УХВАЛА

07.12.2022Справа № 910/16185/19
Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Чинчин О.В., при секретарі судового засідання Бігмі Я.В., розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Приватного акціонерного товариства «УКРГІДРОЕНЕРГО» (07300, Київська обл., Вишгородський р-н, місто Вишгород)
до проДержавного підприємства «Енергоринок» (01032, місто Київ, ВУЛИЦЯ СИМОНА ПЕТЛЮРИ, будинок 27) стягнення 1 074 777 050 грн. 44 коп.

Представники:

від Позивача: Войтюк Д.В. (представник на підставі ордеру);

від Відповідача: Лифар О.Ю. (представник на підставі довіреності);

Стилик О.Ю. (представник на підставі довіреності);

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «УКРГІДРОЕНЕРГО» (надалі також - «Позивач») звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства «Енергоринок» (надалі також - «Відповідач») про стягнення 1 074 777 050 грн. 44 коп.

Позов вмотивовано неналежним виконанням договірних зобов`язань у частині своєчасної оплати за отриману електричну енергію відповідно до договору №3304/01 від 31.01.2006.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.04.2021 у справі №910/16185/19, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 17.11.2021, у задоволені позову відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 25.07.2022 року постанову Північного апеляційного господарського суду від 17.11.2021 та рішення Господарського суду міста Києва від 06.04.2021 у справі №910/16185/19 скасовано, справу № 910/16185/19 направлено на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Відповідно до автоматичного розподілу справ Господарського суду міста Києва, справу № 910/16185/19 передано до розгляду судді Чинчин О.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.08.2022 року постановлено справу №910/16185/19 розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі №910/16185/19 призначено на 21.09.2022 року.

19.09.2022 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшли додаткові пояснення.

19.09.2022 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшло клопотання про продовження процесуальних строків для подання суду доказів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.09.2022 року клопотання Приватного акціонерного товариства "УКРГІДРОЕНЕРГО" про продовження процесуального строку для подання суду доказів по справі №910/16185/19 задоволено, встановлено Приватному акціонерному товариству "УКРГІДРОЕНЕРГО" процесуальний строк для подання суду доказів по справі №910/16185/19 по 11 жовтня 2022 року.

20.09.2022 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

20.09.2022 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшло клопотання про закриття провадження у справі та додаткові пояснення.

В підготовче судове засідання 21.09.2022 року з`явився представник позивача, представник відповідача не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.09.2022 року, яка занесена до протоколу судового засідання, відкладено підготовче судове засідання на 05.10.2022 року.

03.10.2022 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшли додаткові письмові пояснення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.10.2022 року призначено підготовче судове засідання, яке не відбудеться 05.10.2022 року у зв`язку із перебуванням судді Чинчин О.В. у відпустці, на 02.11.2022 року.

11.10.2022 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшли додаткові письмові пояснення.

02.11.2022 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшло клопотання про закриття провадження у справі.

02.11.2022 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшло клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні Відповідача - Кабінет Міністрів України.

В підготовче судове засідання 02.11.2022 року з`явились представники позивача та відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.11.2022 року, яка занесена до протоколу судового засідання, відмовлено в задоволенні клопотання Відповідача про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні Відповідача - Кабінет Міністрів України, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 16.11.2022 року.

16.11.2022 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В судове засідання 16.11.2022 року з`явились представники позивача та відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.11.2022 року, яка занесена до протоколу судового засідання, задоволено клопотання Відповідача про відкладення розгляду справи, відкладено розгляд справи на 07.12.2022 року.

07.12.2022 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшли додаткові пояснення.

В судове засідання 07.12.2022 року з`явились представники Сторін.

Суд, дослідивши матеріали справі №910/16185/19, вислухавши представників сторін, приходить до висновку про зупинення провадження у справі, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 228 Господарського процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках: перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Позивач зазначає, що Відповідач не здійснив оплату за куплену електроенергію у повному обсязі. Таким чином, заборгованість Відповідача перед Товариством з обмеженою відповідальністю «УКРГІДРОЕНЕРГО» становить 1 001 664 710 грн. 73 коп.

