СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

06 грудня 2022 року м. Харків Справа № 922/3208/21

Східний апеляційний господарський суд у складі судді-доповідача Мартюхіної Н.О.,

розглянувши апеляційну скаргу розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрпромторг Технолоджі" - арбітражного керуючого Родзинського Анатолія Анатолійовича (вх. № 1320 Х/2),

на ухвалу Господарського суду Харківської області від 22.11.2021 (повний текст складено 29.11.2021) у справі №922/3208/21 (суддя Яризько В.О.),

за заявою ініціюючого кредитора Фізичної особи-підприємця Мирошника Володимира Івановича, м. Харків,

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрпромторг Технолоджі", м. Харків,

про визнання банкрутом,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 22.11.2021 закрито провадження у справі №922/3208/21 за заявою Фізичної особи-підприємця Мирошника Володимира Івановича про визнання Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрпромторг Технолоджі" банкрутом на підставі п. 8 ч. 1 ст. 90 Кодексу України з процедур банкрутства, оскільки судом не було встановлено ознак неплатоспроможності боржника.

Не погодившись із вищевказаною ухвалою, розпорядник майна боржника арбітражний керуючий Родзинський А.А. через систему "Електронний суд" 30.11.2022 звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду Харківської області від 22.11.2021, в якій просить її скасувати та повернути справу № 922/3208/21 до Господарського суду Харківської області для подальшого розгляду в новому складі суду.

Крім того, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Харківської області від 22.11.2021 у справі № 922/3208/21, посилаючись на наявність поважних причин пропуску такого строку.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження скаржник посилається на те, що розпорядник майна не був присутній у судовому засіданні господарського суду першої інстанції 22.11.2021, на якому було ухвалено оскаржувану ухвалу, а про прийняття ухвали суду дізнався лише 30.11.2022 з листа ТОВ "Укрпромторг Технолоджі" від 29.11.2022.

Апелянт також зазначає, що Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п.20 ч.1 ст. 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який триває станом на поточну дату.

Крім того, скаржник звертає увагу, що місце реєстрації розпорядника майна є Вільхівська сільська територіальна громада, а саме вул.Набережна, б.2А, с.Вільхівка, Харківський район, Харківська область.

При цьому, Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій від 25.04.2022 №75 місце реєстрації апелянта - Вільхівська сільська територіальна громада внесена до переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій, або які перебувають у тимчасовій окупації, оточені (блоковані).

Враховуючи запровадження в Україні правового режиму воєнного стану, а також зважаючи на те, що розпорядник майна зареєстрований в зоні бойових дій та тимчасово окупованої території, згідно переліку територій визначених Кабінетом міністрів України та Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій від 25.04.2022 року №75 (зі змінами), на думку апелянта це є виключною обставиною, що об`єктивно унеможливило своєчасне подання апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що зазначена апеляційна скарга не відповідає вимогам Глави 1 Розділу IV ГПК України та підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

По-перше, ст. 258 ГПК України встановлено вимоги до форми і змісту апеляційної скарги.

Так, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 258 ГПК України, до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Пунктом 7 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" розмір визначено, що ставка судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" прожитковий мінімум з 01.01.2022 для працездатних осіб становить 2481,00 гривні.

Враховуючи те, що скаржником подано апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду Харківської області від 22.11.2021 у справі №922/3208/21, останній повинен сплатити судовий збір у розмірі 2481,00 грн.

Судом встановлено, що скаржником в додатках до скарги не зазначено, та до апеляційної скарги не додано доказів сплати судового збору.

Згідно з ч. 2 ст. 260 ГПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 258 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 174 цього Кодексу.

З урахуванням викладеного, суддя-доповідач дійшов висновку, що апеляційна скарга подана з порушенням п. 2 ч. 3 ст. 258 ГПК України, а саме: відсутні докази сплати судового збору.

По-друге, розглянувши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, та перевіривши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Стаття 129 Конституції України встановлює основні засади судочинства, якими, зокрема, є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (п. 8 ч. 1 цієї статті).

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні від 03.04.2008р. у справі "Пономарьов проти України", Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

Згідно з ч. 1 ст. 254 ГПК України, учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 261 ГПК України встановлено, що незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, інтереси та (або) обов`язки.

Відповідно до ст. 256 ГПК України, учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду (ч.2). Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 261 цього Кодексу (ч. 3).

Отже, наявність або відсутність підстав для задоволення заяви про відновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги визначається за правилами ч. 2 ст. 256 ГПК. Клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги з огляду на приписи ст. 256 ГПК повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску такого строку (за необхідності - з посиланням на відповідні докази, які подаються апеляційному господарському суду на загальних підставах).

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій. До клопотання чи заяви мають бути подані докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості.

При цьому ГПК України не пов`язує право суду відновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку.

