РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

07.12.2022Справа № 910/6802/22

Господарський суд міста Києва у складі: головуючого судді Князькова В.В. за участю секретаря судового засідання Музиченко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Електротрейдінг Груп", м.Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Газ-Оіл Енерджі", м.Київ

про стягнення 4 061 105,56 грн, -

За участю представників сторін:

від позивача:

від відповідача:

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Електротрейдінг Груп" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Газ-Оіл Енерджі" про стягнення заборгованості у розмірі 4 059 837,68 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем прийнятих на себе зобов`язань за договором про участь у балансуючій групі № БГ-21/0212 від 19.01.2021, який укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Електротрейдінг Груп" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Газ-Оіл Енерджі", в частині здійснення оплати електроенергії з врегулювання небалансів у розмірі 4 055 734,45 грн та в частині здійснення оплати за послуги з адміністрування фінансової гарантії у розмірі 4 103,23 грн.

Ухвалою від 02.08.2022 відкрито провадження у справі; постановлено розгял справи здійснювати за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 31.08.2022.

30.08.2022 представником позивача було подано заяву про збільшення позовних вимог, в якій Товариство з обмеженою відповідальністю "Електротрейдінг Груп" просило стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Газ-Оіл Енерджі" вартість придбаної електричної енергії для врегулювання небалансів в сумі 4 057 002,33 грн та 4103,23 грн вартості послуг з адміністрування фінансової гарантії.

Вказана заява була прийнята судом як така, що відповідає приписам ст.46 Господарського процесуального кодексу України.

31.08.2022 судом було відкладено підготовче засідання на 21.09.2022.

20.09.2022 до господарського суду надійшов відзив на позов, в якому відповідач проти задоволення позовних вимог надав заперечення, з огляду на те, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Газ-Оіл Енерджі" не було погоджено жодного акту купівлі-продажу. До того ж, відповідачем наголошено, що позивачем при розрахунку суми позовних вимог не враховано дані суми зобов`язань позивача перед відповідачем. Також відповідачем заявлено про неспівмірність заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу.

21.09.2022 судом було відкладено підготовче засідання на 12.10.2022.

12.10.2022 судом було закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті 09.11.2022.

12.10.2022 до суду надійшла заява позивача про зменшення позовних вимог, яка була залишена судом без розгляду на підставі письмового клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Електротрейдінг Груп".

12.10.2022 представником позивача також було подано відповідь на відзив.

09.11.2022 судом було відкладено розгляд справи по суті на 23.11.2022.

23.11.2022 розгляд справи по суті на 07.12.2022.

07.12.2022 представник відповідача у судове засідання не з`явився, проте, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням №798.

Наразі, з огляду на неявку вказаного учасника судового процесу суд зазначає таке.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті (ч.1 ст.202 Господарського процесуального кодексу України).

Зі змісту п.1 ч.3 ст.202 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу за відсутності учасника справи, якого було належним чином повідомлено про судове засідання, та яким не було повідомлено про причини неявки.

Згідно ч.1 ст.3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи.

У рішенні 15-рп/2004 від 02.11.2004р. Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень ст.69 Кримінального кодексу України (справа про призначення судом більш м`якого покарання) визначено, що справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню. У сфері реалізації права справедливість проявляється, зокрема, у рівності всіх перед законом і засобах, що обираються для їх досягнення.

Значення принципів справедливості та добросовісності поширюється не тільки на сферу виконання зобов`язань, а і на сферу користування правами, тобто, такі засади здійснення судочинства виступають своєрідною межею між припустимим використанням права (як формою правомірного поводження) та зловживанням правами (як формою недозволеного використання прав).

Одночасно, застосовуючи відповідно до ч.1 ст.11 Господарського процесуального кодексу України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справи ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).

Отже, за висновками суду, неявка відповідача не перешкоджає розгляду спору у судовому засіданні 07.12.2022.