Заперечуючи проти позову Відповідач зазначав, що порядок проведення розрахунків на оптовому ринку електричної енергії України був можливий лише через поточні рахунки зі спеціальним режимом використання, включно на підставі алгоритму розподілу коштів, який встановлювався НКРЕКП та був обов`язковим для виконання ДП "Енергоринок", як розпорядником коштів ОРЕ. У спірний період (2014-2019 року) діяв алгоритм розподіл коштів з поточного рахунку із спеціальним режимом використання оптового постачальника електричної енергії (ДП "Енергоринок"), затверджений постановами НКРЕКП від 21.12.2011 №2 (діяла з 21.12.2011 до 01.01.2016), від 30.12.2015 №3247 (діяла з 01.01.2016 до 01.01.2018) від 29.12.2017 (діяла з 01.01.2018 до 09.07.2019), який передбачав, що у кожному розрахунковому періоді (місяці) забезпечується оплата вартості електричної енергії та послуг, закуплених у цьому періоді ДП "Енергоринок", у рівному відсотку кожній енергогенеруючій компанії та ДП "НЕК "Укренерго". Такими чином, ДП "Енергоринок" під час здійснення закупівлі електричної енергії у ПрАТ "Укргідроенерго" не могло самостійно, на власний розсуд обирати з якого джерела, в яких обсягах та за якою ціною купувати електричну енергію, оскільки у своїй діяльності керувалося законодавством України, ДЧОРЕ та статутом, а також не вправі було проводити розрахунки за електричну енергію, в тому числі погашати заборгованість, іншим чином, ніж це визначено законодавством, а саме відповідно до алгоритму, встановленого НКРЕКП.

Постановою Верховного Суду від 25.07.2022 року постанову Північного апеляційного господарського суду від 17.11.2021 та рішення Господарського суду міста Києва від 06.04.2021 у справі №910/16185/19 скасовано, справу № 910/16185/19 направлено на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

У вказаній постанові Верховного Суду від 25.07.2022 року по справі №910/16185/19 зазначено, що проведення розрахунків на оптовому ринку електричної енергії України (ОРЕ України) в період дії Закону України "Про електроенергетику" здійснювалося лише через поточні рахунки зі спеціальним режимом використання та виключно на підставі алгоритму розподілу коштів, який встановлювався НКРЕКП та був обов`язковим для виконання як позивачем так і відповідачем.

Разом з тим, 01.07.2019 набув чинності Закон України "Про ринок електричної енергії" за змістом п. 23 розділу XVII "Прикінцеві та перехідні положення" якого визнається таким, що втратив чинність, зокрема Закон України "Про електроенергетику".

За приписами п. 2 зазначеного розділу Закону балансуючий ринок та ринок допоміжних послуг, ринок "на добу наперед" та внутрішньодобовий ринок, двосторонні договори починають діяти з 1 липня 2019 року. При цьому балансуючий ринок, ринок "на добу наперед", внутрішньодобовий ринок та двосторонні договори запроваджуються одночасно.

Крім того, відповідно до п. 15 розд. XVII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ринок електричної енергії" оптовий постачальник електричної енергії провадить діяльність до повного погашення своєї кредиторської та дебіторської заборгованості за електричну енергію.

Згідно з п. 16 того ж розділу доручено Кабінету Міністрів України протягом трьох місяців з дня набрання чинності цим Законом розробити та внести на розгляд Верховної Ради України законопроект щодо особливостей погашення заборгованості за електричну енергію, що утворилася на ОРЕ.

17 червня 2020 року ухвалено Верховною Радою України Закон України "Про заходи, спрямовані на погашення заборгованості, що утворилася на оптовому ринку електричної енергії", який набрав чинності з 16.07.2020, крім статей 5 і 6, які набирають чинності з 1 липня 2021 року.

Цей Закон визначає правові, економічні та організаційні засади, пов`язані з погашенням заборгованості, що утворилася на оптовому ринку електричної енергії України. Метою цього Закону є повне погашення заборгованості, що утворилася на оптовому ринку електричної енергії України.

