ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" листопада 2022 р. Справа№ 910/20219/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Корсака В.А.

суддів: Євсікова О.О.

Владимиренко С.В.

за участю секретаря судового засідання: Заборовської А.О.,

за участю представників учасників справи згідно протоколу судового засідання від 21.11.2022,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Фізичної особи - підприємця Миронець Олени Василівни на рішення Господарського суду міста Києва від 01.06.2022, повний текст складено 02.06.2022

у справі №910/20219/21 (суддя Князьков В.В.)

за позовом Фізичної особи - підприємця Миронець Олени Василівни

до Комунального підприємства "Київтранспарксервіс"

про визнання недійсним одностороннього правочину,

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог.

07.12.2021 Фізична особа- підприємець Миронець Олена Василівна звернулась до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Комунального підприємства "Київтранспарксервіс" про визнання недійсним одностороннього правочину у вигляді односторонньої відмови від договору №ДНП-2013-15/52 від 30.12.2013 про надання права на експлуатацію фіксованих місць паркування.

Позов обґрунтований тим, що позивач - Фізична особа - підприємець Миронець Олена Василівна не вчиняла систематичного порушення умов договору, посилання на які і стало підставою для повідомлення відповідачем про розірвання договору в односторонньому порядку листом №053/05-5350 від 17.11.2011 у порядку п.п.6.3, 6.4, 6.5 договору №ДНП-2013-15/52 від 30.12.2013.

Матеріально-правовою підставою позову позивач зазначив статті 203, 215 ЦК України.

Доводи та заперечення відповідача.

Відповідач у відзиві проти задоволення позовних вимог надав заперечення посилаючись на те, що до спірних правовідносин не застосовуються вимоги Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності". Вказаним учасником судового процесу зауважено, що орендодавець правомірно скористався правом на одностороннє розірвання договору у зв`язку із систематичним порушенням орендарем його умов.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 01.06.2022 відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Суд першої інстанції дійшов висновку щодо доказової необґрунтованості та безпідставності позовних вимог. За висновком суду, позивач припустився порушень умов укладеного між сторонами договору що стало підставою для його розірвання у односторонньому порядку. При цьому позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів усунення ним порушень умов договору, які були встановлені відповідачем під час здійснення огляду паркувального майданчика 12.04.2021 та у подальшому повторно зафіксовані.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 01.06.2022 у справі №910/20219/21 скасувати повністю та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Апелянт посилається на те, що суд першої інстанції неповно дослідив обставини справи, надав неналежну правову оцінку письмовим доказам, безпідставно відхилив доводи позивача та прийняв рішення з порушення норм матеріального та процесуального прав, а саме:

- суд не врахував що територія паркувального майданчику облаштована у відповідній до умов договору кількості машино-місць;

- матеріали справи не містять достатніх належних та допустимих доказів щодо наявності системних порушень умов договору;

- акти обстеження паркувальних місць не містять інформації про порушення умов договору саме позивачем, в актах не вказані дата і час здійснення обстеження майданчику, не вказана інформація в межах якого договору вони складені, не зазначено працівниками якої юридичної особи вони складені а також повноваження зазначених осіб щодо укладання такого роду актів;

- відповідач здійснив обстеження паркувальних місць без участі позивача

- договір розірвано у непередбачений договором спосіб.

Заперечення відповідача проти апеляційної скарги.

Відповідач, у встановлений апеляційним судом строк, подав відзив на апеляційну скаргу від 22.09.2022, у якому зазначив, що на його думку оскаржене рішення є законним та обґрунтованим, а тому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення а оскаржене рішення без змін.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.07.2022 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Корсак В.А., судді: Владимиренко С.В., Євсіков О.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.08.2022 апеляційну скаргу залишено без руху на підставі ст.ст. 174, 260 ГПК України, оскільки скаржником пропущено процесуальний строк для подачі апеляційної скарги. Роз`яснено скаржнику, що протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали останній має право усунути недоліки зазначені у її мотивувальній частині, надавши суду відповідні докази. Зокрема, судом апеляційної інстанції запропоновано Фізичній особі - підприємцю Миронець Олені Василівні для усунення недоліків апеляційної скарги необхідно обґрунтувати передбачену (передбачені) процесуальним законом підставу (підстави) подання цієї скарги (із урахуванням змісту цієї ухвали) та навести інші підстави для поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

