ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" грудня 2022 р. Справа №909/682/22

м.Львів

Західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого - судді МАТУЩАКА О.І.

суддів: МАРКА Р.І.

СКРИПЧУК О.С.

за участю секретаря судового засідання Гулик Н.Г.

представники учасників справи не з`явилися.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 б/н від 26.09.2022 (вх.ЗАГС №0105/2380/22 від 27.09.2022)

на ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 19.09.2022 (суддя Горпинюк І.Є.)

у справі № 909/682/22

за заявою ОСОБА_1 , с.Маркова Івано-Франківської області

про неплатоспроможність фізичної особи

ВСТАНОВИВ:

Суть спору.

У серпні 2022 року фізична особа ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Івано-Франківської області із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 05.09.2022 зазначену вище заяву залишено без руху; зобов`язано заявника у десятиденний строк, з дня отримання ухвали, усунути недоліки заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 19.09.2022 у справі №909/682/22 заяву ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність повернуто заявнику без розгляду.

Зазначена ухвала суду першої інстанції мотивована не виконанням заявником вимог та не усунення недоліків, про які зазначено в ухвалі про залишення заяви без руху.

Узагальнення доводів особи, яка подала апеляційну скаргу та інших учасників справи.

ОСОБА_1 не погоджуючись із вищевказаною ухвалою місцевого господарського суду подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, а справу направити для продовження розгляду до Господарського суду Івано-Франківської області.

Обгрунтовуючи вимоги апеляційної скарги зазначає наступні обставини:

- до матеріалів справи додано докази, які містять відомості про банківські установи, в яких відкриті рахунки, відомості про заявника як власника рахунків, номери рахунків та залишки коштів на таких рахунках;

- до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи подано розписку від 30.08.2022, в якій зазначено відомості про роботодавця та додано договір з роботодавцем, в якому зазначено, що боржник працевлаштований закордоном;

- заявник не працевлаштований в Україні, що підтверджується копією трудової книжки;

- суд першої інстанції допустив надмірний формалізм, у зв`язку із чим дійшов помилкового висновку про повернення заяви у справі про неплатоспроможність фізичної особи.

Інших клопотань та заяв, в порядку ст. 207 ГПК України, у справі подано не було.

Апелянт в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час і місце розгляду даної справи ухвалою суду від 28.10.2022, яка поштою була надіслана апелянту та вручена йому особисто 04.11.2022, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №629.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи,належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи зазначене, а також те, що явка апелянта в судове засідання не визнавалася обов`язковою, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про розгляд справи за відсутності інших представників учасників справи.

Колегія суддів Західного апеляційного господарського суду, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права місцевим господарським судом, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Фактичні обставини справи та оцінка суду.

Аналізом матеріалів справи встановлено, що фізична особа ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Івано-Франківської області із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність відповідно до положень ч. 2 ст. 115 КУзПБ.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 05.09.2022 зазначену вище заяву залишено без руху; зобов`язано заявника у десятиденний строк, з дня отримання даної ухвали, усунути недоліки заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, а саме надати Господарському суду Івано-Франківської області:

- відомості про розмір його прострочених зобов`язань перед кредиторами або інші документи, що підтверджують наявність підстав, визначених пунктами 1 та/або 2 та/або 4 частини другої статті 115 Кодексу України з процедур банкрутства, які б дозволяли суду встановити розмір прострочених зобов`язань боржника перед кредиторами, обставини припинення заявником погашення кредитів чи здійснення заявником планових платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань, чи підтверджували, що найближчим часом боржник не зможе виконати грошові зобов`язання чи здійснювати звичайні поточні платежі (загроза неплатоспроможності);

- відомості про всі наявні рахунки боржника (у тому числі депозитні рахунки), відкриті в банках та інших фінансово-кредитних установах в Україні та за кордоном, їх реквізити, із зазначенням сум грошових коштів на таких рахунках;

- відомості про роботодавця (роботодавців) боржника (у разі, якщо боржник працевлаштований за кордоном, відомості про роботодавця слід надати як мовою держави знаходження роботодавця, так і в перекладі на українську мову);

- декларацію про майновий стан боржника за формою, затвердженою державним органом з питань банкрутства за 2019 рік з належним відображенням інформації про доходи та інші грошові виплати боржника та членів його сім`ї з усіх джерел в Україні, у тому числі одержані (нараховані) за межами України;

- пропозиції щодо реструктуризації боргів (проект плану реструктуризації боргів), складені у відповідності до статті 124 Кодексу України з процедур банкрутства.