За приписами ст. 1 зазначеного Закону:

заборгованість - це сума коштів, що виникла до 1 липня 2019 року, підтверджена учасниками та підлягає сплаті відповідно до укладених договорів і судових рішень;

підтвердження заборгованості - процес встановлення та уточнення сум заборгованості учасниками, за результатами якого складається акт про наявність та розмір заборгованості;

оптовий постачальник електричної енергії - державне підприємство "Енергоринок", утворене для забезпечення функціонування оптового ринку електричної енергії України;

процедура погашення заборгованості - комплекс необхідних заходів, спрямований на остаточне врегулювання кредиторської та дебіторської заборгованості на оптовому ринку електричної енергії, а також припинення діяльності оптового постачальника електричної енергії.

Статтею 2 Закону України "Про заходи, спрямовані на погашення заборгованості, що утворилася на оптовому ринку електричної енергії" регламентовані заходи щодо погашення заборгованості на оптовому ринку електричної енергії України. Учасники здійснюють погашення заборгованості шляхом:

1) застосування процедури взаєморозрахунків з використанням механізмів, передбачених статтею 3 цього Закону;

2) погашення (списання) заборгованості відповідно до статті 4 цього Закону.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 4 зазначеного Закону на умовах, визначених цим Законом, підлягає погашенню (списанню) заборгованість державного підприємства "Енергоринок" перед оператором системи передачі за послуги з диспетчерського управління об`єднаною енергетичною системою України та передачі електричної енергії магістральними і міждержавними електричними мережами.

Частиною 5 ст. 4 зазначеного Закону встановлено, що погашення (списання) заборгованості здійснюється учасниками на підставі примірних договорів відповідно до окремих порядків, що затверджуються Кабінетом Міністрів України в місячний строк після набрання чинності цим Законом.

Натомість, відповідний порядок Кабінетом Міністрів України не розроблений, тобто відсутній механізм погашення заборгованості, яка наразі існує.

Крім того, процедура погашення заборгованості - це комплекс необхідних заходів, спрямований на остаточне врегулювання кредиторської та дебіторської заборгованості на оптовому ринку електричної енергії. Заборгованість - це сума коштів, що виникла до 1 липня 2019 року, підтверджена учасниками та підлягає сплаті відповідно до укладених договорів і судових рішень.

З огляду на визначення терміну "заборгованість", викладеного в ст. 1 Закону України "Про заходи, спрямовані на погашення заборгованості, що утворилася на оптовому ринку електричної енергії", під регулювання названого Закону підпадає саме підтверджена учасниками заборгованість, яка відображена в акті про наявність та розмір заборгованості.

З огляду на зазначене, заборгованість відповідача перед позивачем, що утворилася за договором, підлягає погашенню у спеціальному порядку, визначеному державою, однак за відсутності підтвердженої учасниками заборгованості, застосування до спірних правовідносин Закону України "Про заходи, спрямовані на погашення заборгованості, що утворилася на оптовому ринку електричної енергії" буде можливе за умови підтвердження такої заборгованості відповідним рішенням суду.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 17.02.2022 року у справі №910/4216/20.

В той же час, Судом встановлено, що ухвалою Верховного Суду від 16.11.2022 року по справі №910/9796/19 справу №910/9796/19 з касаційною скаргою Державного підприємства "Енергоринок" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.09.2022 та рішення Господарського суду міста Києва від 12.07.2021 передано на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

У вказаній ухвалі суду зазначено, що у постановах Верховного Суду від 17.02.2022 у справі №910/4216/20, від 25.07.2022 у справі № 910/16185/19 викладено висновки про те, що порядок проведення розрахунків між учасниками оптового ринку електроенергії, які мали договірні відносини, у період дії Закону України "Про електроенергетику" (втратив чинність 01.07.2019), здійснювався лише через поточні рахунки зі спеціальним режимом використання та виключно на підставі алгоритму розподілу коштів.

Водночас, з цієї правової позиції висновується, що подання енергопостачальником позову до ДП "Енергоринок" у період дії Закону України "Про електроенергетику" про стягнення з останнього заборгованості за поставлену електроенергію, є безпідставним та має наслідком відмову в задоволенні відповідного позову, з огляду на те, що така заборгованість не може бути стягнута в іншому порядку, ніж відповідно до нормативно визначеного алгоритму розподілу та в межах коштів, що надійшли на рахунки зі спеціальним режимом використання.

Поряд з цим, втрата чинності алгоритмом, що діяв у правовідносинах, врегульованих Законом України "Про електроенергетику", була визначена Верховним Судом у наведених вище постановах як обґрунтована підстава для можливості звернення позивача за захистом свого права.

