РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

07.12.2022Справа № 910/5189/22

Господарський суд міста Києва у складі судді Андреїшиної І.О., за участю секретаря судового засідання Березовської С.В., розглянувши матеріали господарської справи

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АСД ЛЕКС" (01004, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 9/2, офіс 30, )

до Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 25, )

про стягнення 2 290 073,56 грн,

Представники учасників судового процесу:

Від позивача: Вовк У.Я.

Від відповідача: Пучка В.А.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АСД ЛЕКС" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" про стягнення заборгованості за договором від 26.08.2021 про надання послуги із зменшення навантаження у розмірі 6 767 427,69 грн, з яких: 6 651 440,05 грн основного боргу, 97 660,64 грн інфляційних нарахувань та 18 327,00 грн трьох відсотків річних.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 05.07.2022 залишив позов без руху, надав строк для усунення недоліків позову у встановлений спосіб.

06.07.2022 від позивача на електронну адресу суду через відділ діловодства Господарського суду міста Києва надійшли матеріали на виконання вимог ухвали суду.

Крім того, 11.07.2022 від позивача засобами поштового зв`язку через відділ діловодства Господарського суду міста Києва надійшли матеріали на виконання вимог ухвали суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.07.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в справі № 910/5189/22, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 08.08.2022.

02.08.2022 засобами поштового зв`язку від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, в якій позивач просив відповідно до ч. 2 ст. 46 ГПК України зменшити позовні вимоги в частині стягнення основного боргу до 5 381 711,00 грн, у зв`язку з частковою оплатою відповідачем суми заборгованості; просив здійснювати розгляд справи з урахуванням загальної суми заборгованості у розмірі 5 381 711,00 грн, з яких: 5 265 723,36 грн основного боргу, 97 660,64 грн інфляційних нарахувань та 18 327,00 грн трьох відсотків річних, також надійшла заява про долучення оригіналів доказів (оптичний диск та оригінал договору про надання правової допомоги.

Також 04.08.2022 через відділ діловодства від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній зазначає, що акти за лютий-березень 2022 були підписані з боку ТОВ «АСД ЛЕКС» 21.06.2022, а акт за квітень 2022 - 20.06.2022. В свою чергу вказані акти підписані з боку відповідача 21.06.2022.

У засіданні суду 08.08.2022 суд на місці ухвалив прийняти до розгляду заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог, та залучити до матеріалів справи заяву про долучення оригіналів доказів та відзив на позовну заяву, відомості про дану процесуальну дію занесено до протоколу судового засідання.

Представник позивача повідомив, що має намір скористатися своїм правом на подачу відповіді на відзив на позовну заяву.

У засіданні суду 08.08.2022 оголошено перерву на 07.09.2022.

10.08.2022 від позивача через систему "Електронний суд" надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза приміщенням суду з використанням власних технічних засобів за допомогою технічного забезпечення "EasyCon".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.08.2022 у задоволенні клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю "АСД ЛЕКС" про участь у судовому засіданні 07.09.2022 на 12:10 год. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів у справі № 910/5189/22 відмовлено.

15.08.2022 через систему електронний суд від позивача надійшла відповідь на відзив, крім того, 16.08.2022 на електронну адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив.

18.08.2022 від позивача через систему "Електронний суд" повторно надійшли клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза приміщенням суду з використанням власних технічних засобів за допомогою технічного забезпечення "EasyCon".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.08.2022 у задоволенні клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю "АСД ЛЕКС" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів у справі № 910/5189/22 відмовлено.

24.08.2022 засобами поштового зв`язку через відділ діловодства суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, які залучено до матеріалів справи.

06.09.2022 через систему електронний суд від позивача надійшли додаткові пояснення у справі.

У засіданні суду 07.09.2022 суд на місці залучити до матеріалів справи додаткові пояснення у справі, відомості про дану процесуальну дію занесено до протоколу судового засідання.

У підготовчому засіданні 07.09.2022 присутнім представником позивача надано усні пояснення щодо можливості закриття підготовчого провадження та про призначення справи до розгляду по суті.

Відповідач участь свого представника у засідання суду 07.09.2022 не забезпечив, про дату та час судового розгляду повідомлявся належним чином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.09.2022 закрито підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 12.10.2022.

12.10.2022 через систему «Електронний суд» відповідачем подано клопотання про долучення доказів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.10.2022 відкладено судове засідання на 09.11.2022.

12.10.2022 через систему «Електронний суд» позивачем подано клопотання про відкладення розгляду справи.

07.11.2022 через відділ діловодства суду відповідачем подано клопотання про долучення доказів.