На виконання вимог зазначеної ухвали, 16.09.2022 заявником подано до суду першої інстанції заяву про усунення недоліків, в якій заявник просив суд прийняти та розглянути подану заяву та відкрити провадження у справі № 909/682/22 про неплатоспроможність боржника фізичної особи. До заяви додано декларацію про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність за 2019 рік та план реструктуризації боргів (проект).

Місцевий господарський суд, розглянувши подані документи дійшов висновку, що заявником не усунуті недоліки поданої заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи, встановлені в ухвалі від 05.09.2022 про залишення без руху поданої заяви та повернув таку заявнику без розгляду, оскільки не надано відомості про всі наявні рахунки заявника, їх реквізити та суми грошових коштів на таких рахунках, а також не надано відомості про роботодавця заявника.

Положеннями Книги четвертої Кодексу України з процедур банкрутства визначено особливості застосування процедури банкрутства до боржника - фізичної особи, фізичної особи-підприємця.

Згідно з ст. 113 КУзПБ, провадження у справах про неплатоспроможність боржника фізичної особи, фізичної особи-підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

За приписами ч. 2 ст. 115 КУзПБ боржник має право звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у разі, якщо: 1) розмір прострочених зобов`язань боржника перед кредитором (кредиторами) становить не менше 30 розмірів мінімальної заробітної плати; 2) боржник припинив погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців; 3) ухвалено постанову у виконавчому провадженні про відсутність у фізичної особи майна, на яке може бути звернено стягнення; 4) існують інші обставини, які підтверджують, що найближчим часом боржник не зможе виконати грошові зобов`язання чи здійснювати звичайні поточні платежі (загроза неплатоспроможності).

Вимоги до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність унормовано статтею 116 КУзПБ.

Відповідно до п. п. 8, 10 ч.3. ст.116 КУзПБ до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додаються, зокрема:

- відомості про всі наявні рахунки боржника (у тому числі депозитні рахунки), відкриті в банках та інших фінансово-кредитних установах в Україні та за кордоном, їх реквізити, із зазначенням сум грошових коштів на таких рахунках;

- відомості про роботодавця (роботодавців) боржника.

З`ясуванням документальних доказів у справі встановлено, що заявником з метою надання відомостей про всі наявні в нього рахунки відкриті в банках та інших фінансово-кредитних установах в Україні та за кордоном до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи подано скріншоти під назвами "Останні операції в My Alfa-Bank", "Мої Кредити", "Мої кредитні картки", "Історія операцій по рахунку", "Деталі рахунку", "Історія операцій по кредиту".

Проте, відповідно до п. 61 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління НБУ № 75 від 04.07.2018, особові рахунки та виписки з них мають містити такі обов`язкові реквізити: 1) номер особового рахунку; 2) дату здійснення останньої (попередньої) операції; 3) дату здійснення поточної операції; 4) код банку, у якому відкрито рахунок; 5) код валюти; 6) суму вхідного залишку за рахунком; 7) код банку-кореспондента; 8) номер рахунку кореспондента; 9) номер документа; 10) суму операції (відповідно за дебетом або кредитом); 11) суму оборотів за дебетом та кредитом рахунку; 12) суму вихідного залишку.

Покликання скаржника на додані до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи, що вищезазначені скріншоти є допустими доказами спростовуюються в силу ч.1 ст. 77 ГПК України, оскільки такі не містять всіх реквізитів, які є необхідними для банківської виписки по рахунку, не містять дати їх формування, не містять інформації про банк в якому відкрито відповідні рахунки, не встановлюють належності зазначених в них рахунків заявнику та не мітять інформації про залишок коштів на таких рахунках, а тому, не можуть розцінюватися як допустимі докази, що підтверджуються необхідну інформацію про рахунки заявника.