В судовому засіданні 07.12.2022 на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

19.01.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Електротрейдінг Груп" (сторона, відповідальна за баланс, СВБ, ТОВ "ЕТГ") та Товариством з обмеженою відповідальністю "Газ-Оіл Енерджі" (учасник балансуючої групи, учасник) укладено договір №БГ-21/0212 про участь у балансуючій групі, згідно п. 2.1 якого СВБ зобов`язується нести фінансову відповідальність за небаланси електричної енергії балансуючої групи перед оператором системи передачі (ОСП), а учасник балансуючої групи зобов`язується нести відповідальність за свої небаланси електричної енергії перед СВБ.

Згідно з п. 1.5. договору №БГ-21/0212 від 19.01.2021 врегулюванням небалансів балансуючої групи є вчинення ТОВ "ЕТГ" правочинів щодо купівлі-продажу електричної енергії з ОСП в обсягах небалансів балансуючої групи за цінами небалансів електричної енергії, визначеними відповідно до Правил ринку.

Відповідно до п. 5.1. договору №БГ-21/0212 від 19.01.2021 вартість небалансів електричної енергії та суми платежів, що передбачені до сплати зі сторони СВБ та учасника балансуючої групи, розраховуються СВБ для кожного розрахункового періоду торгового дня згідно з додатком № 1 до цього договору. Оплата платежів відповідно до цього договору здійснюється з урахування податків та зборів, передбачених законодавством.

За підсумками розрахункового місяця визначається середньозважена ціна небалансів електричної енергії, яку: - СБВ купує у учасника, - СВБ продає учаснику. Середньозважена ціна, розраховується шляхом ділення загальної вартості небалансів електричної енергії учасника балансуючої групи на загальний обсяг небалансів електричної енергії учасника.

Пунктом 4.4 договору передбачено, що фактичні обсяги купівлі-продажу електричної енергії, продані однією стороною і куповані іншою стороною з метою врегулювання небалансів, визначаються в акті купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів з урахуванням коригувань, який оформлюється сторонами в порядку, визначеному цим договором.

Відповідно до п. 6.1. договору №БГ-21/0212 від 19.01.2021 на підставі розрахунків, виконаних відповідно до розділу 5 цього договору з використання даних, що містяться в системі управління ринками ММS та отримання акту купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів від ОСП, СВБ складає та направляє учаснику балансуючої групи та в паперовій формі - засобами поштового зв`язку на поштову адресу учасника балансуючої групи, що визначені в розділі 13 договору, 2 примірники підписаних зі свого боку акту купівлі-продажу електричної енергії та акту надання послуг з адміністрування фінансового забезпечення (у разі їх надання СВБ), а також відповідні рахунки на оплату. Учасник балансуючої групи підписує акти та направляє їх СВБ протягом 2 робочих днів з моменту їх отримання (відповідно в скановану та паперовому вигляді) від ТОВ "ЕТГ".

У п.6.2 укладеного між сторонами правочину вказано, що якщо учасник балансуючої групи має заперечення до інформації, яка міститься в актах та/або у рахунках та/або коригувальному акті (врегулювання), то він зобов`язаний письмово повідомити про це СВБ на наступний робочий день після їх отримання в електронній формі від СВБ. За виключенням випадку явної арифметичної помилки в розрахунках СВБ, наявність заперечень не є підставою для неоплати виставлених рахунків та підписання актів і не може бути підставою для обмеження права СВБ щодо погашення заборгованості учасника за рахунок забезпечувального платежу або банківської гарантії. Надані заперечення враховуються СВБ при обчисленні платежів з врегулювання у порядку, передбаченому правилами ринку. Заперечення учасника до інформації, яка міститься в актах та/або у рахунках та/або коригувальному акті (врегулювання) та пов`язана з технічними або явними арифметичним помилками, враховується та виправляється СВБ у найкоротший розумний строк з дати отримання заперечень.