15.08.2022 до суду від скаржника надійшла заява про усунення недоліків, додано клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.09.2022 поновлено Фізичній особі - підприємцю Миронець Олені Василівні пропущений строк на подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 01.06.2022 у справі №910/20219/21 та відкрито апеляційне провадження за даною апеляційною скаргою. Закінчено проведення підготовчих дій. Повідомлено учасників справи про призначення апеляційної скарги до розгляду на 17.10.2022. Роз`яснено учасникам справи право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі до 10.10.2022. Встановлено учасникам справи строк для подачі всіх заяв та клопотань в письмовій формі до 10.10.2022. Явка учасників справи визнана на необов`язковою.

17.10.2022 судове засідання, у зв`язку з масовими ракетними обстрілами території України, не відбулось.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.10.2022 повідомлено учасників справи про призначення справи №910/20219/21 до розгляду на 21.11.2022.

Межі перегляду справи судом апеляційної інстанції.

Згідно із ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Статтею 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, заслухавши пояснення присутніх учасників справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшов висновку апеляційну скаргу слід залиши без задоволення, а оскаржене рішення без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

30.12.2013 між Комунальним підприємством "Київтранспарксервіс" (сторона 1) та Фізичною особою-підприємцем Миронцем Олександром Пилиповичем (сторона 2) було укладено договір №ДНП-2013-13/52 про надання права на експлуатацію фіксованих місць паркування, за умовами п.1.1 якого сторона 1 надає за плату стороні 2 право на організацію та експлуатацію 85 місць для платного паркування транспортних засобів, а також 9 спеціальних місць для безкоштовного паркування транспортних засобів, які перевозять інвалідів, що розташовані на паркувальному майданчику за адресою: м.Київ, Деснянський район, проспект Маяковського, 47, в межах ІІІ територіальної зони паркування м.Києва, а також здійснення розрахунків з юридичними та фізичними особами за паркування їхнього автотранспорту.

Під об`єктом в цьому договорі визначено 85 місць для платного паркування транспортних засобів та 9 спеціальних місць для безкоштовного паркування транспортних засобів, які перевозять інвалідів, що розташовані на паркувальному майданчику за адресою: м.Київ, Деснянський район, проспект Маяковського, 47, в межах ІІІ територіальної зони паркування м.Києва (п.1.2 договору №ДНП-2013-13/52 від 30.12.2013).

У п.п.2.2.2- 2.2.3 договору №ДНП-2013-13/52 від 30.12.2013 передбачено обов`язки сторони 2 за власні кошти здійснювати облаштування та обладнання об`єкта згідно з Правилами паркування (дорожніми знаками, дорожньою розміткою, шлагбаумом, приміщенням для охорони, огорожею, тощо) у відповідності до схеми ОДР, здійснювати експлуатацію об`єкта згідно з вимогами чинного законодавства України, в тому числі, Правилами паркування, у відповідності до умов договору, схеми організації дорожнього руху.

За умовами п.2.1.1 договору №ДНП-2013-13/52 від 30.12.2013 сторона 1 здійснює контроль за виконанням умов цього договору, а також дотриманням стороною 2 Правил паркування транспортних засобів, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 03.12.2009 №1342, та Правил благоустрою м.Києва, затверджених рішенням Київської міської ради від 25.12.2008 №1051/1051 на об`єкті.

Пунктом 2.2.11 договору №ДНП-2013-13/52 від 30.12.2013 унормовано, що сторона 2 зобов`язується приймати участь під час здійснення контролю стороною 1 виконання стороною 2 умов договору.

У розділі 3 договору №ДНП-2013-13/52 від 30.12.2013 контрагентами погоджено вартість та порядок розрахунків.