У судовому засіданні 09.11.2022 судом на підставі ч. 2 ст. 216 ГПК України оголошено перерву на 07.12.2022.

09.11.2022 на електронну адресу суду надійшла заява позивача про закриття провадження в частині у зв`язку з частковим погашенням заборгованості та повернення судового збору.

Представник відповідача у судовому засіданні 07.12.2022 заперечень проти клопотання позивача про закриття провадження у справі та підтримав дане.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.12.2022 провадження у справі №910/5189/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АСД ЛЕКС" до Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" в частині стягнення основної суми боргу у розмірі 3 091 637,44 грн - закрито на підставі пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України за відсутністю предмету спору; вирішено подальший розгляд у справі за позовними вимогами Товариства з обмеженою відповідальністю "АСД ЛЕКС" до Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" здійснювати про стягнення заборгованості у розмірі 2 290 073,56 грн, з яких: 2 174 085,92 грн основного боргу, 97 660,64 грн інфляційних втрат та 18 327,00 грн трьох відсотків річних.

Представник позивача у судовому засіданні 07.12.2022 підтримав заявлені позовні вимоги.

Відповідач у засіданні суду 07.12.2022 проти задоволення позовних вимог заперечив.

07.12.2022 у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «АСД ЛЕКС» є виробником електричної енергії і діє на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з виробництва електричної енергії', виданої відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 319 від 07.03.2019 року.

ПрАТ «НЕК «Укренерго» є оператором системи передачі та відповідно до Правил ринку, затверджених постановою НКРЕКП №307 ви 14.03.2018 і зобов`язаний виконувати положення цих Правил згідно з умовами ліцензії на право провадження господарської діяльності з передачі електричної енергії' та брати участь на ринку електричної енергії' відповідно до Закону.

08.06.2021 наказом відповідача Про затвердження умов договору про надання послуги із зменшення навантаження було затверджено відповідні умови.

У розумінні ст. 634 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) договір про надання послуги із зменшення навантаження є публічним договором приєднання, умови якого мають бути прийняті іншою стороною не інакше, як шляхом приєднання до запропонованого договору в цілому.

Повідомленням кандидату у постачальники послуг із зменшення навантаження ВДЕ з підтримкою, відповідач інформував позивача про приєднання до Договору його одиниці відпуску EIC-62W06Т, в якості надавача послуги із зменшення навантаження (Ідентифікатор Договору № 0964-15011. Дата акцептування 26.08.2021).

26.08.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "АСД ЛЕКС" та Приватним акціонерним товариством "Національна енергетична компанія "Укренерго" було укладено договір про надання послуги із зменшення навантаження, відповідно до умов якого ППВДЕ надає ОСП послугу із зменшення навантаження шляхом виконання диспетчерської команди на зменшення навантаження, а ОСП оплачує таку послугу у розмірах, порядку та у строки, визначені цим договором (п. 1.3. договору).

Згідно з п. 2.2. договору вартість наданих послуг за цим договором визначається як добуток обсягу не відпущеної електричної енергії в результаті отримання команди ОСП на зменшення навантаження за цим договором та встановленого для одиниці відпуску ППВДЕ зеленого тарифу» або аукціонної ціни.

Відповідно до п. 3.1 договору розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць.

Пунктом 3.3. договору передбачено, що за підсумками місяця ППВДЕ на основі даних, сформованих у СКО за відповідний розрахунковий період, складає та направляє ОСП протягом 7 календарних днів після закінчення розрахункового періоду 2 примірники підписаного зі своєї сторони акту приймання-передачі послуги із зменшення навантаження, рахунок на сплату послуги та розрахунок обсягу не відпущеної електричної енергії' ППВДЕ в результаті виконання команди диспетчера па зменшення навантаження, що є додатком до Акта наданих послуг.

Згідно з п. 3.4. договору у разі відсутності зауважень до оформленого розрахунку обсягу7 не відпущеної електричної енергії та Акта наданих послуг ОСП повертає ППВДЕ один примірник підписаного зі своєї сторони Акту наданих послуг або направляє відмову від його підписання з відповідними зауваженнями, що мають бути усунуті.

Пунктом 3.5. договору передбачено, що ОСП здійснює остаточний розрахунок з ППВДЕ не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, після підписання Акта наданих послуг шляхом перерахування на поточний рахунок ППВДЕ грошових коштів в обсязі, відповідає розміру вартості наданих послуг таким ППВДЕ протягом розрахункового місяця. ОСП здійснює остаточний розрахунок з ППВДЕ за послугу в порядку, передбаченому правилами ринку.