У п.6.4 договору №БГ-21/0212 від 19.01.2021 вказано, що сторони погодили, що у випадку не підписання протягом 2-х банківських днів без поважних причин (викладених у письмових запереченнях) та не направлення Учасником актів та/або коригувального акту (врегулювання), у строки визначені договором, підписані ТОВ «ЕТГ» акти та/або коригувальний акт (врегулювання) вважаються погодженими та прийнятими Учасником балансуючої групи і є підставою для здійснення розрахунків між сторонами цим договором. Заперечення учасника пов`язанні із використанням СВБ інформації з системи ММS за версією 1 та версією 2 у будь-якому випадку не вважаються поважними.

Умовами п.6.8 унормовано №БГ-21/0212 від 19.01.2021, що оплата за небаланси СВБ або учасником балансуючої групи здійснюється протягом 3 банківських днів з моменту отримання належним чином оформленого рахунку. У випадку якщо день оплати припадає на небанківський день, учасник балансуючої групи здійснює відповідну оплату не пізніше останнього робочого дня, що передує граничній даті оплати.

У п.6.11 договору №БГ-21/0212 від 19.01.2021 визначено, що при здійсненні платежів сторони повинні вказувати у платіжному дорученні призначення платежу, в якому обов`язково зазначається даний договір, за яким здійснюється купівля-продаж електричної енергії для врегулювання небалансів, та розрахунковий період.

Відповідно до п. 12.1 договору №БГ-21/0212 від 19.01.2021 він діє до 19.01.2022 (включно) в частині участі учасника у балансуючій групі ТОВ "ЕТГ". В частині виконання фінансових зобов`язань цей договір діє до повного їх виконання.

Суд звертає увагу на те, що статтею 204 Цивільного кодексу України закріплено презумпцію правомірності правочину.

Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто, таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права і обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

Таким чином, у разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. Вказану правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 23.01.2018 по справі №203/2612/13-ц та постанові від 19.06.2018 по справі №5023/3905/12.

Слід зауважити, що на теперішній час договір №БГ-21/0212 від 19.01.2021 у передбаченому чинним законодавством України порядку недійсним визнано не було. Доказів зворотного матеріали справи не містять.

Отже, виходячи з наведеного вище, з огляду на встановлений ст.204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, суд приймає до уваги договір №БГ-21/0212 від 19.01.2021 як належну підставу у розумінні норм ст.11 названого Кодексу України для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов`язків.

Згідно змісту листа №01/2866 від 26.01.2022 Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" Товариство з обмеженою відповідальністю "Газ-Оіл Енерджі" включено до балансуючої групи з 00 годин 00 хвилин 01.02.2021.

Згідно змісту листа №01/11731 від 22.03.2022 Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" Товариство з обмеженою відповідальністю "Газ-Оіл Енерджі" було виключено до балансуючої групи з 00 годин 00 хвилин 23.03.2022.

З матеріалів справи вбачається, що супровідним листом №21/04-03 від 21.04.2022 Товариством з обмеженою відповідальністю "Електротрейдінг Груп" було направлено на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Газ-Оіл Енерджі": підписані та скріплені печаткою позивача примірники акту №ВН-2022/3-43833930 від 31.03.2022 купівлі-продажу електричної енерії для врегулювання небалансів у березні 2022 на суму 2 877 282,30 грн, підписаний та скріплений печаткою ТОВ "ЕТГ" рахунок №ВН-2022/3-43833930 від 18.04.2022 на оплату вартості електричної енергії для врегулювання небалансів за березень 2022 на суму 28777282,30 грн разом з ПДВ; підписані та скріплені печаткою ТОВ "ЕТГ" примірники акту №489 від 31.03.2022 надання послуг з адміністрування фінансової гарантії у березні 2022 на суму 1703,23 грн; підписаний та скріплений печаткою ТОВ "ЕТГ" рахунок №123 від 31.03.2022 на оплату вартості послуг з адміністрування фінансової гарантії у березні 2022 на суму 1703,23 грн; належним чином засвідчену копію довіреності. На підтвердження направлення вказаного листа та додатків до нього позивачем додано до матеріалів справи опис вкладення у цінний лист, фіскальний чек від 21.04.2022, поштову накладну №840. Означене поштове відправлення було отримано відповідачем 27.04.2022, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №840.