Згідно п.6.4 договору №ДНП-2013-13/52 від 30.12.2013 сторона 1 має право достроково розірвати цей договір в односторонньому порядку у будь-якому з наступних випадків: у випадку, якщо сторона 2 три рази прострочила оплату послуг сторони 1 більше, ніж на 5 робочих днів; у разі грубого порушення умов договору (грубим порушенням умов договору є використання об`єкту не за цільовим призначенням або порушення п.2.2.9 договору); у разі систематичного порушення договору (систематичним порушенням умов договору є порушення будь-яких умов договору, вчинене три та більше разів стороною 2 протягом дії договору).

Цей договір вважається укладеним і набирає чинності 01.01.2014 і діє до 31.12.2014 (п.6.1 договору №ДНП-2013-13/52 від 30.12.2013).

Додатковою угодою №2 від 28.11.2014 сторонами досягнуто згоди щодо продовження строку дії договору до 31.12.2024.

01.08.2019 між між Комунальним підприємством "Київтранспарксервіс", Фізичною особою-підприємцем Миронцем Олександром Пилиповичем та Фізичною особою-підприємцем Миронець Оленою Василівною було укладено угоду про заміну сторони в договорі №ДНП-2013-13/52 від 30.12.2013, згідно змісту якої права та обов`язки сторони 2 за договором було передано позивачу.

Відповідно до матеріалів справи, відповідач звернувся до позивача з листом №053/05-1579 від 12.04.2021, в якому було вказано про проведення стороною 1 02.04.2021 обстеження паркувального майданчика, що є предметом договору №ДНП-2013-13/52 від 30.12.2013, та встановлення на території паркувального майданчика перевищення меж ділянки та схеми ОДР, можливість розміщення на огородженій території 110 паркувальних місць, встановлено відсутність дорожніх знаків 5.38.1, 7.14, 7.3.1, 7.3.2 та ТВР для дорожнього знака 4.7, що затверджені постановою Кабінету міністрів України №1306 від 10.10.2001 "Про правила дорожнього руху", а також відсутні спеціальні місця для безкоштовного паркування транспортних засобів, які перевозять осіб з інвалідністю. Виявлені порушення було зафіксовано в акті обстеження, копія якого була додана. У листі відповідачем було висловлено вимогу про усунення означених порушень у найкоротший термін.

Листом №1/21 від 13.05.2021 Фізичною особою-підприємцем Миронець Оленою Василівною у відповідь на лист №053/05-1579 від 12.04.2021 Комунального підприємства "Київтранспарксервіс" повідомлено, що позивач не розглядає та не має технічної можливості облаштування додаткових місць для паркування, на території забезпечується обов`язкове резервування місць паркування транспортних засобів, зазначених у ч.6 ст.30 Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні". Одночасно, Фізичною особою-підприємцем Миронець Оленою Василівною про обов`язкове усунення недоліків стосовно дорожніх знаків з урахуванням п.17.3.2 Правил паркування транспортних засобів у місті Києві, затверджених рішенням Київської міської ради від 25.12.2008 №1051/1051.

Листом №053/05-2026 від 11.05.2021 відповідачем було повідомлено позивача про здійснення 23.04.2021 повторного обстеження паркувального майданчика, що є предметом договору №ДНП-2013-13/52 від 30.12.2013, та встановлення на території паркувального майданчика перевищення меж ділянки та схеми ОДР, можливість розміщення на огородженій території 110 паркувальних місць, встановлено відсутність дорожніх знаків 5.38.1, 7.14, 7.3.1, 7.3.2 та ТВР для дорожнього знака 4.7, що затверджені постановою Кабінету міністрів України №1306 від 10.10.2001 "Про правила дорожнього руху", а також відсутні спеціальні місця для безкоштовного паркування транспортних засобів, які перевозять осіб з інвалідністю. Виявлені порушення було зафіксовано в акті обстеження від 23.04.2021, копія якого була додана. У листі відповідачем було висловлено вимогу про усунення означених порушень у найкоротший термін та попереджено про можливість ініціювання розірвання договору. Означений лист було скеровано на адресу позивача 11.05.2021, що підтверджується наявним в матеріалах справи фіскальним чеком та поштовим повідомленням.

