РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.12.2022Справа № 910/9851/22
Господарський суд міста Києва у складі судді Трофименко Т.Ю., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕН ГРУП КОМПАНІ"

до Приватного підприємства "САНТА-УКРАЇНА"

про стягнення 26 062,75 грн,

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ДЕН ГРУП КОМПАНІ" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного підприємства "САНТА-УКРАЇНА" про стягнення 26 062,75 грн боргу у зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань за договором на виконання робіт з прибирання приміщень № 27 від 01.05.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.10.2022 відкрито провадження у справі № 910/9851/22 та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, зокрема встановлено відповідачу, строк протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подачі заяви з обгрунтованими запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження (у разі їх наявності).

Відповідно до ст. 242 Господарського процесуального кодексу України ухвалу про відкриття провадження у справі від 03.10.2022 було направлено відповідачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення за №835 за адресою: бул. Лесі Українки, 15, м. Київ, 01133. Зазначену ухвалу суду представник відповідача отримав 02.11.2022.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 2 статті 176 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Вимог про розгляд справи в судовому засіданні за участю представників сторін після винесення ухвали про відкриття провадження у справі до суду не надходило.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва установив наступне.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України договір - є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків. Цивільні права і обов`язки виникають як з передбачених законом договорів, так і з договорів, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Договір - це категорія цивільного права, яка визначається як домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. До зобов`язань, що виникають з договорів, застосовуються загальні положення про зобов`язання, якщо інше не випливає із закону або самого договору. Як і будь-який правочин, він є вольовим актом, оскільки виражає спільну волю сторін, що втілюється у договорі. Змістом договору є, власне, ті умови, на яких сторони погоджуються виконувати договір, і вони мають дотримуватися взятих на себе зобов`язань.

Судом встановлено, що 01 травня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ДЕН ГРУП КОМПАНІ" (позивач) та Приватним підприємством «Санта - Україна» (відповідач) укладено договір на виконання робіт з прибирання приміщень №27 (надалі також - договір), відповідно до умов якого позивач зобов`язується надати відповідачу комплекс робіт по прибиранню приміщень за адресою: Київська обл., Києво - Святошинський район, с. Святопетрівське, вул. Білогородська, 24А, загальною площею 977,00 кв.м.

Згідно з п. 3.2 договору, загальний розмір вартості послуг за один календарний місяць становить 30 662,07 грн. з ПДВ.

У п. 3.4 договору сторони визначили, що відповідач здійснює оплату послуг позивача за цим договором щомісячно не пізніше 10 (десятого) числа кожного місяця на підставі підписаного сторонами акту приймання - передачі виконаних робіт і рахунку виконавця.

На виконання умов договору позивач надав відповідачу послуги в період з 01 по 23 лютого 2022 на загальну суму 26 062,75 грн, що підтверджується наявним в матеріалах справи актом №ОУ-00000692 від 28.02.2022, який відповідачем підписаний без зауважень.

Отже, з урахуванням умов договору, наявності факту не оплати відповідачем послуг позивача, а також наявних в матеріалах справи доказів, суд приходить висновку, що матеріалами справи підтверджується факт надання позивачем відповідачу послуг на загальну суму 26 062,75 грн. Відповідач вартість отриманих послуг не оплатив.

Судом встановлено, що 09.09.2022 позивач направляв на адресу відповідача претензію за №09/09-1 з вимогою сплати заборгованості в сумі 26 062,75 грн. Дану претензію відповідач залишив без відповіді та задоволення.

Станом на час прийняття рішення відповідач доказів погашення заборгованості суду не надав.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з частиною 2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пункт 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачає, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Стаття 628 Цивільного кодексу України визначає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Виходячи зі змісту укладеного між сторонами договору, останній за своєю правовою природою є договором про надання послуг, за яким одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (частина 1 статті 901 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч.ч.1-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься у ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Згідно з положеннями статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У договорі сторони визначили, що відповідач здійснює оплату послуг позивача за цим договором щомісячно не пізніше 10 (десятого) числа кожного місяця на підставі підписаного сторонами акту приймання - передачі виконаних робіт.

Крім того, позивачем направлялась на адресу відповідача 09.09.2022 претензія з вимогою сплатити заборгованість, яка залишена останнім без відповіді та виконання.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Стаття 79 Господарського процесуального кодексу України визначає, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи, що відповідач не скористався правом на подання відзиву у визначений судом строк, не надав суду жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Судовий збір, відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на відповідача.

Керуючись статтями 129, 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства "САНТА-УКРАЇНА" (бул. Лесі Українки, 15, м. Київ, 01133, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕН ГРУП КОМПАНІ" (бул. Кольцова, 14-К, офіс 302, м. Київ, 01001, ) 26 062 грн. 75 коп. основного боргу та 2 481 грн. 00 коп. судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 06.12.2022

Суддя Т. Ю. Трофименко