Крім того, заявник у поданій заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність вказав, що він офіційно працевлаштований в Республіці Польща, де отримує заробітну плату. Однак жодних відомостей про наявність відкритих в Республіці Польща банківських рахунків, або інші офіційні відомості про розмір та періодичність сплати такої не надав.

Враховуючи викладене, судова колегія вважає, що заявником до суду першої інстанції всупереч наведеним вимогам законодавства, не надано належні докази про відомості, що відповідно до п. 8 ч. 3 ст. 116 КУзПБ повинні бути надані, що вірно встановлено місцевим господарським судом при постановленні оскаржуваної ухвали.

Наступною підставою для повернення без розгляду поданої заяви про відкриття провадження у справі стало невиконання заявником вимог п.10 ч.3 ст. 116 КУзПБ щодо подання відомостей про його роботодавця.

Аналізом матеріалів справи встановлено, що в заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 , покликаючись на довідку Пенсійного фонду України від 24.08.2022 та записи у трудовій книжці зазначив, що він офіційно не працевлаштований, а тому, відомості про роботодавця (роботодавців) відсутні. Водночас в цій же заяві заявником зазначено про те, що він офіційно працевлаштований в Польщі.

В заяві про усунення недоліків на виконання вимог ухвали місцевого господарського суду від 05.09.2022 про залишення без руху поданої заяви, з метою виконання вимог п.10 ч.3 ст. 116 КУзПБ ОСОБА_1 покликається на подану розписку від 30.08.2022 та додатково подав документ під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Дослідженням вказаної розписки від 30.08.2022 встановлено, що ОСОБА_1 станом на 30.08.2022 працює працівником будови «LG Chem». Відомості про роботодавця відсутні.

Крім того, дослідженням документу під назвою «Umowa Zlecenia» встановлено, що такий складений польською мовою без перекладу на українську мову, а тому відсутня можливість встановити зміст поданого документу, правовий статус осіб зазначених в цьому документі та відповідно встановити відомості про роботодавця заявника.

Відповідно до ст. 10 ГПК України господарське судочинство в судах здійснюється державною мовою.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про судоустрій та статус судів» судочинство і діловодство в судах України провадиться державною мовою.

За положеннями ст. 10 Конституції України, державною мовою в Україні є українська мова.

Таким чином, у разі, коли письмові докази подаються до господарського суду іноземною мовою, додається їх засвідчений у встановленому порядку переклад українською мовою. Вірність перекладу документів юридичного характеру повинна бути нотаріально посвідчена в порядку ст. 79 Закону України «Про нотаріат».

Враховуючи викладене, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про невиконання ОСОБА_1 вимог п. 10. ч. 3 статті 116 КУзПБ та ухвали суду від 05.09.2022, оскільки ним не подано суду відомості про роботодавця.

Перевіркою доводів апеляційної скарги встановлено, що скаржником не спростовано обгрунтованих висновків суду першої інстанції, натомість, скаржник намагається довести відсутність в нього обов`язку на подання документів зазначених у ч.3 ст.116 КУзПБ.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів та органів, що вирішують спори, має бути належним чином викладено підстави, на яких вони ґрунтуються. Обсяг цього обов`язку щодо обґрунтовування рішення може бути різним залежно від характеру самого рішення і має визначатись з урахуванням обставин відповідної справи (рішення Європейського суду з прав людини від 03.07.2014 у справі "Мала проти України"). Проте це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

За таких обставин, апеляційний господарський суд вважає, що надав відповідь на всі істотні, вагомі та доречні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, та дійшов висновку, що доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції.

Відповідно ст. ст. 13, 76, 77, 86 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Отже, ухвала місцевого господарського суду підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Судові витрати.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням наведеного вище, апеляційний господарський суд дійшов висновку про залишення судового збору за подання апеляційної скарги за апелянтом.

Керуючись ст.ст. 11, 74, 129, 269 - 270, 275, 276, 281- 284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 19.09.2022 у справі №909/682/22 без змін.

2. Судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції залишити за апелянтом.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Порядок оскарження постанови встановлено Господарським процесуальним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Кодексом України з процедур банкрутства.

Справу повернути до Господарського суду Івано-Франківської області.

Повний текст постанови складено 12.12.2022.

Головуючий суддя О.І. МАТУЩАК

Судді Р.І. МАРКО

О.С. СКРИПЧУК