Відповідно до п. 3.9. договору у разі несвоєчасного повернення сторонами відповідних направлених актів такі акти вважаються підписаними стороною-одержувачем у запропонованій редакції.

Так, позивач у позовній заяві зазначає, що на виконання зазначених вимог договору останнім протягом лютого-травня 2022 скеровано наступні акти:

- від 28.02.2022 за лютий 2022 на загальну суму 604 165,72 грн;

- від 31.03.2022 за березень 2022 на загальну суму 2 319 237,01 грн;

- від 30.04.2022 за квітень 2022 на загальну суму 981 823,52 грн;

- від 31.05.2022 за травень 2022 на загальну суму 2 746 213,80 грн.

Вказані акти разом із розрахунками та рахунками на сплату послуги надіслано в електронному форматі з накладенням електронного підпису на електронну пошту відповідача . Відповідачем з вказаної електронної адреси надано підтвердження про їх отримання: 15.03.2022 - за лютий 2022 р; 04.05.2022 - за березень 2022 ; 20.05.2022 - за квітень 2022 та 14.06.2022 за травень 2022.

При подані позовної заяви до суду позивач зазначав, що відповідачем не оплачено за надані послуги згідно з вищевказаними актами, відтак загальна сума заборгованості становить 6 651 440,05 грн.

Разом з тим, в процесі розгляду справи відповідачем було сплачено частину заборгованості, відтак позивач зазначає про наявність заборгованості у відповідача перед позивачем у розмірі 2 290 073,56 грн, з яких: 2 174 085,92 грн основного боргу, 97 660,64 грн інфляційних втрат та 18 327,00 грн трьох відсотків річних, враховуючи заяву про зменшенням розміру позовних вимог та ухвалу суду про закриття провадження у справі в частині.

Отже, звертаючись з позовом до суду, позивач зазначає, що відповідачем оплата за надані позивачем послуги за договором в повному обсязі здійснена не була, у зв`язку з чим у відповідача перед позивачем виникла заборгованість у розмірі 2 174 085,92 грн.

Враховуючи несвоєчасне виконання відповідачем грошових зобов`язань, позивач просить суд стягнути з відповідача, окрім суми основного боргу, також інфляційні збитки в розмірі 97 660,64 грн та 3% річних у розмірі 18 327,00 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до статті 52 Закону України "Про ринок електричної енергії" адміністратор розрахунків забезпечує організацію роботи ринку електричної енергії відповідно до цього Закону, Правил ринку та Кодексу комерційного обліку. Функції адміністратора розрахунків покладаються на оператора системи передачі.

Відповідно до статті 4 Закону України "Про ринок електричної енергії" учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються договори про врегулювання небалансів.

За змістом частини 1 статті 68 Закону України "Про ринок електричної енергії" в Україні функціонує єдиний балансуючий ринок.

НЕК «Укренерго» виконує функції оператора системи передачі - юридичної особи, з дповідальної за експлуатацію, диспетчеризацію, забезпечення технічного обслуговування, розвиток системи передачі та міждержавних ліній електропередачі, а також за забезпечення довгострокової спроможності системи передачі щодо задоволення обгрунтованого попиту на передачу електроенергії (п. 55 ч.1 ст. 1 Закону України "Про ринок електричної енергії").

ТОВ «АСД ЛЕКС» є виробником електричної енергії і діє на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з виробництва електричної енергії, виданої відповідно до постанови НКРЕКП від 07.03.2019 №319. Також, постановою НКРЕКП від 28.05.2019 №849 ТОВ «АСД ЛЕКС» установлено «зелений» тариф на електричну енергію, вироблену на об`єктах електроенергетики, що використовують альтернативні джерела енергії, до 01 січня 2030 року.

Відповідно до абзацу 2 п. 4.2.4. Правил ринку затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №307 (далі - Правила ринку) передбачено, що ВДЕ з підтримкою, що є ППВДЕ, зобов`язані подавати ОСП пропозиції (заявки) на надання послуги із зменшення навантаження в обсягах, що відповідають добовому графіку відпуску електричної енергії, а в протилежному випадку зобов`язані брати участь на балансуючому ринку.

Порядок надання послуги із зменшення навантаження ВДЕ з підтримкою (далі - Порядок) є додатком 9 до Правил ринку.

Відповідно до п. 2.1. Порядку передбачено, що договір про надання послуги із зменшення навантаження є публічним договором приєднання, розробляється ОСП на основі додатка 11 до Правил ринку, оприлюднюється на офіційному вебсайті оператора системи та укладається шляхом надання ВДЕ з підтримкою заяви-приєднання, форма якої наведена в додатку 1 до договору (далі - заява). Датою початку дії зазначеного договору є другий робочий день від дня акцептування ОСП заяви-приєднання учасника ринку, який є кандидатом в ППВДЕ, про що ОСП своїм листом повідомляє такого учасника ринку.

