ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2022 року Справа № 910/20908/21

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Савченко Г.І., суддя Павлюк І.Ю. , суддя Дужич С.П.

секретар судового засідання Соколовська О.В.

за участю представників:

позивача - адвокат Бойко Н.В.

відповідача - адвокат Плискань І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ІЗОПОЛ" на рішення Господарського суду Вінницької області від 13.09.2022 у справі №910/20908/21 (повний текст складений 23.09.2022, суддя М.В. Шамшуріна)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрямбуд"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІЗОПОЛ"

про стягнення 1 259 237,50 грн

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Вінницької області від 13.09.2022 у справі №910/20908/21 позов задоволено.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ІЗОПОЛ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрямбуд" 1 259 237,50 грн поворотної фінансової допомоги та 18 888,56 гривень витрат на сплату судового збору.

Вказане рішення мотивоване тим, що належних доказів, які б спростовували наявність заборгованості у розмірі 1 259 237,50 грн відповідач згідно приписів ст.ст. 74, 76-77 ГПК України суду не надав та вказана заборгованість підтверджується матеріалами справи

Не погоджуючись із ухваленим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "ІЗОПОЛ" звернулося до суду із апеляційною скаргою, в якій просить поновити строк для подання апеляційної скарги, скасувати рішення Господарського суду Вінницької області від 13.09.2022 повністю та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, скаржник зазначає, що судом першої інстанції не було з`ясовано чи взагалі укладався Договір №291019 за Епізодом №1 (зазначення в призначенні платежу платіжного доручення №393 від 01.11.2019 на суму 302 400,00 грн) та відповідно з цього приводу не було надано судом належної правової оцінки. Судом першої інстанції судом не було з`ясовано яким чином були оформлені зміна призначення платежів, які були здійснені самим Позивачем. Не було доведено поставки товарів за Епізодом №4 (за період з 13.12.2019 до 11.12.2019 в розмірі 1 059 400,00 грн), Епізодом №5 (за період з 13.12.2019 до 16.12.2019 в розмірі 280 400,00 грн). Відповідач заявляв про те, що жодних рахунків-фактур не виписувалося з боку позивача, відповідно їх відповідач не отримував. Позивач стверджуючи про існування відносин поставки, однак не надав на підтвердження своєї позиції жодного рахунку-фактури. Не було доведено належними доказами, що платіж за Епізодом 3 (03.12.2019 у розмірі 1500,00 грн) не повинен був бути зарахований у межах спірного Договору. Крім того, додаючи клопотання від 15.06.2022 та від 16.06.2022 про долучення до матеріалів справи доказів взагалі не обґрунтовував пропуск, не заявляв про поновлення строків для подачі доказів, а суд фактично не з`ясував причин подачі доказів за день до судового засідання та в день судового засідання (15.06.2022, 16.06.2022), однак без застережень долучив ці докази до матеріалів справи без заслуховування позиції відповідача з цього приводу. Судом першої інстанції не було надано належної правової оцінки Акту звіряння та Угоді про завершення співпраці, зважаючи на те, що ці документи є дійсними та належними, а їхня недійсність не була спростована належними доказами, проте наданим карткам рахунків, що були складені самим позивачем, тобто зацікавленою особою по справі, судом було надано силу беззаперечного доказу існування боргу.

Листом суду апеляційної інстанції від 27.10.2022 матеріали справи витребовувалися з Господарського суду Вінницької області.

10.11.2022 матеріали справи надійшли до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 14.11.2022 поновлений строк на апеляційне оскарження. Відкрите апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ІЗОПОЛ" на рішення Господарського суду Вінницької області від 13.09.2022 у справі №910/20908/21. Розгляд апеляційної скарги призначений на "06" грудня 2022 р. об 11:00 год.