Листом №053/05-5015 від 29.10.2021 відповідачем було повідомлено позивача про здійснення 25.10.2021 повторного обстеження паркувального майданчика, що є предметом договору №ДНП-2013-13/52 від 30.12.2013, та встановлення на території паркувального майданчика перевищення меж ділянки та схеми ОДР, можливість розміщення на огородженій території 141 паркувальних місць, встановлено часткову відсутність дорожніх знаків, що затверджені постановою Кабінету міністрів України №1306 від 10.10.2001 "Про правила дорожнього руху", а також відсутні спеціальні місця для безкоштовного паркування транспортних засобів, які перевозять осіб з інвалідністю. Виявлені порушення було зафіксовано в акті обстеження від 25.10.2021, копія якого була додана. У листі відповідачем було висловлено вимогу про усунення означених порушень у найкоротший термін. Означений лист було скеровано на адресу позивача 29.10.2021, що підтверджується наявним в матеріалах справи фіскальним чеком та поштовим повідомленням.

17.11.2021 Комунальним підприємством "Київтранспарксервіс" було скеровано на адресу Фізичної особи - підприємця Миронець Олени Василівни лист №053/05-5350 від 17.11.2021, в якому вказано про проведення повторного обстеження території паркувального майданчика 08.11.2021, під час якого встановлено перевищення меж ділянки та схеми ОДР, можливість розміщення на огородженій території 141 паркувальних місць, встановлено часткову відсутність дорожніх знаків, що затверджені постановою Кабінету міністрів України №1306 від 10.10.2001 "Про правила дорожнього руху", а також відсутність спеціальних місць для безкоштовного паркування транспортних засобів, які перевозять осіб з інвалідністю (відсутня відповідна розмітка). З огляду на викладене відповідачем з посиланням на порушення позивачем п.п.2.2.3, 2.2.5 та 2.2.8, керуючись п.п.6.3, 6.4 договору №ДНП-2013-13/52 від 30.12.2013 заявлено про дострокове розірвання з 22.10.2021 договору №ДНП-2013-13/52 від 30.12.2013. До вказаного листа також додано акт обстеження майданчика для паркування від 08.11.2021. Означений лист було скеровано на адресу позивача 17.11.2021, що підтверджується наявним в матеріалах справи фіскальним чеком, реєстром поштових відправлень та описом вкладення у цінний лист.

Мотиви і джерела права, з яких виходить апеляційний суд при прийнятті рішення.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилається на те, що правочин відповідача щодо одностороннього розірвання договору №ДНП-2013-13/52 від 30.12.2013 є неправомірним та необґрунтованим, оскільки з боку Фізичної особи - підприємця Миронець Олени Василівни були відсутні систематичного порушення умов договору, акти огляду території паркувального майданчика складено відповідачем в односторонньому порядку за відсутності позивача, до того ж порушено порядок розірвання договору, а саме в частині дати, з якої правочин є розірваним. Означені обставини, на думку позивача, свідчать про наявність підстав для визнання недійсною односторонньої відмови від договору №ДНП-2013-15/52 від 30.12.2013 про надання права на експлуатацію фіксованих місць паркування.

Аналогічні доводи зазначені позивачем у апеляційній скарзі.

Статтею 202 Цивільного кодексу України передбачено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обов`язки лише для особи, яка його вчинила. Односторонній правочин може створювати обов`язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін. До правовідносин, які виникли з односторонніх правочинів, застосовуються загальні положення про зобов`язання та про договори, якщо це не суперечить актам цивільного законодавства або суті одностороннього правочину.

Отже, повідомлення сторони договору може вважатися одностороннім правочином, у випадку, якщо воно породжує, змінює чи припиняє права та обов`язки обох сторін договору.

