ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
08.12.2022 Справа №905/642/22
Суддя - Говорун О.В.
Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Технооптторг-Трейд".
Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Азовтраксервіс".
Про стягнення 213991,82 грн.
Справу розглянуто в порядку спрощеного провадження без проведення судового засідання.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Технооптторг-Трейд" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Донецької області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Азовтраксервіс" (далі - відповідач) про стягнення 312991,82 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем договору постачання товару та/або послуг на умовах відстрочення платежу №201/22/1, у зв`язку з чим просить стягнути заборгованість, штраф та 3% річних.
Відповідно до ухвали суду від 19.08.2022, розгляд справи визначено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.
Учасники розгляду справи були повідомлені належним чином про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.
Відповідачу запропоновано подати відзив протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
Відповідач відзив на позовну заяву не подав.
Згідно з ч.9 ст.165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Суд, дослідивши письмові докази у справі, встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини.
06.01.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Азовтраксервіс" (далі - покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Технооптторг-Трейд" (далі - постачальник) укладено договір постачання товару та/або послуг на умовах відстрочення платежу №201/22/1 (далі - договір), згідно з п.1.1 якого, постачальник зобов`язується в зумовлені сторонами строки передати у власність (поставити) покупцеві автомобільні товари в асортименті (надалі - товар), а покупець зобов`язується прийняти та сплатити за вказаний товар в порядку та на умовах, визначених цим договором. Поставка товару за цим договором здійснюється окремими партіями (а.с.8-11).
Кількість, найменування, одиниці виміру, загальна вартість, асортимент та ціни кожної партії товару погоджуються сторонами в рахунках-фактурах та/або специфікаціях (додатках), які є невід`ємною частиною цього договору. Видаткові накладні підписуються керівниками або представниками сторін, уповноваженими на отримання й видачу товару (п.1.2 договору).
Зобов`язання постачальника щодо поставки (передачі) товару за цим договором вважаються виконаними після передачі товару покупцю (перевізнику) та підписання останнім товарно-транспортних та/або видаткових накладних. Датою поставки (передачі) товару є дата підписання покупцем (перевізником) товарно-транспортних та/або видаткових накладних (п.2.2 договору).
Загальна сума цього договору орієнтовно становить 12000000 грн, та визначається вартістю товару та/або послуг, поставленого/наданих протягом всього строку (терміну) дії цього договору (п.3.1 договору).
Оплата вартості товару та/або послуг здійснюється покупцем у строк не пізніше ніж 14 днів з дати поставки товару/надання послуг, якщо інше не передбачено додатками до цього договору, підписаними уповноваженими особами сторін (п.3.3 договору).
Цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2022, але в будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п.7.2 договору).
Поставлений позивачем товар прийнятий відповідачем без будь-яких зауважень.
Відповідно до ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно з ч.1 ст.193 Господарського кодексу України (далі - ГК України), яка кореспондується з ч.1 ст.526 ЦК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.
Частиною 1 статті 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст.712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
В порушення вказаних вище вимог законодавства та договору, відповідач взяті зобов`язання щодо здійснення своєчасної оплати за поставлений позивачем товар не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість відповідача перед позивачем в розмірі 181349 грн.
Станом на час прийняття рішення судом у справі, доказів на підтвердження виконання відповідачем зобов`язання за договором поставки товару від 06.01.2022 щодо оплати поставленого позивачем товару до суду надано не було, а отже вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 181349 грн підлягає задоволенню повністю.
Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст.549 ЦК України).
Частиною 1 статті 230 ГК України визначено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.
Відповідно до ч. 4 ст.231 ГК України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).
Сторони в п.5.2 договору погодили, що у випадку прострочення виконання грошових зобов`язань понад 15 днів додатково стягується штраф у розмірі 15% від суми фактичної заборгованості. Виплата винною стороною неустойки (пені, штрафів, збитків) не звільняє її від належного виконання своїх зобов`язань за цим договором.
Позивач, на підставі ч.2 ст.625 ЦК України, також просить стягнути 3% річних в загальному розмірі 5440,47 грн.
За змістом ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Перевіривши заявлений позивачем розрахунок 3% річних, суд задовольняє вимоги в цій частині повністю в розмірі 5440,47 грн.
Згідно з ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Судові витрати, за приписами статті 129 ГПК України, покладаються на відповідача.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 129, 236-238 ГПК України, господарський суд
Позов задовольнити повністю.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Говорун