ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" грудня 2022 р. Справа№ 925/1208/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Іоннікової І.А.

суддів: Разіної Т.І.

Михальської Ю.Б.

розглянувши у порядку письмового провадження, без виклику учасників справи, апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Боковні Андрія Андрійовича

на рішення Господарського суду Черкаської області від 22.12.2021 (повний текст складено 29.12.2021)

у справі № 925/1208/21 (суддя Чевгуз О.В.)

за позовом Черкаської міської ради

до фізичної особи - підприємця Боковні Андрія Андрійовича

про стягнення 34 247,08 грн,

ВСТАНОВИВ:

Черкаська міська рада звернулася до Господарського суду Черкаської області з позовом до фізичної особи - підприємця Боковні Андрія Андрійовича про стягнення заборгованість за угодою про справляння плати за користування частиною прибудинкової території від 29.01.2020 № 1215 (надалі - угода) в сумі 34 247,08 грн.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що безоплатне використання відповідачем прибудинкової території, яка є комунальною власністю територіальної громади міста Черкаси, та невиконання відповідачем договірних зобов`язань є порушенням прав територіальної громади, а також порушенням відповідачем вимог чинного законодавства України.

Внаслідок такого порушення міський бюджет м. Черкаси недоотримав за угодою 34 247,08 грн.

Короткий зміст оскаржуваного рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 22.12.2021 позов задоволено повністю. Вирішено стягнути з фізичної особи - підприємця Боковні Андрія Андрійовича на користь міського бюджету м. Черкаси заборгованість за угодою про справляння плати за користування частиною прибудинкової території від 29.01.2020 № 1215 в сумі 34 247,08 грн. Вирішено стягнути з фізичної особи - підприємця Боковні Андрія Андрійовича на користь платника Департаменту фінансової політики Черкаської міської ради 2270,00 грн витрат зі сплати судового збору.

Задовольняючи судове рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що вимога позивача про стягнення з відповідача 34 247,08 грн боргу підлягає задоволенню як така, що доведена позивачем належними та допустимими доказами та не спростована у встановленому порядку відповідачем.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, фізична особа-підприємець Боковня Андрій Андрійович звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Черкаської області від 22.12.2021 у справі № 925/1208/21 та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Короткий зміст апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Апеляційна скарга відповідача мотивована тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права, а також висновки викладені в оскаржуваному рішенні не відповідають встановленим обставинам справи.

Узагальнені доводи апеляційної скарги відповідача зводяться до того, що місцевим господарським судом не враховано та не надано оцінки відсутності у позивача: доказів порушення відповідачем вимог ст. 206 Земельного кодексу України; належних та допустимих доказів наявності заборгованості у відповідача.

Короткий зміст відзиву на апеляційну скаргу та узагальнення його доводів

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить суд апеляційної інстанції рішення місцевого господарського суду залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення посилаючись на те, що судом першої інстанції аргументовано враховано та встановлено всі обставини, що мають значення для справи, а наведені в апеляційній скарзі доводи, не спростовують обґрунтованість, законність та правильність висновків, викладених в оскаржуваному судовому рішенні.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно з розпорядження Північного апеляційного господарського суду від 27.10.2022 у справі № 925/1208/21 призначено повторний автоматизований розподіл, відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу № 925/1208/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Іоннікова І.А., судді: Разіна Т.І., Михальська Ю.Б.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.11.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця Боковні Андрія Андрійовича на рішення Господарського суду Черкаської області від 22.12.2021 у справі № 925/1208/21 колегією суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Іоннікової І.А., суддів: Разіної Т.І., Михальської Ю.Б. Апеляційний перегляд оскаржуваного рішення вирішено здійснювати без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 10 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, розгляд апеляційної скарги здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи.

Вивчивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд встановив наступне.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Відповідач, 29.01.2019 через ЦНАП м. Черкаси звернувся до Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради з заявою вх. № 8099-3, в якій просив у зв`язку з використанням ним частини прибудинкової території за адресою: м. Черкаси, вул. Верхня Горова, 52, пов`язаної з наявністю на даній території нежитлового приміщення (підвал), площею 0,0998 га, укласти угоду про справляння плати за користування частиною прибудинкової території за даною адресою.

Підставами для укладення вказаної угоди слугували наступні обставни:

На підставі договору оренди об`єкта нерухомості № 2024 від 13.03.2017 (далі -договір оренди № 2024 від 13.03.2017) відповідач орендує за адресою: м. Черкаси, вул. Верхня Горова, 52 нежитлові приміщення загальною площею 92,90 кв. м (об`єкт).