02.12.2022 на адресу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрямбуд" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому заявник просить поновити (продовжити) строк на подання відзиву на апеляційну скаргу. Крім того, повідомляє, що попередній орієнтовний розмір судових витрат, які поніс та очікує понести у зв`язку із розглядом справи становить 40 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини другої статті 119 Господарського процесуального кодексу України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Зі змісту наведеної норми випливає, що за заявою учасника може бути продовжений тільки строк, який встановлений судом і який не сплив на час звернення учасника справи із заявою. Процесуальний строк може бути продовжений також з ініціативи суду. Разом з тим на відміну від поновлення процесуального строку, вирішення судом питання про продовження процесуального строку не обумовлене вчиненням учасником процесуальної дії. Навпаки, процесуальний закон виходить з того, що процесуальний строк продовжується для вчинення процесуальної дії, яка ще не вчинена.

При цьому, оскільки у тих випадках, коли суду процесуальним законом надано право встановити строк в межах певного строку, встановленого Господарським процесуальним кодексом України, суд також не може продовжити строк понад встановлений Господарським процесуальним кодексом України строк. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2018 у справі №904/5995/16.

Тобто процесуальний строк, встановлений судом, на відміну від строків передбачених законодавством, може бути продовжений як за заявою учасника справи, за умови її подання до його закінчення, так і з ініціативи суду.

Як вбачається із матеріалів справи, ухвалою суду апеляційної інстанції від 14.11.2022 запропоновано учасникам справи подати до суду апеляційної інстанції до 01.12.2022 відзив на апеляційну скаргу в порядку статті 263 ГПК України.

02.12.2022 на адресу суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, тобто після закінчення строку, встановленого ухвалою суду для подання відзиву, а тому віідсутні правові підстави для задоволення клопотання про поновлення (продовження) строку на подання відзиву на апеляційну скаргу. Враховуючи наведене, колегія суддів не приймає до уваги, поданий суду відзив.

Водночас, орієнтовний розмір судових витрат, які позивач поніс витрат на професійну правничу допомогу може бути поданий в будь-якій формі і будь-якому документі, а тому буде враховуватися у разі подання заяви про відшкодування витрат на професійну правову допомогу.

В судовому засіданні представник скаржника підтримала доводи апеляційної скарги з підстав, викладених в ній.

В судовому засіданні представник позивача заперечила доводи апеляційної скарги.

Відповідно до приписів ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, розглянувши апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно статті 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань) є, зокрема, договір.

Приписами статті 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Предметом спору у цій справі є вимога про стягнення заборгованості за договором про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги №281019 від 28.10.2019 у розмірі 1 259 237,50 грн.

За своєю правовою природою укладений між сторонами договір про надання поворотної фінансової допомоги є договором позики, який підпадає під правове регулювання глави 71 ЦК України (Позика. Кредит. Банківський вклад).

Згідно приписів статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно пункту 14.1.257 статті 14 Податкового кодексу України поворотна фінансова допомога - сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов`язковою до повернення.

Як вбачається із матеріалів справи, 28.10.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрямбуд" (позикодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ІЗОПОЛ" (позичальник) укладено договір про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги №281019 (далі - договір).

Пунктом 1.1 договору сторони передбачили, що в порядку та на умовах, передбачених чинним договором, позикодавець зобов`язується надати позичальнику поворотну безвідсоткову фінансову допомогу (в подальшому - фінансова допомога), а позичальник зобов`язується використати її для власної господарської діяльності і повернути у визначений даним договором строк.

Згідно з пунктами 1.2, 1.3 договору фінансова допомога надається у розмірі, що не перевищує 2 500 00,00 для власної господарської діяльності позичальника. Фінансова допомога надається позичальникові частками шляхом перерахування грошових коштів на рахунок позичальника. Відсотки на фінансову допомогу, що надається за цим договором не нараховуються.

Пунктом 1.4 договору сторони визначили, що фінансова допомога надається частинами строком на 360 днів з дати зарахування грошових коштів фінансової допомоги на розрахунковий рахунок позичальника. Строк повернення розраховується за кожний день окремо з дати отримання. Вказаний в цьому пункті строк може бути зменшений, або збільшений за згодою позикодавця.

Відповідно до пункту 1.5 договору по закінченні строку, вказаного в п.1.4. цього договору, позичальник зобов`язується повернути фінансову допомогу в повному обсязі, шляхом перерахування грошових коштів на особистий рахунок позикодавця.