Умови чинності правочинів встановлені статтею 203 Цивільного кодексу України, а саме: законність змісту правочину, наявність у сторін необхідного обсягу цивільної дієздатності, наявність об`єктивно вираженого волевиявлення учасника правочину, його адекватність внутрішній волі, відповідність форми вчиненого правочину вимогам закону, спрямованість волі учасників правочину на реальне досягнення обумовленого ним юридичного результату.

Відповідно до ст. 204 Цивільного кодексу України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто, таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі судового рішення.

Таким чином, у разі не спростування презумпції правомірності правочину всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22.07.2021 у справі №911/2768/20, від 30.06.2021 у справі №910/3140/19.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу, відповідно до яких, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

З урахуванням викладеного, недійсність правочину зумовлюється наявністю дефектів його елементів: дефекти (незаконність) змісту правочину; дефекти (недотримання) форми; дефекти суб`єктного складу; дефекти волі - невідповідність волі та волевиявлення.

Таким чином, вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків.

Щодо процедури розірвання договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 651 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ст.188 Господарського кодексу України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду. Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

За загальним порядком розірвання правочину пов`язано з волевиявленням обох його сторін, а не одноособовими діями одного з контрагентів, якщо інше не встановлено домовленістю сторін або іншим законом.

Можливість розірвання договору №ДНП-2013-13/52 від 30.12.2013 в односторонньому порядку була погоджена сторонами згідно п.6.4 договору, де зазначено, що відповідач має право достроково розірвати цей договір в односторонньому порядку у будь-якому з наступних випадків: у випадку, якщо позивач три рази прострочив оплату послуг більше, ніж на 5 робочих днів; у разі грубого порушення умов договору (грубим порушенням умов договору є використання об`єкту не за цільовим призначенням або порушення п.2.2.9 договору); у разі систематичного порушення договору (систематичним порушенням умов договору є порушення будь-яких умов договору, вчинене три та більше разів позивачем протягом дії договору).

За умовами п.6.5 договору №ДНП-2013-13/52 від 30.12.2013 про дострокове розірвання договору позивач надсилає відповідачу письмове повідомлення не менше ніж за 15 календарних днів до дати розірвання договору. Повідомлення про розірвання договору вважається таким, що направлене належним чином, якщо воно направлене за адресою, зазначеною в цьому договорі. Договір вважається розірваним з дати, зазначеної у повідомленні про розірвання договору.

Дослідивши усі обставини справи, колегія вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про наявність у відповідача достатніх правових підстав для розірвання договору в односторонньому порядку.

Доводи апелянта в цій частині не підлягають задоволеною з наступних підстав.

У п.п. 2.2.2- 2.2.3 договору №ДНП-2013-13/52 від 30.12.2013 передбачено обов`язки позивача за власні кошти здійснювати облаштування та обладнання об`єкта згідно з Правилами паркування (дорожніми знаками, дорожньою розміткою, шлагбаумом, приміщенням для охорони, огорожею, тощо) у відповідності до схеми ОДР, здійснювати експлуатацію об`єкта згідно з вимогами чинного законодавства України, в тому числі, Правилами паркування, у відповідності до умов договору, схеми організації дорожнього руху.

Пунктами 2.2.5, 2.2.8 договору №ДНП-2013-13/52 від 30.12.2013 передбачено обов`язки позивача облаштовувати та експлуатувати не більшу кількість місць для паркування транспортних засобів, ніж передбачено умовами договору, забезпечувати безоплатне паркування транспортних засобів, передбачених ст..30 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні".

Відповідач звернувся до позивача з листом №053/05-1579 від 12.04.2021, в якому було вказано про проведення стороною 1 02.04.2021 обстеження паркувального майданчика, що є предметом договору №ДНП-2013-13/52 від 30.12.2013, та встановлення на території паркувального майданчика перевищення меж ділянки та схеми ОДР, можливість розміщення на огородженій території 110 паркувальних місць, встановлено відсутність дорожніх знаків 5.38.1, 7.14, 7.3.1, 7.3.2 та ТВР для дорожнього знака 4.7, що затверджені постановою Кабінету міністрів України №1306 від 10.10.2001 "Про правила дорожнього руху", а також відсутні спеціальні місця для безекоштовного паркування транспортних засобів, які перевозять осіб з інвалідністю. Виявлені порушення було зафіксовано в акті обстеження, копія якого була додана. У листі відповідачем було висловлено вимогу про усунення означених порушень у найкоротший термін.