24.06.2022 Товариством з обмеженою відповідальністю "Електротрейдінг Груп" було направлено на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Газ-Оіл Енерджі": акт коригування (врегулювання) №ВНк-2021/8-43833930 від 18.02.2022; рахунок №ВН-2021/8-43833930 від 22.02.2022 на оплату врегулювання небалансів доплата за 08.2021 на суму 367 101,85 грн; рахунок №ВН-2021/8-43833930 від 22.02.2022 за врегулювання небалансів повернення за 08.2021 на суму 113 697,48 грн; акт коригування (врегулювання) №ВНк-2021/43833930 від 04.03.2022 за період з 01.08.2021 по 31.08.2021 на суму 367 101,85 грн; рахунок на оплату №ВН-2021/8-43833930 від 22.02.2022 на оплату врегулювання небалансів доплата за 08.2021 на суму 367 101,85 грн; рахунок на оплату №ВН-2021/8-43833930 від 22.02.2022 на оплату врегулювання небалансів повернення за 08.2021 на суму 113697,48 грн; акт коригування (врегулювання) №ВНк-2021/9-43833930 від 04.03.2022 за період з 01.09.2021 по 30.09.2021; акт коригування №ВНк-2021/10-43833930 від 03.05.2022 за період з 01.10.2021 по 31.10.2021 на суму 317 973,34 грн; акт коригування (врегулювання) №ВНк-2021/11-43833930 від 23.05.2022 за період з 01.11.2021 по 30.11.2021 на суму 36 788,78 грн; рахунок на оплату №ВН-2021/11-43833930 від 30.05.2022 на оплату врегулювання небалансів доплата за 11.2021 на суму 12 270,16 грн; рахунок на оплату №ВН-2021/11-43833930 від 30.05.2022 на оплату врегулювання небалансів доплата за 11.2021 на суму 36 788,78 грн; акт коригування (врегулювання) №ВНк-2021/12-43833930 від 07.06.2022 за період з 01.12.2021 по 31.12.2021 на суму 628 247,99 грн; рахунок на оплату №ВН-2021/12-43833930 від 10.06.2022 за врегулювання небалансів повернення за 12.2021 на суму 162 316,08 грн; рахунок на оплату №ВН-2021/12-43833930 від 10.06.2022 за врегулювання небалансів доплата за 12.2021 на суму 628 247,99 грн; акт №ВН-2021/9-43833930 від 31.01.2022 за період з 01.01.2022 по 31.01.2022 на суму 416 849,51 грн; рахунок №ВН-2021/12-43833930 від 16.02.2022 на оплату електроенергії для врегулювання небалансів за 01.2022 на суму 416 849,51 грн; акт №ВН-2021/9-43833930 від 28.02.2022 за період з 01.02.2022 по 28.02.2022 на суму 128 998,46 грн; рахунок на оплату №ВН-2022/2-43833930 від 19.03.2022 на оплату електроенергії для врегулювання небалансів за 02.2022 на суму 128 998,46 грн; акт надання послуг з адміністрування фінансового забезпечення №83 від 31.01.2022 на суму 2400 грн; рахунок на оплату №17 від 31.01.2022 на оплату послуг з адміністрування фінансового забезпечення на суму 2400 грн; акт надання послуг з адміністрування фінансового забезпечення №328 від 28.02.2022 на суму 2400 грн; рахунок на оплату №76 від 28.02.2022 на оплату послуг з адміністрування фінансового забезпечення на суму 2400 грн. На підтвердження направлення вказаних документів позивачем додано до матеріалів справи опис вкладення у цінний лист, фіскальний чек від 24.06.2022, поштову накладну №529. Означене поштове відправлення було отримано відповідачем 29.06.2022, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №529.