Відповідно до п. 7.1.12 договору оренди № 2024 від 13.03.2017, орендар (відповідач) зобов`язаний укласти з власником землі договір про плату за землю або цивільно-правову угоду за фактичне використання землі.

Згідно з п. 4.1. договору оренди № 2024, договір оренди укладено на термін з 13.03.2017 по 31.01.2020 і вступає в дію з дати приймання об`єкта за актом приймання-передачі.

15.05.2018 було укладено угоду про внесення змін до договору оренди № 2024, відповідно до якої площа орендованих приміщень стала становити 99,80 кв.м.

27.01.2020 між Департаментом економіки та розвитку Черкаської міської ради та відповідачем було укладено договір оренди об`єкта нерухомості № 2024 (далі - договір оренди № 2024 від 27.01.2020), відповідно до якого відповідачу було передано те саме нерухоме майно на строк з 01.02.2020 по 30.02.2023.

Відповідно до п. 7.1.12 договору № 2024 від 27.01.2020, орендар (відповідач) зобов`язаний укласти з власником землі договір про плату за землю або цивільно-правову угоду за фактичне використання землі.

Враховуючи, що земельна ділянка, на якій розташоване орендоване нерухоме майно відповідача перебуває у власності територіальної громади м.Черкаси в силу закону, а тому саме з Черкаською міською радою належить укласти договір про плату за фактичне використання землі.

Отже, відповідач використовує прибудинкову територію за адресою: м. Черкаси, вул. Верхня Горова, 52, починаючи з 13.03.2017.

На підставі заяви відповідача від 29.01.2019 вх. № 8099-3, було підготовлено та передано на підпис відповідачу відповідну угоду про справляння плати за користування частиною прибудинкової території.

Угода була підписана 29.01.2020 та зареєстрована в Управлінні земельних ресурсів та землеустрою департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради 29.01.2020 за № 1215.

Вказана угода була підписана відповідачем без будь-яких зауважень та протоколу розбіжностей.

Об`єктом Угоди є частина прибудинкової території за адресою: м. Черкаси, вул. Верхня Горова, 52, яку використовує землекористувач орендуючи нежитлове приміщення (п 1.1. угоди).

Угода укладена до 30.04.2022 (п. 2.1. угоди).

У разі, якщо землекористувач продовжує використовувати частину прибудинкової території після закінчення строку цієї угоди, то за відсутності письмових заперечень землевласника протягом одного місяця після закінчення строку дії угоди, ця угода вважається продовженою на той самий термін на тих самих умовах, які були передбачені угодою (п. 2.3. угоди).

Доказів припинення дії угоди в справу не подано, правочин є таким, що здійснює правове регулювання відносини сторін у справі.

За користування частиною прибудинкової території Землекористувач сплачує плату у грошовій формі у розмірі визначеному згідно з рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради від 21.06.2005 № 793 "Про справляння плати за користування частиною прибудинкової території" та рішення Черкаської міської ради від 24.01.2019 № 2-3735 "Про міський бюджет на 2019 рік" (п. 3.1. угоди).

Відповідно до п. 3.2. угоди землекористувач, що використовує земельну ділянку з порушенням вимог ст. 206 Земельного Кодексу України, чим завдає збитки землевласнику протягом 9-ти місяців зобов`язується відшкодувати кошти в розмірі 17 979,12 грн рівними частинами по 1 997,68 грн щомісячно до 10 числа місяця, наступного за звітнім за період з 13.03.2017 по 31.03.2019.

Пунктом 3.4 угоди передбачено, що щомісячна плата за користування частиною прибудинкової території з 1 квітня 2019 року складає 759,57 грн та вноситься землекористувачем до 10-го числа місяця, наступного за звітним.

Приписами п 3.5. угоди встановлено, що в разі проведення щорічної індексації нормативної грошової оцінки землі, внесення інших змін на підставі вимог діючого законодавства, а також в разі будь-яких змін Черкаською міською радою розмірів плати та нормативної грошової оцінки, що діють в м. Черкаси, розмір грошової оцінки земельної ділянки та розмір щорічної плати змінюватиметься без внесення змін та доповнень до цієї угоди.