Листом №053/05-2026 від 11.05.2021 відповідачем було повідомлено позивача про здійснення 23.04.2021 повторного обстеження паркувального майданчика, що є предметом договору №ДНП-2013-13/52 від 30.12.2013, та встановлення на території паркувального майданчика перевищення меж ділянки та схеми ОДР, можливість розміщення на огородженій території 110 паркувальних місць, встановлено відсутність дорожніх знаків 5.38.1, 7.14, 7.3.1, 7.3.2 та ТВР для дорожнього знака 4.7, що затверджені постановою Кабінету міністрів України №1306 від 10.10.2001 "Про правила дорожнього руху", а також відсутні спеціальні місця для безкоштовного паркування транспортних засобів, які перевозять осіб з інвалідністю. Виявлені порушення було зафіксовано в акті обстеження від 23.04.2021, копія якого була додана. У листі відповідачем було висловлено вимогу про усунення означених порушень у найкоротший термін та попереджено про можливість ініціювання розірвання договору. Означений лист було скеровано на адресу позивача 11.05.2021, що підтверджується наявним в матеріалах справи фіскальним чеком та поштовим повідомленням.

Листом №053/05-5015 від 29.10.2021 відповідачем було повідомлено позивача про здійснення 25.10.2021 повторного обстеження паркувального майданчика, що є предметом договору №ДНП-2013-13/52 від 30.12.2013, та встановлення на території паркувального майданчика перевищення меж ділянки та схеми ОДР, можливість розміщення на огородженій території 141 паркувальних місць, встановлено часткову відсутність дорожніх знаків, що затверджені постановою Кабінету міністрів України №1306 від 10.10.2001 "Про правила дорожнього руху", а також відсутні спеціальні місця для безкоштовного паркування транспортних засобів, які перевозять осіб з інвалідністю. Виявлені порушення було зафіксовано в акті обстеження від 25.10.2021, копія якого була додана. У листі відповідачем було висловлено вимогу про усунення означених порушень у найкоротший термін. Означений лист було скеровано на адресу позивача 29.10.2021, що підтверджується наявним в матеріалах справи фіскальним чеком та поштовим повідомленням.

Суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що обставини складання актів за відсутності під час проведення оглядів паркувального майданчика представника позивача ніяким чином не спростовують доказової сили наявних в матеріалах справи доказів.

Пунктом 2.2.11 договору №ДНП-2013-13/52 від 30.12.2013 унормовано, що позивач зобов`язується приймати участь під час здійснення контролю відповідачем виконання ним умов договору.

Умови стосовно обов`язку відповідача проводити відповідний контроль лише у присутності позивача укладений між сторонами договір не містить.

Посилання позивача на вимоги "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" суд вважає неприйнятними виходячи з того, що відповідно до ст. 2 Закон України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" дія цього Закону поширюється на відносини, пов`язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Комунальне підприємство "Київтранспарксервіс" не є державним органом та не має повноважень здійснювати заходи пов`язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Таким чином суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що правовідносини, що виникли між позивачем та відповідачем, регулюються умовами укладеного між ними правочину, а приписи Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" на них не розповсюджуються.

Наявність порушень умов договору №ДНП-2013-13/52 від 30.12.2013 щодо обов`язків позивача здійснювати облаштування та обладнання об`єкта згідно з Правилами паркування (дорожніми знаками, дорожньою розміткою, шлагбаумом, приміщенням для охорони, огорожею, тощо) у відповідності до схеми ОДР, здійснювати експлуатацію об`єкта згідно з вимогами чинного законодавства України, в тому числі, Правилами паркування, у відповідності до умов договору, схеми організації дорожнього руху було підтверджено Фізичною особою-підприємцем Миронець Оленою Василівною.

