ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
07.12.2022 Справа № 914/1812/18
Господарський суд Львівської області в складі:
головуючого судді Запотічняк О.Д.
судді Березяк Н.Є.
судді Ділай У.І.
розглянувши матеріали заяви ТОВ «Водолій» про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат у справі
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Водолій, м. Львів
до відповідача 1: Акціонерного товариства Онур Таахут Ташимаджилик Іншаат Тіджарет Ве Санаї Анонім Ширкеті (ONUR Taahhut Tasimacilik ve Ticaret Ltd. STI) (Turkey) в особі представництва Онур Тааххут Ташимаджилик Іншаат Тіджарет Ве Санаї Анонім Ширкеті, м. Львів,
до відповідача 2: Приватне підприємство Альтернативна енергія, м. Львів
про: відшкодування збитків в розмірі 59 753,00 грн
за участю представників сторін:
від позивача: не з`явився;
від відповідача 1: не з`явився;
від відповідача 2: не з`явився;
Рішенням Господарського суду Львівської області від 03.10.2022 позовні вимоги ТОВ «Компанія «Водолій» задоволено повністю.

09.11.2022 на адресу суду надійшла заява (Вх. № 3708/22) представника Позивача про ухвалення додаткового рішення у зв`язку з відшкодуванням витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 22 800,00 гривень та понесені судові витрати у зв`язку з оплатою експертного дослідження в розмірі 4 952,00 гривень.

Ухвалою суду від 11.11.2022 призначено судове засідання для вирішення питання про судові витрати у справі на 24.11.2022 року.

14.11.2022 на електронну адресу суду надійшло клопотання Відповідача -2 про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу (Вх. № 23636/22).

Судове засідання призначене на 24.11.2022 о 09:40 не відбулось, у зв`язку з відключенням електричної енергії.

Ухвалою від 30.11.2022 суд призначив розгляд заяви на 07.12.2022.

В судове засідання 07.12.2022 представник Позивача не з`явився, подав клопотання про розгляд витрат на правову допомогу та експертне дослідження без його участі (Вх. № 25172/22 від 06.12.2022), представники Відповідача 1 та 2 не з`явились, причини неявки не повідомили.

Згідно ч. 4 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Так, суд розглянувши подану представником позивача заяву про ухвалення додаткового рішення, встановив наступне.

Статтею 15 ГПК України регламентовано, що суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 ГПК України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються, окрім судового збору, також з витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, відповідно до пункту 1 частини другої зазначеної статті, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Абзацом 1 ч. 2 ст. 126 ГПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Поряд з цим згідно з вимогами ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Таким чином відшкодування судових витрат, у тому числі на професійну правничу допомогу, здійснюється у разі наявності відповідної заяви сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, якщо справа розглядається з повідомленням учасників справи з проведенням дебатів.

При цьому перевірка цих доказів та надання їм оцінки здійснюється судом у разі дотримання цього порядку, оскільки за інших обставин розподіл судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, не може бути здійснений.

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 14.01.2019 у справі № 927/26/18, 07.04.2020 у справі № 910/2022/19, 11.11.2020 у справі №908/2614, 03.03.2021 у справі № 909/1238/18, 17.12.2021 у справі № 10/5026/290/2011 (925/1502/20), від 21.06.2022 у справі № 908/574/20.

Отже, право сторони, яка має намір отримати за результатами розгляду спору по суті відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за рахунок іншої сторони, виходячи з положень статей 124, 129 ГПК України, кореспондується з її обов`язками: по-перше, зазначити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла або очікує понести у зв`язку із розглядом справи у першій заяві по суті спору; по-друге, заявити про це до закінчення судових дебатів у справі; по-третє, подати до суду докази на підтвердження розміру таких витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Зазначений правовий висновок викладений у постановах Касаційного господарського суд у складі Верховного Суду від 21.06.2022 у справі № 908/574/20, від 17.12.2021 у справі №10/5026/290/2011(925/1502/20).

