підтверджується, що відповідач платіжними дорученнями №88 від 15.12.2021 на суму 93 904,79 грн та №10222 від 14.01.2022 на суму 94468,21 грн у повному обсязі перерахував на користь позивача орендну плату у спірному періоді, з урахуванням вимог постанови КМУ №611 та наказу РВ ФДМУ від 05.11.2020 р. №710 та без порушення встановлених договором строків.

Отже, заборгованість на час подання позову була відсутня, тому позовні вимоги про стягнення 188 372,99 грн основного боргу не підлягають задоволенню, як і не підлягають задоволенню похідні позовні вимоги про стягнення нарахованих на вказану суму пені, відсотків річних та інфляційних втрат коштів.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Доводи апелянта по суті його скарги в межах заявлених вимог свого підтвердження не знайшли, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставами для скасування рішення господарського суду першої інстанції.

За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає, що висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами.

Суд першої інстанції перевірив всі доводи сторін, повно встановив суттєві для справи обставини, дослідив та правильно оцінив всі надані сторонами докази, вірно кваліфікував спірні правовідносини та правильно застосував до них належні норми матеріального і процесуального права, а тому рішення Господарського суду Київської області законне та обґрунтоване, отже, підстави для його скасування відсутні.

Оскільки цією постановою суд апеляційної інстанції не змінює рішення та не ухвалює нового, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється, а витрати, пов`язані з розглядом апеляційної скарги, покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Київської області від 06 вересня 2022 року - без змін.

2. Справу повернути до Господарського суду Київської області.

3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 14.12.2022.

Головуючий суддя Т.П. Козир

Судді Г.П. Коробенко

Г.А. Кравчук