Як вбачається з листа №1/21 від 13.05.2021 Фізичної особи-підприємця Миронець Олени Василівни у відповідь на лист №053/05-1579 від 12.04.2021 Комунального підприємства "Київтранспарксервіс", останньою зазначено про обов`язкове усунення нею недоліків стосовно дорожніх знаків та розмітки з урахуванням п.17.3.2 Правил паркування транспортних засобів у місті Києві, затверджених рішенням Київської міської ради від 25.12.2008 №1051/1051.

Зміст листа свідчить про визнання позивачем порушення договору щодо дорожніх знаків та розмітки. (т.1 ас.с 94)

Таким чином доводи апелянта в цій частині не приймаються судом апеляційної інстанції.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачем не подано належних та допустимих доказів усунення позивачем порушень умов договору, які були встановлені відповідачем під час здійснення огляду паркувального майданчика 12.04.2021 та у подальшому повторно зафіксовані.

Доказів спростовування змісту актів обстеження паркувального майданчика, якими зафіксовані порушення позивачем умов договору №ДНП-2013-15/52 від 30.12.2013, останнім до матеріалів справи надано не було.

В актах обстеження зазначено дату їх складання, посади та прізвища осіб які склали ці акти, зазначено адресу майданчика, на якому зроблено обстеження, зміст зафіксованих порушень. Під час обстеження здійснено фотофіксацію майданчика. (т.1 а.с. 84,91,97,103-107)

Таким чином зазначені акти містять достатньо інформації щодо встановлених порушень. Враховуючи викладене колегія відхиляє доводи апелянта про те, що акти обстеження паркувальних місць не можуть бути прийняті до уваги у зв`язку з їх неповнотою.

Колегія також враховує, що у листування між сторонами, яке залучено до матеріалів справи, апелянт не зазначала про недоліки актів щодо неповноти їх змісту. Відповіді апелянта стосуються безпосередньо питань, що постали у актах обстеження. Більш того, з листа №1/21 від 13.05.2021 Фізичної особи-підприємця Миронець Олени Василівни у відповідь на лист №053/05-1579 від 12.04.2021 Комунального підприємства "Київтранспарксервіс" вбачається, що нею визнано наявність порушень стосовно дорожніх знаків та розмітки та зазначено що зазначені недоліки будуть усунені найближчим часом. (т.1 а.с. 23)

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку щодо наявності у відповідача права на одностороннє розірвання договору у порядку п.п."в" п.6.4 договору.

Підстав для визнання одностороннього правочину недійсним колегія не вбачає, оскільки вчинення цього правочину відповідає умовам укладеного між сторонами договору та вимогам діючого законодавства, а наявність систематичних порушень договору підтверджено сукупністю належних та допустимих доказів, які не спростовані позивачем. В той же час позивач не надала належних та допустимих доказів, які б свідчили про належне та своєчасне усунення нею порушень укладеного між сторонами договору, які стали підставою для розірвання в односторонньому порядку.

Вчинення такого правочину є правом відповідача, яким він законно та обґрунтовано скористався.

Доводи на які посилається позивач в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Нормою ст. 276 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч.5 ст.236 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши справу колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги. Оскаржене рішення суду першої інстанції відповідає вимогам чинного законодавства.

Судові витрати.

Відповідно до вимог статті 129 ГПК України, у зв`язку із відмовою у задоволенні апеляційної скарги судові витрати покладаються на апелянта.

Керуючись Главою 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського від 01.06.2022, у справі №910/20219/21 залишити без змін.

3. Матеріали справи повернути до господарського суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного суду у порядку та строк, передбачений ст.ст.287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складно та підписано, враховуючи відключення електропостачання, - 09.12.2022.

Головуючий суддя В.А. Корсак

Судді О.О. Євсіков

С.В. Владимиренко