18.08.2022 Товариством з обмеженою відповідальністю "Електротрейдінг Груп" було направлено на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Газ-Оіл Енерджі": акт-коригування №ВНк-2022/3-43833930 від 10.08.2022 за період з 01.03.2022 по 31.03.2022 на суму 1267,88 грн; рахунок на оплату №ВН-2022/3-43833930 від 15.08.2022 на оплату врегулювання небалансів доплата за 03.2022 на суму 1267,88 грн. На підтвердження направлення вказаних документів позивачем додано до матеріалів справи опис вкладення у цінний лист, фіскальний чек від 18.08.2022, поштову накладну №269. Означене поштове відправлення було отримано відповідачем 22.08.2022, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №269.

Проте, як вказує позивач, заперечень з приводу вказаних вище актів відповідачем у строки, що визначені умовами договору №БГ-21/0212 від 19.01.2021, висловлено не було та лише частково здійснено розрахунки за придбану електричну енергію та послуги з адміністрування фінансової гарантії, внаслідок чого, за твердженнями заявника, у Товариства з обмеженою відповідальністю "Газ-Оіл Енерджі" утворилась заборгованість на загальну суму 4 061 105,56 грн, з яких вартість придбаної електричної енергії для врегулювання небалансів в розмірі 4 057 002,33 грн та вартість послуг з адміністрування фінансової гарантії в розмірі 4103,23 грн, що і стало підставою для звернення до суду з розглядуваним позовом.

Відповідач проти задоволення позовних вимог надав заперечення, з огляду на те, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Газ-Оіл Енерджі" не було погоджено жодного акту купівлі-продажу. До того ж, відповідачем наголошено, що позивачем при розрахунку суми позовних вимог не враховано дані суми зобов`язань позивача перед відповідачем.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, господарський суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з таких підстав.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За приписами ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

Згідно з ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовою виконання зобов`язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання. Строк (термін) виконання зобов`язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Наразі, суд вважає безпідставними посилання відповідача на непідписання з боку Товариства з обмеженою відповідальністю "Газ-Оіл Енерджі" в якості підстави для відмови в задоволенні позову. При цьому, суд зазначає таке.

Відповідно до п. 5.1. договору №БГ-21/0212 від 19.01.2021 вартість небалансів електричної енергії та суми платежів, що передбачені до сплати зі сторони СВБ та учасника балансуючої групи, розраховуються СВБ для кожного розрахункового періоду торгового дня згідно з додатком № 1 до цього договору. Оплата платежів відповідно до цього договору здійснюється з урахування податків та зборів, передбачених законодавством.

За підсумками розрахункового місяця визначається середньозважена ціна небалансів електричної енергії, яку: - СБВ купує у учасника, - СВБ продає учаснику. Середньозважена ціна, розраховується шляхом ділення загальної вартості небалансів електричної енергії учасника балансуючої групи на загальний обсяг небалансів електричної енергії учасника.

Пунктом 4.4 договору передбачено, що фактичні обсяги купівлі-продажу електричної енергії, продані однією стороною і куповані іншою стороною з метою врегулювання небалансів, визначаються в акті купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів з урахуванням коригувань, який оформлюється сторонами в порядку, визначеному цим договором.

Відповідно до п. 6.1. договору №БГ-21/0212 від 19.01.2021 на підставі розрахунків, виконаних відповідно до розділу 5 цього договору з використання даних, що містяться в системі управління ринками ММS та отримання акту купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів від ОСП, СВБ складає та направляє учаснику балансуючої групи та в паперовій формі - засобами поштового зв`язку на поштову адресу учасника балансуючої групи, що визначені в розділі 13 договору, 2 примірники підписаних зі свого боку акту купівлі-продажу електричної енергії та акту надання послуг з адміністрування фінансового забезпечення (у разі їх надання СВБ), а також відповідні рахунки на оплату. Учасник балансуючої групи підписує акти та направляє їх СВБ протягом 2 робочих днів з моменту їх отримання (відповідно в скановану та паперовому вигляді) від ТОВ "ЕТГ".