Так, у постанові від 17.02.2022 у справі №910/4216/20 Верховний Суд залишив без змін судові рішення попередніх інстанцій про задоволення позову про стягнення заборгованості за електроенергію, що виникла до 01.07.2019, вказавши: "Відповідно до п. 2 Розділу XVII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ринок електричної енергії" з 01.07.2019 почав діяти балансуючий ринок та ринок допоміжних послуг, ринок "на добу наперед" та внутрішньодобовий ринок, двосторонні договори (далі - новий ринок електричної енергії).

Пунктом 23 розділу XVII "Прикінцевих та перехідних положень" Закону України "Про ринок електричної енергії" встановлено, що з дати початку дії нового ринку електричної енергії визнається таким, що втратив чинність, зокрема Закон України "Про електроенергетику".

В свою чергу, Законом України "Про ринок електричної енергії" не передбачено відкриття поточного рахунку зі спеціальним режимом використання ДП "Енергоринок" та не надано повноважень НКРЕКП встановлювати з 01.07.2019 алгоритми розподілу коштів, зокрема щодо розрахунків ДП "Енергоринок" з виробниками електричної енергії.

При цьому пунктом 15 розділу XVII "Прикінцевих та перехідних положень" Закону України "Про ринок електричної енергії" визначено, що оптовий постачальник електричної енергії (яким є відповідач) провадить свою діяльність до повного погашення своєї кредиторської та дебіторської заборгованості за електричну енергію.

Таким чином, правильними є висновки судів, що починаючи з 01.07.2019 ДП "Енергоринок" провадить свою діяльність у межах договірних відносин, що виникли на ОРЕ (договори купівлі-продажу, договори реструктуризації заборгованості рішення суду та мирові угоди), з учасниками ринку електричної енергії.

В той же час, згідно з приписами п. 16 Розділу XVII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ринок електричної енергії" Кабінет Міністрів України повинен був протягом трьох місяців з дня набрання чинності цим Законом розробити та внести на розгляд Верховної Ради України законопроект щодо особливостей погашення заборгованості за електричну енергію, що утворилася на оптовому ринку електричної енергії.

Таким законом є ухвалений Верховною Радою України 17.06.2020 Закон України "Про заходи, спрямовані на погашення заборгованості, що утворилася на оптовому ринку електричної енергії", який набрав чинності з 16.07.2020, крім статей 5 і 6, які набирають чинності з 1 липня 2021 року (у редакції, станом на час подання позову).

У вищезазначеному Законі містяться статті щодо заходів погашення заборгованості на оптовому ринку електричної енергії України та механізми проведення взаєморозрахунків.

Також, в ст. 1 Закону України "Про заходи, спрямовані на погашення заборгованості, що утворилася на оптовому ринку електричної енергії" містяться наступні визначення термінів:

процедура погашення заборгованості - комплекс необхідних заходів, спрямований на остаточне врегулювання кредиторської та дебіторської заборгованості на оптовому ринку електричної енергії, а також припинення діяльності оптового постачальника електричної енергії;

оптовий постачальник електричної енергії - державне підприємство "Енергоринок", утворене для забезпечення функціонування оптового ринку електричної енергії України;

заборгованість - сума коштів, що виникла до 1 липня 2019 року, підтверджена учасниками та підлягає сплаті відповідно до укладених договорів і судових рішень.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про заходи, спрямовані на погашення заборгованості, що утворилася на оптовому ринку електричної енергії" на умовах, визначених цим Законом, підлягає погашенню (списанню) заборгованість державного підприємства "Енергоринок" перед виробниками електричної енергії державної форми власності та акціонерного товариства, 100 відсотків акцій якого належать державі, яке здійснює функції оператора системи передачі, в обсязі заборгованості до погашення (списання) відповідно до пункту 2 цієї частини.

Погашення (списання) заборгованості здійснюється учасниками на підставі примірних договорів відповідно до окремих порядків, що затверджуються Кабінетом Міністрів України в місячний строк після набрання чинності цим Законом (ч. 5 ст. 4 вказаного Закону).