Так, в силу ч. 1 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Частиною 2 ст. 191 ГПК України визначено, що заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Отже, першою заявою позивача є позовна заява (від 14.09.2018) (а. с. 7-103, том 1).

Ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї документами, суд встановив відсутність попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Жодних вимог про стягнення з відповідачів 1, 2 на користь позивача судових витрат останній у першій заяві по суті не заявляв.

Також позивач до закінчення судових дебатів не звертався до суду із заявою щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, не надавав жодних доказів щодо таких витрат, а лише після ухвалення судового рішення подав суду докази на підтвердження витрат відповідача на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.ч. 1-3 статті 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Застосування відповідних положень ст. 124 ГПК України належить до дискреційних повноважень суду та вирішується ним у кожному конкретному випадку з урахуванням встановлених обставин справи, а також інших чинників. Зі змісту ч. 2 ст. 124 ГПК України очевидно вбачається те, що у разі неподання учасником справи попереднього розрахунку у суду є право відмовити у відшкодуванні відповідних судових витрат.

Зазначене положення забезпечує дотримання принципу змагальності, відповідно до якого учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених ГПК України.

З аналізу правових висновків, наведених вище слідує, що у контексті спірних правовідносин позивач мав подати до суду попередні (орієнтовні) розрахунки сум судових витрат. Встановлення дотримання відповідних обов`язків та того, що не подання такого розрахунку порушило принцип змагальності, надає суду право відмовити у відшкодуванні витрат на правову допомогу. З матеріалів справи слідує, що позивач до суду не подавав попередній розрахунок витрат.

Оцінивши дії позивача щодо обґрунтування вимоги про покладення витрат останнього на професійну правничу допомогу на відповідача -2, господарський суд доходить висновку про визнання заяви відповідача про розподіл витрат на професійну правничу допомогу такою, що не підлягає задоволенню.

Так, відмовляючи у задоволенні заяви позивача про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, суд керувався тим, що матеріали справи не містять: 1) доказів звернення відповідача до суду із заявами про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом цієї справи; 2) заяви про відшкодування судових витрат, зробленої до закінчення судових дебатів позивачем також зроблено не було.

Водночас суд звертає увагу, що у контексті можливості розподілу судових витрат, заявлених позивачем, важливо враховувати другий ключовий мотив суду, а саме відсутність заяви про відшкодування таких витрат (яка б змістовно виражала намір позивача отримати за результатами розгляду спору по суті відшкодування витрат за рахунок відповідачів, поданої до закінчення судових дебатів). Саме за відсутності висловлення відповідного наміру у суду немає обґрунтованих підстав для задоволення заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Аналогічна правова позиція висвітлена у постанові Верховного Суду від 21.06.2022 у справі №908/574/20.

Щодо стягнення витрат на експертне дослідження в розмірі 4952,00 грн, оплата якого підтверджується квитанцією № 122 від 30.03.2018, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 4 ст. 127 ГПК України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Відповідно до рішення Господарського суду Львівської області від 03.11.2022 висновок будівельно-технічного експертного дослідження №7143 від 05.02.2018р. був недопустимим та неналежним доказом у справі.

В даному випадку, експертиза була проведена на замовлення самого Позивача і не призначалась судом, а її висновок жодним чином не вплинув на результат вирішення спору у справі №914/1812/18, тобто витрати Позивача на проведення експертизи не були необхідними для правильного вирішення даного спору по суті.

З огляду на те, що витрати на проведення експертизи були зумовлені виключно суб`єктивним ставленням самого Позивача до їх необхідності і не були обов`язковими та/або неминучими у даній справі, суд дійшов висновку про відсутність підстав для покладення таких витрат на Відповідача-2 у справі.

Керуючись ст. ст. 123, 126, 129, 233, 238, 241, 244 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Водолій про стягнення з Приватного підприємства Альтернативна енергія судових витрат - відмовити.

Додаткове рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Західного апеляційного господарського суду.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне текст додаткового рішення складено та підписано 07.12.2022.

Головуючий суддя Запотічняк О.Д.

Суддя Березяк Н.Є.

Суддя Ділай У.І.