Таким чином, у кожному випадку суд з врахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені в обґрунтування клопотання про його відновлення та робить мотивований висновок щодо поважності чи не поважності причин пропуску строку.

Апеляційна скарга на оскаржувану ухвалу від 22.11.2021, повний текст якої складено та підписано 29.11.2021, подана 30.11.2022, тобто з пропуском встановленого ч. 1 ст. 256 ГПК України процесуального строку для її подання.

При цьому, оскільки 2021 2022 роки є не високосними роками (365 днів), відтак апеляційна скарга подана з пропуском встановленого ч. 2 ст. 261 ГПК України строку, тобто після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення (останнім днем річного строку для подання є 29.11.2022).

Надаючи оцінку доводам арбітражного керуючого Родзинського А.А. щодо неможливості подання ним апеляційної скарги в передбачений законодавством процесуальний строк у зв`язку із введенням воєнного стану, суд зазначає таке.

Відповідно до приписів Закону України від 24.02.2022 №2102-IX "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" затверджено відповідний Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, яким у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

В подальшому законами України від 15.03.2022 № 2119-ІХ, від 21.04.2022 №02212-ІХ та від 22.05.2022 № 2263-ІХ, від 15.08.2022 №2500-IX "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" затверджено відповідні Укази Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022, від 18 квітня 2022 року №259/2022 та від 17 травня 2022 року № 341/2022, якими строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, а потім з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Згідно зі статтею 1 Закону України від 12 травня 2015 року № 389-VIII "Про правовий режим воєнного стану" (далі - Закон № 389-VIII) воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Частинами 1 та 4 ст. 26 Закону № 389-VIII встановлено, що правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. Створення надзвичайних та особливих судів не допускається.

У період дії воєнного стану не можуть бути припинені повноваження Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Національного банку України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, судів, органів прокуратури, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, розвідувальних органів та органів, підрозділи яких здійснюють контррозвідувальну діяльність (ч. 1 ст. '0 Закону № 389-VIII).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.11.2022 у справі №990/115/22 (провадження № 11-107заі22) викладено такі правові висновки.

Введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

Таким чином, лише саме посилання апелянта на введення воєнного стану на території України не може бути поважною причиною для поновлення строку на подання апеляційної скарги без зазначення конкретних обставин, які унеможливили своєчасне звернення до суду з апеляційною скаргою, та без надання відповідних доказів того, як саме введення воєнного стану обумовило пропуск строку на подання апеляційної скарги.

Отже, поновлення пропущеного процесуального строку здійснюється судом, якщо такий пропуск чи неможливість вчинення відповідної процесуальної дії зумовлена саме обмеженнями, впровадженими у зв`язку з воєнним станом. Для поновлення строку недостатньо лише посилання на наявність таких обмежень. Необхідним є наведення конкретних обставин та надання скаржником відповідних доказів на підтвердження їх існування, а також доведення їх впливу на своєчасність реалізації своїх прав.

Досліджуючи відомості, які містяться в комп`ютерній програмі "Діловодство спеціалізованого суду", судом встановлено, що в провадженні Східного апеляційного господарського суду з 08.12.2021 перебувала апеляційна скарга ініціюючого кредитора - ФОП Мирошника В.І. на ухвалу Господарського суду Харківської області від 22.11.2021 у справі №922/3208/21.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 16.02.2022 апеляційне провадження за апеляційною скаргою ФОП Мирошника В.І. на ухвалу Господарського суду Харківської області від 22.11.2021 у справі №922/3208/21 закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 264 ГПК України, у зв`язку із тим, що апеляційну скаргу підписано представником скаржника, який не мав права її підписувати.

При цьому, під час вказаного апеляційного провадження 06.01.2022 розпорядника майна боржника Родзинський А.А. та боржник - ТОВ "Укрпромторг Технолоджі" подали до Східного апеляційного господарського суду аналогічні за змістом відзиви на апеляційну скаргу, в яких останні підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги, просили скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції. В обґрунтування своєї позиції розпорядник майна та боржник в особі керівника посилались на те, що вимоги ініціюючого кредитора ФОП Мирошника В.І. є безспірними, визнаються боржником у повному обсязі, підтверджені судовими рішеннями, що набрали законної сили та не були задоволені боржником, у зв`язку з чим відсутні підстави для висновку про відсутність ознак неплатоспроможності та закриття провадження у справі про банкрутство.

Доводи апеляційної скарги розпорядника майна Родзинського А.А., яка подана 30.11.2022, та є предметом даного судового дослідження, є подібними за своїм змістом тим аргументам, які розпорядник майна виклав у своєму відзиві від 06.01.2022.