Колегія суддів звертає увагу на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 28.10.2021 у справі № 913/567/19, відповідно до яких з огляду на положення ч. 5 ст. 4 Закону України "Про заходи, спрямовані на погашення заборгованості, що утворилася на оптовому ринку електричної енергії" погашення (списання) заборгованості здійснюється учасниками на підставі примірних договорів відповідно до окремих порядків, що затверджуються Кабінетом Міністрів України в місячний строк після набрання чинності цим Законом.

Наведене узгоджується з визначенням терміну "процедура погашення заборгованості", наданим у п. 8 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про заходи, спрямовані на погашення заборгованості, що утворилася на оптовому ринку електричної енергії", відповідно до якого процедура погашення заборгованості - це комплекс необхідних заходів, спрямований на остаточне врегулювання кредиторської та дебіторської заборгованості на оптовому ринку електричної енергії.

Відтак, вищезгаданим Законом передбачено погашення заборгованості, яка утворилася на оптовому ринку електричної енергії України до 01.07.2019, підтверджена учасниками та підлягає сплаті відповідно до укладених договорів і судових рішень. Водночас, таке погашення (списання) має здійснюватися у порядку, встановленому окремим законопроектом, який з дня набрання чинності цим Законом повинен розробити та внести на розгляд Верховної Ради Кабінет Міністрів України.

Натомість наразі відповідний порядок Кабінетом Міністрів України не розроблений, що в свою чергу підтверджує висновок судів попередніх інстанцій про відсутність механізму погашення заборгованості, яка наразі існує."

Аналогічна правова позиція відображена й у постанові Верховного Суду від 25.07.2022 у справі №910/16185/19.

Тобто, відповідно до наведених правових позицій, Суд встановлював наявність/відсутність підстав для звернення особи з позовом про стягнення заборгованості за поставлену електроенергію до 01.07.2019 та обґрунтованість/безпідставність відповідного позову з обставинами чинності запровадженого державою на підставі нормативних актів алгоритму розподілу коштів з рахунків зі спеціальним режимом використання.

Проте, Верховний Суд вважає за необхідне відступити від наведених висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 17.02.2022 у справі №910/4216/20, від 25.07.2022 у справі №910/16185/19 та від 15.06.2022 у справі №910/9947/19 з огляду на те, що у пункті 5.24. постанови Верховного Суду від 08.06.2022 у справі №910/6636/21, викладено правовий висновок про те, що ненадходження коштів від інших учасників балансуючого ринку не може бути відкладальною обставиною для невиконання відповідачем своїх зобов`язань з оплати за договором.

Хоча правовідносини у справі №910/9796/19 та справі №910/6636/21 регулюються різними нормативними актами, наведений Верховним Судом висновок у пункті 5.24 останньої постанови є загальним щодо відносин які стосуються здійснення оплати електричної енергії за допомогою рахунку із спеціальним режимом використання та має бути врахованим й під час вирішення спору у справі №910/9796/19.

Таким чином, у правовідносинах щодо стягнення коштів за електроенергію, поставлену ДП "Енергоринок" до 01.07.2019, встановлення обставин неможливості стягнення грошових коштів у іншому порядку, ніж визначено алгоритмом, як і обставин відсутності грошових коштів на спеціальному рахунку для погашення заборгованості перед енергопостачальником, не може бути підставою для відмови в позові.

Відсутність на спеціальному рахунку грошових коштів для розрахунку з енергопостачальником відповідно до нормативного алгоритму, може свідчити лише про неможливість належного виконання своїх зобов`язань покупцем, однак не може спростовувати обставин порушення прав подавця на отримання оплати за поставлену електроенергію, та відповідно, наявності підстав для звернення до суду за їх захистом.