З огляду на вищенаведене, між НЕК «Укренерго» та ТОВ «АСД ЛЕКС» укладено договір про надання послуг із зменшення навантаження (ідентифікатор договору № 0964- 15011, дата акцептування 26.08.2021).

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).

Судом встановлено, що протягом періоду з лютого-травня 2022 скеровано наступні акти:

- від 28.02.2022 за лютий 2022 на загальну суму 604 165,72 грн;

- від 31.03.2022 за березень 2022 на загальну суму 2 319 237,01 грн;

- від 30.04.2022 за квітень 2022 на загальну суму 981 823,52 грн;

- від 31.05.2022 за травень 2022 на загальну суму 2 746 213,80 грн.

Вказані акти разом із розрахунками та рахунками на сплату послуги надіслано в електронному форматі з накладенням електронного підпису на електронну пошту відповідача .

В свою чергу відповідачем з вказаної електронної адреси надано підтвердження про їх отримання, зокрема, 15.03.2022 - за лютий 2022, 04.05.2022 - за березень 2022, 20.05.2022 - за квітень 2022 та 14.06.2022 за травень 2022.

У постанові Верховного Суду від 29.01.2021 у справі №922/51/20 на підставі аналізу ст. 73, 77, 91, 96 НПК України був сформульований правовий висновок, відповідно до якого учасник справи на обґрунтування своїх вимог і заперечень має право подати суду електронний доказ у таких формах: оригінал; електронна копія, засвідчена електронним цифровим підписом; паперова копія, посвідчена в порядку, передбаченому законом.

В матеріалах справи міститься оптичний диск із зафіксованими на ньому електронними доказами, зокрема, скріншоти з електронної пошти про прийняття НЕК «Укренерго» розрахунків (додаток 13), тоді як оригінал такого зберігається в електронній формі в системі електронної пошти Gmail.

Твердження відповідача відносно того, що акти за лютий-березень 2022 були підписані з боку ТОВ «АСД ЛЕКС» 21.06.2022, а акт за квітень 2022 - 20.06.2022, в свою чергу вказані акти підписані з боку відповідача 21.06.2022, суд визнає необґрунтованими, з огляду на наступне.

Матеріали справи містять скріншоти електронних повідомлень відповідача з підтвердженням дат отримання таких актів. Проте, відповідач підписав їх та скерував на адресу позивача лише 21.06.2022. Відтак, дати підписання актів сторонами відрізняються, що підтверджується відповідними протоколами створення і перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису, які записано на оптичному диску.

Як зазначено позивачем у заяві про долучення оригіналів доказів акті приймання-передачі наданих послуг із зменшення навантаження були підписам директором ТОВ «АСД ЛЕКС» Котляровим С. Л. Зокрема, за лютий 2022 - підписано позивачем 11.03.2022, відповідачем підтверджено отримання 15.03.2022; за березень 2022 - підписано позивачем 22.04.2022, відповідачем підтверджено отримання 04.05.2022; за квітень 2022 - підписано позивачем 18.05.2022, відповідачем підтверджено отримання 20.05.2022; за травень 2022 - підписано позивачем 07.06.2022, відповідачем підтверджено отримання 14.06.2022.

Крім того, позивач зазначає, що незначна затримка (всього на декілька днів) була зумовлена початком повномасштабних воєнних дій на території Київської області та міста Києва, що зумовило евакуацію працівників позивача, вивезення обладнання, комп`ютерів, та іншої техніки, за допомогою якої велася комунікація з відповідача по спірному договору, зокрема, здійснювався обмін актами приймання-передачі.

За приписами частини першої статті 853 ЦК України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на пі відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Згідно ст. 882 ЦК України у разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Також, судом встановлено, що відповідачем на адресу позивача було направлено лист від 01.06.2022, в якому відповідачем вказано на вимоги до оформлення актів. У зв`язку із вказаним листом, всі попередні акти було повторно переоформлено та перепідписано позивачем, відтак і дата підписання цих актів була змінена.

Разом з тим, доказів того, що вказані акти містили недоліки матеріали справи не містять.

З матеріалів справи вбачається та не заперечується відповідачем, що позивач надав послуги зі зменшення навантаження, а відповідач прийняв такі послуги. За спірний період з лютого по травень 2022 відповідачем не скеровувались на адресу позивача жодних зауважень щодо наданих послуг, як і не повідомлялось про відмову від прийняття наданих послуг.