У п.6.2 укладеного між сторонами правочину вказано, що якщо учасник балансуючої групи має заперечення до інформації, яка міститься в актах та/або у рахунках та/або коригувальному акті (врегулювання), то він зобов`язаний письмово повідомити про це СВБ на наступний робочий день після їх отримання в електронній формі від СВБ. За виключенням випадку явної арифметичної помилки в розрахунках СВБ, наявність заперечень не є підставою для неоплати виставлених рахунків та підписання актів і не може бути підставою для обмеження права СВБ щодо погашення заборгованості учасника за рахунок забезпечувального платежу або банківської гарантії. Надані заперечення враховуються СВБ при обчисленні платежів з врегулювання у порядку, передбаченому правилами ринку. Заперечення учасника до інформації, яка міститься в актах та/або у рахунках та/або коригувальному акті (врегулювання) та пов`язана з технічними або явними арифметичним помилками, враховується та виправляється СВБ у найкоротший розумний строк з дати отримання заперечень.

У п.6.4 договору №БГ-21/0212 від 19.01.2021 вказано, що сторони погодили, що у випадку не підписання протягом 2-х банківських днів без поважних причин (викладених у письмових запереченнях) та не направлення Учасником актів та/або коригувального акту (врегулювання), у строки визначені договором, підписані ТОВ «ЕТГ» акти та/або коригувальний акт (врегулювання) вважаються погодженими та прийнятими Учасником балансуючої групи і є підставою для здійснення розрахунків між сторонами цим договором. Заперечення учасника пов`язанні із використанням СВБ інформації з системи ММS за версією 1 та версією 2 у будь-якому випадку не вважаються поважними.

Судом було встановлено, що супровідним листом №21/04-03 від 21.04.2022 Товариством з обмеженою відповідальністю "Електротрейдінг Груп" було направлено на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Газ-Оіл Енерджі": підписані та скріплені печаткою позивача примірники акту №ВН-2022/3-43833930 від 31.03.2022 купівлі-продажу електричної енерії для врегулювання небалансів у березні 2022 на суму 2 877 282,30 грн, підписаний та скріплений печаткою ТОВ "ЕТГ" рахунок №ВН-2022/3-43833930 від 18.04.2022 на оплату вартості електричної енергії для врегулювання небалансів за березень 2022 на суму 28777282,30 грн разом з ПДВ; підписані та скріплені печаткою ТОВ "ЕТГ" примірники акту №489 від 31.03.2022 надання послуг з адміністрування фінансової гарантії у березні 2022 на суму 1703,23 грн; підписаний та скріплений печаткою ТОВ "ЕТГ" рахунок №123 від 31.03.2022 на оплату вартості послуг з адміністрування фінансової гарантії у березні 2022 на суму 1703,23 грн; належним чином засвідчену копію довіреності. На підтвердження направлення вказаного листа та додатків до нього позивачем додано до матеріалів справи опис вкладення у цінний лист, фіскальний чек від 21.04.2022, поштову накладну №840. Означене поштове відправлення було отримано відповідачем 27.04.2022, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №840.