Як вбачається з матералів справи, позивач розрахунок за користування прибудинковою територією здійснив, починаючи з моменту фактичного використання прибудинкової території 13.03.2017 на площу 92,90 кв. м (площа для нарахування плати за землю, враховуючи частку землекористування в прибудинковій території 102,83 кв. м), а з 15.05.2018 на площу 99,80 кв. м (площа для нарахування плати за землю, враховуючи частку землекористування в прибудинковій території 109,46 кв. м).

За період з 13.03.2017 по 31.03.2019 позивачем нараховано відповідачу 17 979,12 грн та за період з 01.04.2019 по 31.07.2021 позивачем нараховано відповідачу 21 267,96 грн, згідно з пунктом 3.4. угоди. За вказані періоди відповідач сплатив 5 000,00 грн.

Відповідно до п. 6.1. угоди про справляння плати за користування частиною прибудинкової території, розрахунок плати за користування частиною прибудинкової території та розрахунок частки та площі для нарахування плати за користування частиною прибудинкової території є невід`ємними частинами даної угоди.

Вищевказані додатки до угоди, якою позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, наявні в матеріалах справи.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 22.12.2021 позов задоволено повністю. Вирішено стягнути з фізичної особи - підприємця Боковні Андрія Андрійовича на користь міського бюджету м. Черкаси заборгованість за угодою про справляння плати за користування частиною прибудинкової території від 29.01.2020 № 1215 в сумі 34 247,08 грн. Вирішено стягнути з фізичної особи - підприємця Боковні Андрія Андрійовича на користь платника Департаменту фінансової політики Черкаської міської ради 2270,00 грн витрат зі сплати судового збору.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

В силу вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, вивчивши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

В силу вимог п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Частина 1 ст. 626 Цивільного кодексу України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За загальними правилами ст. 6 Цивільного кодексу України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання.

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що наявність і розмір невиконаного грошового зобов`язання відповідачем належними доказами не спростовано, строки виконання зобов`язання за всіма платежами є такими, що настали, а тому дана заборгованість підлягає стягненню в примусовому порядку.

Судова колегія відхиляє заперечення відповідача, оскільки він добровільно уклав угоду, погодився на умови, не оспорював їх у судовому порядку, відносини сторін мають договірний характер і саме договір (угода) визначає підстави, порядок, умови, межі, період та розмір зобов`язань сторін.

Згідно з умовами угоди у відповідача виникло зобов`язання за фактичне використання ним земельної ділянки без правовстановлюючих документів за період з 13.03.2017 по 31.03.2019 в розмірі 17 979, 12 грн, яке хоч і визначено в угоді як збитки, що не відповідає поняттю, визначеному у законі, однак не є підставою для припинення цього зобов`язання.

Відповідно до ч. 3 ст. 631 Цивільного кодексу України, сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення.

Розмір плати за користування частиною прибудинкової території з 01.04.2019 по 31.07.2021 становить 21 267,96 грн.

Підсумовуючи викладене, судова колегія поджуючись з правомірними висновками суду першої інстанції щоло примусового стягнення з відповідача на користь позивача належить заборгованість за угодою про справляння плати за користування частиною прибудинкової території від 29.01.2020 № 1215 в сумі 34 247,08 грн.

Таким чином, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами.

Інші наведені у апеляційній скарзі аргументи не можуть бути підставами для скасування рішення місцевого господарського суду, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи та ґрунтуються на неправильному тлумаченні скаржником норм матеріального та процесуального права, що в сукупності виключає можливість задоволення апеляційної скарги відповідача.

В свою чергу, викладені позивачем у відзиві на апеляційну доводи є документально обґрунтованими та такими, що належним чином досліджені судом першої інстанції при розгляді даної справи.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у рішенні суду, питання вичерпності висновків господарського суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції ураховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у контексті конкретних обставин справи.

Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Висновки за результатами апеляційної скарги

За таких обставин, судова колегія вважає, що висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсним обставинам справи, підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення місцевого господарського суду у даній справі відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.

З огляду на викладене, судова колегія дійшла висновку про те, що апеляційна скарга є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Судові витрати

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Боковні Андрія Андрійовича залишити без задоволення, рішення Господарського суду Черкаської області від 22.12.2021 у справі № 925/1208/21 - без змін.

Матеріали справи № 925/1208/21 повернути до Господарського суду Черкаської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

Головуючий суддя І.А. Іоннікова

Судді Т.І. Разіна

Ю.Б. Михальська