ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2022 року м. Черкаси Справа № 925/1040/22

Господарський суд Черкаської області у складі судді Зарічанської З.В., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін справу

за позовом Черкаської міської ради,

до відповідача - Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк",

про стягнення 202 908,51 грн,

13.10.2022 до Господарського суду Черкаської області надійшла позовна заява Черкаської міської ради з вимогою стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" безпідставно утримувані кошти у розмірі 202 908,51 грн за період з 01.09.2020 по 17.08.2022.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує фактичним користуванням відповідачем земельною ділянкою без правовстановлюючих документів з 01.09.2020 по 17.08.2022, внаслідок чого в останнього виникла заборгованість.

Стосовно підсудності, позивач посилається на п. 7.25 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.02.2021 у справі № 911/2390/18 у якому зазначено, що Велика Палата Верховного Суду вважає, що словосполучення «з приводу нерухомого майна» у частині третій статті 30 ГПК України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення.

Так відповідно до ч. 3 ст. 30 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) спори, що виникають з приводу нерухомого майна, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Враховуючи зазначене, господарський суд погоджується із позицією позивача і доходить висновку, що даний спір підсудний Господарському суду Черкаської області за місцезнаходженням земельної ділянки (м. Черкаси, вул. Смілянська, 127), оскільки спір пов`язаний зі стягненням коштів за фактичне користування такою земельною ділянкою.

Ухвалою від 17.10.2022 господарський суд відкрив провадження у справі, постановив розглядати справу без повідомлення учасників справи за наявними матеріалами.

Копію ухвали про відкриття провадження у справі відповідачем отримано 01.11.2022, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке наявне у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Отже з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі (01.11.2022) п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позов сплив 16.11.2022. Відповідач не скористався своїм правом та не подав до суду відзив на позовну заяву.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. (ч. 9 ст. 165 ГПК України)

15.11.2022 розпочато розгляд справи по суті.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, господарський суд встановив таке.

На підставі ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

22.03.2021 Господарським судом міста Києва ухвалено рішення у справі № 910/19644/20 за позовом Черкаської міської ради до Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" про стягнення 227 495,84 грн, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного суду від 02.06.2021.

Так у вказаному судовому рішенні встановлені такі обставини, що не потребують повторного доведення в силу приписів ч. 4 ст. 75 ГПК України.

"…згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 09.09.2020 вбачається, що 22.08.2016 за Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» (в подальшому найменування було змінено на Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк») зареєстровано право власності на нерухоме майно (реєстраційний номер 16012568), яке знаходиться на земельній ділянці кадастровий номер :06:035:0012, загальною площею 0, 2670 га по вул. Смілянській, 127, м. Черкаси.

Суд вказує, що право власності на нерухоме майно відповідач набув на підставі договору іпотеки № 6041 від 19.08.2016.

До часу набуття Акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» нерухомого майна, земельна ділянка на якій розташоване нерухоме майно перебувала у користуванні у Дочірнього підприємства «Оптіма 770 - Ч» Товариства з обмеженою відповідальністю «СевенСевентіПетроліум».

Так, рішенням Черкаської міської ради від 22.02.2018 № 2-3034, враховуючи інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 09.11.2016 № 72673230, а саме: запис про право власності № 160125 від 22.08.2016, згідно якого власником майна став відповідач, Дочірньому підприємству «Оптіма 770 - Ч» Товариства з обмеженою відповідальністю «СевенСевентіПетроліум» припинено право користування земельною ділянкою площею 0,2670 га по вул. Смілянській, 127, м. Черкаси, кадастровий номер :06:035:0012.

На виконання вищезазначеного рішення, між Дочірнім підприємством «Оптіма 770 - Ч» Товариства з обмеженою відповідальністю «СевенСевентіПетроліум» та Черкаською міською радою 21.07.2018 укладено угоду про розірвання договору оренди землі та підписаний акт приймання - передачі земельної ділянки від 17.04.2018.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 03.09.2018, датою реєстрації припинення іншого речового права є 28.08.2018.

Згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 18.12.2019 № 5909/0/25-19, нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 2670 кв. м., що розташована по вул. Смілянській, 127, м. Черкаси, кадастровий номер :06:035:0012, становить 3771321, 60 грн…"

У справі № 925/1040/22 позивач також зазначає, що рішенням Черкаської міської ради від 18.08.2022 №28-82 Акціонерному товариству комерційний банк "Приватбанк" надано в оренду земельну ділянку, без зміни її цільового використання площею 0,2670 га (кадастровий номер: :06:035:0012), а також зобов`язано укласти з позивачем договір оренди та договір про відшкодування збитків (неодержаного доходу). Копію вказаного рішення позивачем додано до матеріалів справи.

Відповідач з моменту набуття права власності на об`єкт нерухомого майна фактично користувався вищевказаною земельною ділянкою, без відповідних правовстановлюючих документів та не здійснював оплату за таке фактичне користування. Рішенням Господарського суду м. Києва від 22.03.2021 було стягнуто з відповідача безпідставно утримувані кошти за фактичне користування земельною ділянкою за період з 28.08.2018 по 31.08.2020 у розмірі 227 495,84 грн, а тому наступний період нарахування плати за користування земельною ділянкою, за твердженням позивача, є з 01.09.2020 по 17.08.2022 - по дату прийняття рішення Черкаської міської ради.

Згідно з витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 09.04.2020 №2203, нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 2670 кв.м., що розташована по вул. Смілянській, 127, м. Черкаси, кадастровий номер :06:035:0012, становить 3 771 321,60 грн.

Відповідно до витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 12.09.2022 №14752/42-22, нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :06:035:0012, становить 691 423,20 грн.

Рішенням Черкаської міської ради №2-4690 від 27.06.2019 затверджено Положення про встановлення плати за землю на території міста Черкаси. У розділі 8 Положення наявна таблиця, в п. 10 якої зазначено, що за земельні ділянки з функціональним використанням інші землі, ставка орендної плати становить 3% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки. В той же час, для земельних ділянок з КВЦПЗ 12.04 та 12.08 та які використовуються як АЗС встановлено ставку орендної плати в розмірі 12% (п. 3 таблиці).

Згідно з розрахунком позивача, за час фактичного користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів за період з 01.09.2020 по 17.08.2022 загальний розмір заборгованості відповідача становить 202 908,51 грн. Відтак, у зв`язку з фактичним користуванням відповідачем земельною ділянкою та ухиленням від сплати безпідставно збереженої за рахунок Черкаської міської ради орендної плати, порушенням прав територіальної громади м. Черкас через ненадходження грошових коштів до місцевого бюджету, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Розглядаючи спір господарський суд враховує такі положення чинного законодавства.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Об`єктами оренди є земельні ділянки, що перебувають у власності громадян, юридичних осіб, комунальній або державній власності. (ст. 3 Закону України "Про оренду землі")

Орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у комунальній власності, є сільські, селищні, міські ради в межах повноважень, визначених законом. (ч. 2 ст. 4 Закону України "Про оренду землі")

Як уже встановлено судом, 22.08.2016 за відповідачем зареєстровано право власності на нерухоме майно (реєстраційний номер 16012568), яке знаходиться на земельній ділянці кадастровий номер :06:035:0012, загальною площею 0,2670 га по вул. Смілянській, 127, м. Черкаси.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 09.11.2016 №72673230, а саме: запис про право власності № 160125 від 22.08.2016, відповідно до якого власником майна став відповідач, Дочірньому підприємству "Оптіма 770-Ч" ТОВ "СевенСевентіПетроліум" припинено право користування земельною ділянкою площею 0,2670 га по вул. Смілянській, 127, м. Черкаси, кадастровий номер :06:035:0012.

Відповідно до наявної у матеріалах справи Інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 20.09.2022 (а.с. 14) цільове призначення земельної ділянки кадастровий номер :06:035:0012 - 12.04. Для розміщення та експлуатації будівель і споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства; категорія земель - землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення; вид використання - комерційного використання.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ч. 1, 5 ст. 6 Закону України "Про оренду землі" орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами земельних торгів. (ч. 2 ст. 16 Закону України "Про оренду землі")

Відповідно до п. 1-3 ч. 1 ст. 123 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання).

Надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр", право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу. (ч. 1 ст. 124 ЗК України)

Рішенням Черкаської міської ради від 22.02.2018 № 2-3034, враховуючи інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 09.11.2016 № 72673230, а саме: запис про право власності № 160125 від 22.08.2016, згідно якого власником майна став відповідач, Дочірньому підприємству "Оптіма 770-Ч" ТОВ "СевенСевентіПетроліум" припинено право користування земельною ділянкою площею 0,2670 га по вул. Смілянській, 127, м. Черкаси, кадастровий номер :06:035:0012.

Згідно зі ст. 206 ЗК України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Ч. 1, 2 ст. 93 ЗК України встановлено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам, іноземцям і особам без громадянства, міжнародним об`єднанням і організаціям, а також іноземним державам.

Відповідно до п. в) ч. 1 ст. 96 ЗК України землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. (ст. 125 ЗК України)

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про оренду землі" об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом.

Водночас, відповідно до ч. 1, 2 та ст. 120 ЗК України, у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача такого об`єкта без зміни її цільового призначення. У разі якщо відчужувачу (попередньому власнику) такого об`єкта належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку, до набувача цього об`єкта переходить право власності на таку частку. При вчиненні правочину, що передбачає перехід права власності на зазначений об`єкт, мають дотримуватися вимоги частини шістнадцятої цієї статті.

У разі набуття частки у праві спільної власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва право власності на земельну ділянку (крім земель державної, комунальної власності), на якій розміщено такий об`єкт, одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача у розмірі належної відчужувачу (попередньому власнику) частки у праві спільної власності на такий об`єкт, крім випадку, коли попередньому власнику належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку в іншому розмірі. Якщо відчужувачу (попередньому власнику) у праві спільної власності на такий об`єкт належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку в іншому розмірі, право власності переходить у такому самому розмірі.

При вчиненні правочину, який передбачає перехід права власності на частку у праві спільної власності на такий об`єкт, мають дотримуватися вимоги частини шістнадцятої цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Згідно з п. "д" ч. 1 ст. 156 ЗК України власникам землі відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

За змістом вказаних положень відшкодування шкоди (збитків) є заходом відповідальності, зокрема, за завдану шкоду майну чи за порушення прав власника земельної ділянки.

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. (ч. 1 ст. 1166 ЦК України)

Предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Характерною особливістю кондикційних зобов`язань є те, що підстави їх виникнення мають широкий спектр: зобов`язання можуть виникати як із дій, так і з подій, причому з дій як сторін зобов`язання, так і третіх осіб, із дій як запланованих, так і випадкових, як правомірних, так неправомірних. Крім того, у кондикційному зобов`язанні не має правового значення чи вибуло майно, з володіння власника за його волею чи всупереч його волі, чи є набувач добросовісним чи недобросовісним.

Кондикційне зобов`язання виникає за наявності таких умов: 1) набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

Вказану правову позицію висловлено Верховним Судом у постановах від 08.01.2019 у справі №916/2927/17 та від 14.01.2019 у справі №912/1188/17.

Конструкція ст. 1212 ЦК України, як і загалом норм глави 83 ЦК України, свідчить про необхідність установлення так званої "абсолютної" безпідставності набуття (збереження) майна не лише в момент його набуття (збереження), а й станом на час розгляду спору.

Ознаки, характерні для кондикції, свідчать про те, що пред`явлення кондикційної вимоги можна визнати належним самостійним способом захисту порушеного права власності, якщо: 1) річ є такою, що визначена родовими ознаками, в тому числі грошовими коштами; 2) потерпілий домагається повернення йому речі, визначеної родовими ознаками (грошових коштів) від тієї особи (набувача), з якою він не пов`язаний договірними правовідносинами щодо речі.

Таким чином, права особи, яка вважає себе власником майна, підлягають захисту шляхом задоволення позову до володільця, з використанням правового механізму, установленого ст. 1212 ЦК України у разі наявності правових відносин речово-правового характеру безпосередньо між власником та володільцем майна.