Крім того, не можуть вказані обставини змінювати й момент, з якої відповідне право енергопостачальника є порушеним та може бути захищено - прострочення визначених умовами договору строків розрахунку, тоді як інший підхід до визначення цього моменту, який висновується з наведених вище постанов Верховного Суду, пов`язує можливість захисту прав енергопостачальника з обставинами втрати чинності алгоритмом, установленим відповідно до Закону України "Про електроенергетику", та відсутністю нового алгоритму погашення заборгованості, що утворилась до 01.07.2019, відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на погашення заборгованості, що утворилася на оптовому ринку електричної енергії", на час звернення позивача до суду з відповідним позовом та на час вирішення справи місцевим господарським судом. Такий підхід є штучним, оскільки на час прийняття рішення у цій справі механізми погашення заборгованості (у тому числі і перед позивачем), передбачені у Законі України "Про заходи, спрямовані на погашення заборгованості, що утворилася на оптовому ринку електричної енергії", реалізовано у постановах НКРЕКП (1) від 14.04.2021 №639 "Про затвердження Переліку поточних рахунків із спеціальним режимом використання оптового постачальника електричної енергії, операторів системи розподілу, які є правонаступниками енергопостачальників і здійснювали господарську діяльність з постачання електричної енергії на закріпленій території, електропостачальників, на яких покладено виконання функцій постачальника універсальних послуг та постачальника "останньої надії"; (2) від 14.04.2021 №640 "Про затвердження Переліку поточних рахунків із спеціальним режимом використання електропостачальників, оператора системи передачі та оператора ринку".

Положення законодавства, якими здійснення НКРЕКП надано право здійснення державного нагляду за режимом споживання електричної енергії та диспетчерського (оперативно-технологічного управління) у певних дисципліні та алгоритмі дій, а також встановлення статтею 15-1 Закону порядку розрахунку за спожиту електричну енергію, унормовують загальний порядок розрахунку за відсутності заборгованості, і не регулюють правовідносин щодо стягнення заборгованості, що утворилась на момент здійснення остаточного розрахунку за договором за поставлену та спожиту електричну енергію. Інший підхід не сприяє базовим принципам державної політики на ринку електроенергетики, зокрема розвитку конкурентних відносин на ринку електричної енергії, забезпечення стабільного фінансового стану електроенергетики; забезпечення відповідальності суб`єктів електроенергетики та споживачів (стаття 5 наведеного Закону).

Крім того, Суд вважає, що право позивача вимагати судового захисту щодо стягнення заборгованості, яка утворилася до 01.07.2019, та інфляційних втрат з моменту саме прострочення виконання зобов`язання боржником, не може бути обмежене й після набуття чинності Законом України "Про заходи, спрямовані на погашення заборгованості, що утворилася на оптовому ринку електричної енергії", адже запроваджені ним процедури можуть бути застосовані й щодо погашення заборгованості, встановленої судовим рішенням, про що прямо зазначено у пункті 3 частини першої статті 1 цього Закону, та кореспондується з пунктом 10 статті 2 цього Закону, відповідно до якого на період дії цього Закону підлягають зупиненню виконавчі провадження та заходи примусового виконання рішень щодо оптового постачальника електричної енергії.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 229 ГПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених: пунктом 7 частини першої статті 228 цього Кодексу - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Згідно зі ст. 17 Закон України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно з преамбулою та статтею 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав та свобод людини, згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.02 року у справі за заявою № 48553/99 "Совтрансавто-Холдінг" проти України", а також згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 28.10.99 року у справі за заявою № 28342/95 "Брумареску проти Румунії" встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Аналіз практики Європейського суду з прав людини щодо застосування цієї статті Конвенції свідчить, що право на мотивоване (обґрунтоване) судове рішення є частиною загального права людини на справедливий і публічний розгляд справи та поширюється як на цивільний, так і на кримінальний процес.

Вимоги п. 1 ст. 6 Конвенції щодо обґрунтування судових рішень не можуть розумітись як обов`язок суду детально відповідати за кожен довід заявника. Проте, Європейський суд з прав людини оцінює ступінь умотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності у ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і аргументів, які є важливими.

Отже, на підставі викладеного вище, з метою дотримання принципу єдності правозастосовчої практики, Суд вважає за необхідне зупинити провадження у справі №910/16185/19 за позовом Приватного акціонерного товариства «УКРГІДРОЕНЕРГО» до Державного підприємства «Енергоринок» про стягнення 1 074 777 050 грн. 44 коп. до розгляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №910/9796/19.

Керуючись ст. ст. 228, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Зупинити провадження у справі №910/16185/19 за позовом Приватного акціонерного товариства «УКРГІДРОЕНЕРГО» до Державного підприємства «Енергоринок» про стягнення 1 074 777 050 грн. 44 коп. до розгляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №910/9796/19.

2. Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її підписання.

Дата складання та підписання повного тексту ухвали: 09 грудня 2022 року.

Суддя О.В. Чинчин