Проте відповідач не виконав свої зобов`язання, щодо сплати послуг, внаслідок чого у Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" виникла заборгованість перед позивачем в сумі 6 651 440,05 грн.

Судом встановлено, що станом на момент звернення до суду з даним позовом Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" заборгованість в розмірі 6 651 440,05 грн сплачено так і не було, що стало підставою для нарахування інфляційних збитків та 3% річних.

Позивач не заперечує та підтверджує, що з моменту звернення позивача до суду відповідачем частково було погашено заборгованість, а саме на суму 1 385 716,69 грн, про що позивачем подано до суду заяву про зменшення позовних вимог, яку суд прийняв до розгляду та визначив ціну позову з її урахуванням.

Крім того, ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.12.2022 провадження у справі №910/5189/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АСД ЛЕКС" до Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" в частині стягнення основної суми боргу у розмірі 3 091 637,44 грн - закрито на підставі пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України за відсутністю предмету спору; вирішено подальший розгляд у справі за позовними вимогами Товариства з обмеженою відповідальністю "АСД ЛЕКС" до Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" здійснювати про стягнення заборгованості у розмірі 2 290 073,56 грн, з яких: 2 174 085,92 грн основного боргу, 97 660,64 грн інфляційних втрат та 18 327,00 грн трьох відсотків річних.

Отже, у зв`язку зі сплатою відповідачем частини суми основного боргу під час розгляду даної справи судом, сума основного боргу відповідача перед позивачем склала 2 174 085,92 грн.

За таких обставин, враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості нормативно та документально доведені, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі в розмірі 2 174 085,92 грн.

Крім того, у зв`язку з несвоєчасним виконанням відповідачем грошових зобов`язань, позивач просить суд стягнути з відповідача, окрім суми основного боргу, також 18 327,00 грн 3% річних та 97 660,64 грн інфляційних втрат.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У статті 625 Цивільного кодексу України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань (висновок про застосування норм права, який викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 686/21962/15-ц).

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові (п. 4.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" №14 від 17.12.2013).

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, суд дійшов висновку про його обґрунтованість та арифметичну правильність, а тому позовні вимоги про стягнення з відповідача 18 327,00 грн 3% річних та 97 660,64 грн інфляційних втрат підлягають задоволенню.

Разом з тим, посилання відповідача на постанову Верховного Суду від 30.04.2022 у справі №914/1001/19 та від 03.04.2020 у справі №920/653/19 та твердження останнього, щодо того, що він не здійснював користування коштами позивача, а відтак у нього відсутній обов`язок зі сплати інфляційних втрат та 3% річних, суд визнає помилковим, оскільки ст. 625 ЦК України не ставить обов`язок зі сплати інфляційних втрат та 3% річних в залежність від саме користування коштами - сама несплата належних позивачу коштів (незалежно від того наявні такі кошти у відповідача та утримуються ним чи в разі їх відсутності) як прострочення виконання грошового зобов`язання є підставою для застосування до спірних правовідносин ст. 625 ЦК України.

Отже, вимоги позивача визнаються судом повністю обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ч.2-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно з приписами статей 78-79 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Будь-які подані учасниками процесу докази (в тому числі, зокрема, й стосовно інформації у мережі Інтернет) підлягають оцінці судом на предмет належності і допустимості. Вирішуючи питання щодо доказів, господарські суди повинні враховувати інститут допустимості засобів доказування, згідно з яким обставини справи, що відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Що ж до належності доказів, то нею є спроможність відповідних фактичних даних містити інформацію стосовно обставин, які входять до предмета доказування з даної справи.

Надаючи оцінку доводам учасників судового процесу судом враховано, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч.5 ст.236 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994р. Європейського суду з прав людини у справі «Руїс Торіха проти Іспанії»). Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006р. у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Серявін та інші проти України» (SERYAVINOTHERS v. UKRAINE) вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові від 13.03.2018 Верховного Суду по справі № 910/13407/17.

Відповідно до частини четвертої статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 129, 233, 238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 25, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АСД ЛЕКС" (01004, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 9/2, офіс 30, ) заборгованість у розмірі 2 174 285 (два мільйона сто сімдесят чотири тисячі двісті вісімдесят п`ять) грн 92 коп., 3 % річних у розмірі 18 327 (вісімнадцять тисяч триста двадцять сім) грн 00 коп., інфляційні втрати у розмірі 97 660 (дев`яносто сім тисяч шістсот шістдесят) грн 64 коп. та судовий збір у розмірі 34 351 (п`ятдесят п`ять тисяч сто тридцять шість) грн 11 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

Повний текст рішення складено 13.12.2022

Суддя І.О. Андреїшина