Такий спосіб захисту можливий шляхом застосування кондикційного позову, якщо для цього існують підстави, передбачені ст. 1212 ЦК України, які дають право витребувати в набувача це майно.

За змістом положень глав 82 та 83 ЦК України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна в набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності в деліктних зобов`язаннях. Натомість для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої. Таким чином, обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна.

Ч. 1 ст. 93 ЗК України передбачено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. (ст. 125 ЗК України)

Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату. (п."в" ч. 1 ст. 96 цього ЗК України)

Отже, за змістом вказаних положень виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені та яка не була відведена в оренду попередньому власнику. Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права. Проте, з огляду на приписи ч. 2 ст. 120 ЗК України не вважається правопорушенням відсутність у власника будинку, будівлі, споруди зареєстрованого права оренди на земельну ділянку, яка має іншого власника і на якій розташоване це нерухоме майно.

До моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав сплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі ч. 1 ст. 1212 ЦК України.

Вказана правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду Верховного Суду від 02.06.2020 у справі № 922/2417/19 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17.

З викладеного випливає, що до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними.

Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав сплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі ч. 1 ст. 1212 ЦК України.

Відтак господарський суд доходить висновку, що за період з 01.09.2020 по 17.08.2022 відповідач безпідставно не сплачував кошти за користування земельною ділянкою, яка знаходиться за адресою м. Черкаси, вул. Смілянській, 127 якою фактично користувався без правовстановлюючих документів.

Відповідно до Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 09.04.2020 № 2203 нормативна грошова оцінка земельної ділянки кадастровий номер :06:035:0012, категорія земель - землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення становить 3771321,60 грн.

Відповідно до Витягу із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок від 12.09.2022 № 14752/42-22 нормативна грошова оцінка земельної ділянки кадастровий номер :06:035:0012 становить 691423,20 грн.

Рішенням Черкаської міської ради від 27.06.2019 № 2-4690 затверджено Положення про встановлення плати за землю на території міста Черкаси. У розділі 8 Положення наявні таблиця, відповідно до п. 3 якої за земельні ділянки яким згідно КВЦПЗ присвоєно коди 12.04 та 12.08 та які використовуються як АЗС встановлено ставку орендної плати в розмірі 12%.

На підставі зазначеного позивачем нараховано заборгованість у розмірі 202 908,51 грн за такими періодами:

01.09.2020 - 31.12.2020 (нормативна грошова оцінка 3 771 321,60 грн зі ставкою - 3% відповідно до витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 09.04.2020 № 2203) 37 713,22 грн;

01.01.2021 - 31.12.2021 (нормативна грошова оцінка 3 771 321,60 грн зі ставкою - 3% відповідно до витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 09.04.2020 № 2203) 113 139,65 грн;

01.01.2022 - 17.08.2022 (нормативна грошова оцінка 691 423,20 грн зі ставкою - 12% відповідно до витягу із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок від 12.09.2022 № 14752/42-22) - 52 055,64 грн.

Розрахунок здійснено позивачем арифметично та методологічно правильно.

Відповідачем вказану заборгованість не спростовано, доказів сплати 202 908,51 грн суду не надано.

З урахуванням викладеного, господарський суд доходить висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача 202 908,51 грн є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. 74, 76-77, 129, 233, 236-241, 247, 251-252, 326-327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (ідентифікаційний код 14360570, вул. Грушевського, 1 Д, м. Київ, 01001) на користь міського бюджету м. Черкаси (рахунок: UA0023759; банк: Казначейство України (ЕАП), одержувач платежу: ГУК у Черк.обл./тг м. Черкаси, , код бюджетної класифікації 24062200) безпідставно утримувані кошти у розмірі 202 908,51 грн за період з 01.09.2020 по 17.08.2022.

Стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (ідентифікаційний код 14360570, вул. Грушевського, 1 Д, м. Київ, 01001) на користь Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради (ідентифікаційний код 38715770, вул. Б. Вишневецького, 36, м. Черкаси, 18000) 3 043,63 грн судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення направити сторонам.

Суддя Зоя ЗАРІЧАНСЬКА