24.06.2022 Товариством з обмеженою відповідальністю "Електротрейдінг Груп" було направлено на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Газ-Оіл Енерджі": акт коригування (врегулювання) №ВНк-2021/8-43833930 від 18.02.2022; рахунок №ВН-2021/8-43833930 від 22.02.2022 на оплату врегулювання небалансів доплата за 08.2021 на суму 367 101,85 грн; рахунок №ВН-2021/8-43833930 від 22.02.2022 за врегулювання небалансів повернення за 08.2021 на суму 113 697,48 грн; акт коригування (врегулювання) №ВНк-2021/43833930 від 04.03.2022 за період з 01.08.2021 по 31.08.2021 на суму 367 101,85 грн; рахунок на оплату №ВН-2021/8-43833930 від 22.02.2022 на оплату врегулювання небалансів доплата за 08.2021 на суму 367 101,85 грн; рахунок на оплату №ВН-2021/8-43833930 від 22.02.2022 на оплату врегулювання небалансів повернення за 08.2021 на суму 113697,48 грн; акт коригування (врегулювання) №ВНк-2021/9-43833930 від 04.03.2022 за період з 01.09.2021 по 30.09.2021; акт коригування №ВНк-2021/10-43833930 від 03.05.2022 за період з 01.10.2021 по 31.10.2021 на суму 317 973,34 грн; акт коригування (врегулювання) №ВНк-2021/11-43833930 від 23.05.2022 за період з 01.11.2021 по 30.11.2021 на суму 36 788,78 грн; рахунок на оплату №ВН-2021/11-43833930 від 30.05.2022 на оплату врегулювання небалансів доплата за 11.2021 на суму 12 270,16 грн; рахунок на оплату №ВН-2021/11-43833930 від 30.05.2022 на оплату врегулювання небалансів доплата за 11.2021 на суму 36 788,78 грн; акт коригування (врегулювання) №ВНк-2021/12-43833930 від 07.06.2022 за період з 01.12.2021 по 31.12.2021 на суму 628 247,99 грн; рахунок на оплату №ВН-2021/12-43833930 від 10.06.2022 за врегулювання небалансів повернення за 12.2021 на суму 162 316,08 грн; рахунок на оплату №ВН-2021/12-43833930 від 10.06.2022 за врегулювання небалансів доплата за 12.2021 на суму 628 247,99 грн; акт №ВН-2021/9-43833930 від 31.01.2022 за період з 01.01.2022 по 31.01.2022 на суму 416 849,51 грн; рахунок №ВН-2021/12-43833930 від 16.02.2022 на оплату електроенергії для врегулювання небалансів за 01.2022 на суму 416 849,51 грн; акт №ВН-2021/9-43833930 від 28.02.2022 за період з 01.02.2022 по 28.02.2022 на суму 128 998,46 грн; рахунок на оплату №ВН-2022/2-43833930 від 19.03.2022 на оплату електроенергії для врегулювання небалансів за 02.2022 на суму 128 998,46 грн; акт надання послуг з адміністрування фінансового забезпечення №83 від 31.01.2022 на суму 2400 грн; рахунок на оплату №17 від 31.01.2022 на оплату послуг з адміністрування фінансового забезпечення на суму 2400 грн; акт надання послуг з адміністрування фінансового забезпечення №328 від 28.02.2022 на суму 2400 грн; рахунок на оплату №76 від 28.02.2022 на оплату послуг з адміністрування фінансового забезпечення на суму 2400 грн. На підтвердження направлення вказаних документів позивачем додано до матеріалів справи опис вкладення у цінний лист, фіскальний чек від 24.06.2022, поштову накладну №529. Означене поштове відправлення було отримано відповідачем 29.06.2022, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №529.

18.08.2022 Товариством з обмеженою відповідальністю "Електротрейдінг Груп" було направлено на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Газ-Оіл Енерджі": акт-коригування №ВНк-2022/3-43833930 від 10.08.2022 за період з 01.03.2022 по 31.03.2022 на суму 1267,88 грн; рахунок на оплату №ВН-2022/3-43833930 від 15.08.2022 на оплату врегулювання небалансів доплата за 03.2022 на суму 1267,88 грн. На підтвердження направлення вказаних документів позивачем додано до матеріалів справи опис вкладення у цінний лист, фіскальний чек від 18.08.2022, поштову накладну №269. Означене поштове відправлення було отримано відповідачем 22.08.2022, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №269.

Проте, як вказує позивач, заперечень з приводу вказаних вище актів відповідачем у строки, що визначені умовами договору №БГ-21/0212 від 19.01.2021, висловлено не було. Доказів зворотного матеріали справи не містять.

Отже, суд приймає до уваги представлені позивачем до матеріалів справи акти в якості належних та достатніх доказів виникнення у відповідача обов`язку з оплати вартості придбаної електричної енергії для врегулювання небалансів та вартості послуг з адміністрування фінансової гарантії у заявленому до стягнення розмірі.