Отже, наведеним підтверджується те, що розпорядник майна Родзинський А.А. знав щонайменше з 06.01.2022 про наявність оскаржуваної ухвали та не був позбавлений об`єктивної можливості своєчасно, протягом десяти днів з моменту, коли йому стало відомо про існування ухвали, оскаржити її до суду апеляційної інстанції.

Враховуючи те, що останній день перебігу процесуального строку на звернення до суду з апеляційною скаргою у цій справі, з моменту коли розпоряднику майна боржника Родзинському А.А. стало відомо про існування оскаржуваної ухвали, не припав на період повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України, ця обставина не могла унеможливити дотримання такого строку заявником.

При цьому, клопотання розпорядника майна боржника Родзинського А.А. про поновлення строку на апеляційне оскарження не містить належного обґрунтування того, як саме введення воєнного стану обумовило пропуск ним строку на звернення до суду з апеляційною скаргою за умови, що останній був обізнаний із змістом оскаржуваної ухвали суду від 22.11.2021 щонайменше з 06.01.2022, та подавав до Східного апеляційного господарського суду свій відзив на апеляційну скаргу кредитора ОСОБА_1 , зміст доводів якого (відзиву) є подібним до аргументів даної апеляційної скарги ОСОБА_2 .

Отже, розпорядником майна Родзинським А.А. не наведено переконливих доказів реальної наявності у нього обставин, які виникли внаслідок запровадження воєнного стану та які (обставини) перебувають у причинному зв`язку з неможливістю своєчасного виконання процесуальної дії для реалізації права на апеляційне оскарження у встановлений процесуальним законом строк.

Тобто, розпорядник майна не надав доказів на підтвердження наявності непереборних обставин неможливості звернутися до суду з апеляційною скаргою своєчасно.

Посилання заявника апеляційної скарги на те, що про прийняття оскаржуваної ухвали від 22.11.2021 у справі №922/3208/21 розпорядник майна боржника ОСОБА_2 дізнався лише 30.11.2022 з листа ТОВ "Укрпромторг Технолоджі" від 29.11.2022, та на те, що тільки 30.11.2022 з листа ТОВ "Укрпромторг Технолоджі"від 31.11.2022 новий кредитор ОСОБА_3 отримала повний текст оскаржуваної від 22.11.2021, апеляційним судом не можуть бути визнані поважними причинами пропуску строку для подання апеляційної скарги, оскільки, по-перше, факт ознайомлення розпорядника із оскаржуваною ухвалою щонайменше з 06.01.2022 підтвердується матеріалами справи; по-друге, розпорядник майна у справі про банкрутство не є представником юридичної особи, а є самостійним учасником у справі про банкрутство, який зобов`язаний слідкувати за ходом справи, та відповідно до обсягу повноважень, визначених КУзПБ, має право/обов`язок оскаржувати судові рішенні у справі про банкрутство; по-третє, як встановлено судом, можливість своєчасного подання апеляційної скарги у даному випадку не перебувала у причинному зв`язку із веденням воєнного стану в Україні, а залежала виключно від волевиявлення самого розпорядника майна боржника, тобто має суб`єктивний характер. При цьому, як вже зазначалось, подання клопотання про поновлення строку не кореспондується з автоматичним обов`язком суду поновити такий строк.

Європейського суду з прав людини, який у своїх рішеннях наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У пункті 41 рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" наголошується, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

З огляду на вищевикладене, наведені скаржником в обґрунтування заявленого клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження причини не можна вважати поважними, а наведені скаржником обставини об`єктивно непереборними та такими, що не давали змогу розпоряднику майна Родзинському А.А. звернутись до суду із відповідною апеляційною скаргою у встановлені законом строки.

За приписами ч. 3 ст. 260 ГПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Викладені вище обставини відповідно до ч.ч. 2 і 3 ст. 260 ГПК України є підставою для застосування наслідків, передбачених ст. 174 ГПК України, а саме - залишення апеляційної скарги без руху з метою усунення скаржником протягом 10 днів з моменту отримання цієї ухвали недоліків.

Керуючись ст.ст. 174, 234, 258, 259, 260 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрпромторг Технолоджі" - арбітражного керуючого Родзинського А.А. на ухвалу Господарського суду Харківської області від 22.11.2022 у справі №922/3208/21 - залишити без руху.

2. Встановити апелянту строк впродовж 10 днів з моменту отримання цієї ухвали на усунення встановлених при поданні апеляційної скарги недоліків, а саме надати до Східного апеляційного господарського суду:

- докази сплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі (2481,00грн);

- обґрунтоване клопотання про поновлення строків на апеляційне оскарження рішення суду;

3.Роз`яснити розпоряднику майна ТОВ Укрпромторг Технолоджі арбітражному керуючому Родзинському А.А., якщо апелянт не усуне недоліки апеляційної скарги у строк встановлений судом, вона вважається неподаною та повертається апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя - доповідач Н.О. Мартюхіна