При цьому, виходячи з умов договору №БГ-21/0212 від 19.01.2021 щодо строку оплати, суд дійшов висновку, що строк оплати за вказаними вище актами настав.

Щодо заперечень відповідача стосовно розміру заявленої до стягнення заборгованості та, зокрема, того, що позивачем при розрахунку суми позовних вимог не враховано дані суми зобов`язань позивача перед відповідачем, суд зазначає таке.

За приписами ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст.76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У ст.77 Господарського процесуального кодексу України вказано, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Наразі, суд зазначає, що згідно з ч.ч.1-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься у ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України.

Принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них (п. 63 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїс-Матеос проти Іспанії» від 23 червня 1993 р.).

Захищене статтею 6 Європейської конвенції з прав людини право на справедливий судовий розгляд також передбачає право на змагальність провадження. Кожна сторона провадження має бути поінформована про подання та аргументи іншої сторони та має отримувати нагоду коментувати чи спростовувати їх.

Дія принципу змагальності ґрунтується на переконанні: протилежність інтересів сторін найкраще забезпечить повноту матеріалів справи через активне виконання сторонами процесу тільки їм притаманних функцій. Принцип змагальності припускає поєднання активності сторін у забезпеченні виконання ними своїх процесуальних обов`язків із забезпеченням судом умов для здійснення наданих їм прав.

До того ж, суд зазначає, що однією з засад здійснення господарського судочинства у відповідності до ст.2 Господарського процесуального кодексу України є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом

Принцип рівності сторін у процесі - у розумінні «справедливого балансу» між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.33 Рішення віл 27.10.1993р. Європейського суду з прав людини у справі «Домбо Бегеер Б.В. проти Нідерландів»).

У п.26 рішення від 15.05.2008р. Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України» суд нагадує, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище у порівнянні з опонентом.

В контексті наведених засад господарського судочинства суд звертає увагу учасників судового процесу на приписи ст.79 Господарського процесуального кодексу України, згідно яких наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Наразі, суд зауважує, що обставини наявності у позивача заборгованості перед відповідачем за договором №БГ-21/0212 від 19.01.2021 не приймаються судом до уваги, оскільки не є предметом спору у даній справі.

При цьому, суд зауважує, що відповідачем жодних доказів виконання грошових зобов`язань перед позивачем на заявлену до стягнення суму до матеріалів справи надано не було, доказів, які б вказували на наявність достатніх підстав для зменшення грошового зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Газ-Оіл Енерджі" за спірний період також не представлено.

Надаючи оцінку іншим доводам учасників судового процесу судом враховано, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч.5 ст.236 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до п.5 ч.4 ст.238 Господарського процесуального кодексу України у мотивувальній частині рішення зазначається, зокрема, мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994 Європейського суду з прав людини у справі «Руїс Торіха проти Іспанії»). Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Серявін та інші проти України» (SERYAVIN OTHERS v.) вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того,

вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від

27 вересня 2001 року).

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах від 13.03.2018, від 24.04.2019, від 05.03.2020 Верховного Суду по справах №910/13407/17, №915/370/16 та №916/3545/15.

З огляду на вищевикладене, всі інші заяви, клопотання, доводи та міркування учасників судового процесу, залишені судом без задоволення та не прийняті до уваги як такі, що не спростовують висновків суду щодо наявності достатніх підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно приписів ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Електротрейдінг Груп" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Газ-Оіл Енерджі" про стягнення грошових коштів в розмірі 4 061 105,56 грн - задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Газ-Оіл Енерджі" (03150, місто Київ, вул.Ділова, будинок 6, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Електротрейдінг Груп" (04116, місто Київ, вул.Старокиївська, будинок 14, ) заборгованість в розмірі 4 061 105,56 грн та судовий збір в сумі 60 916,58 грн.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 12.12.2022.

Суддя В.В. Князьков