Згідно пункту 2.2 договору позикодавець зобов`язаний: перерахувати частинами у безготівковому порядку платіжним дорученням на реквізити зазначені в заяві Позичальника суму фінансової допомоги, загальна сума якої не перевищує п. 1.2. цього договору на поточний рахунок Позичальника.

У свою чергу відповідно до пункту 2.3. позичальник зобов`язався повернути фінансову допомогу в строки, що встановлені договором.

Даний договір набуває чинності з моменту підписання його сторонами і є дійсним до моменту його остаточного виконання (п. 3.1 договору).

На вимогу суду відповідачем надано суду оригінал договору про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги №281019 від 28.10.2019, копія якого була подана разом із відзивом на позовну заяву.

Судом встановлено, що договір підписано представниками сторін та скріплено печатками сторін. Факт укладення спірного договору сторонами визнається.

На підтвердження перерахування відповідачу суми фінансової допомоги за спірним договором позивачем надано суду копії та оригінали банківських виписок та картку рахунку: 3772 ТОВ "Укрямбуд" із контрагентом ТОВ "Ізопол" на виконання умов договору про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги №281019 від 28.10.2019.

Як вбачається із банківських виписок по особовому рахунку за період з 28.10.2019 по 28.02.2020 та картки рахунку: 3772 ТОВ "Укрямбуд" було перераховано ТОВ "Ізопол" грошові кошти у сумі 2 008 814,40 грн., зокрема:

- 28.10.2019 року у сумі 313 285,40 грн шляхом перерахування грошових коштів трьома платіжними дорученнями: №799 від 28.10.2019 на суму 150 220,40 грн, №800 від 28.10.2019 на суму 141 010,00 грн та № 802 від 28.10.2019 на суму 22 055,00 грн (призначення платежу: фінансова допомога зг. дог. № 281019 від 28.10.2019);

- 29.10.2019 року на суму 6 111,00 грн (платіжні доручення № 806 від 29.10.2019 на суму 1 611,00 грн, № 808 від 29.10.2019 на суму 300,00 грн та № 810 від 29.10.2019 на суму 4 200,00 грн (призначення платежу: фінансова допомога зг. дог. № 281019 від 28.10.2019);

- 31.10.2018 на суму 36 000,00 грн (платіжне доручення № 818 від 31.10.2019 на суму 36 000,00 грн. (призначення платежу: фінансова допомога зг. дог. № 281019 від 28.10.2019);

- 12.11.2019 року на суму 42 830,00 грн (платіжні доручення №835 від 12.11.2019 на суму 5 130,00 грн. та № 836 від 12.11.2019 на суму 37 700,00 грн (призначення платежу: фінансова допомога зг. дог. № 281019 від 28.10.2019);

- 13.12.2019 року - на суму 27 571,00 грн (платіжне доручення №884 від 13.12.2019 на суму 27 571,00 грн (призначення платежу: повернення фінансової допомоги зг. дог. № 281019 від 28.10.2019);

- 08.01.2020 - на суму 500 000,00 грн (платіжне доручення № 1 від 08.01.2020 на суму 500 000,00 грн (призначення платежу: повернення фінансової допомоги зг. дог. № 281019 від 28.10.2019);

-15.01.2020 - на суму 42 516,52 грн (платіжними дорученнями № 3 від 15.01.2020 на суму 23 500,00 грн, №8 від 15.01.2020 на суму 16 914,52 грн, № 9 від 15.01.2020 на суму 2102,00 грн (призначення платежу: повернення фінансової допомоги зг. дог. № 281019 від 28.10.2019);

- 16.01.2020 - на суму 1 028,00 грн (платіжним № 10 від 16.01.2020 на суму 1028,00 грн. (призначення платежу: повернення фінансової допомоги зг. дог. № 281019 від 28.10.2019);

- 17.01.2020 - на суму 3 597,00 грн (платіжним дорученням №11 від 17.01.2020 на суму 3597,00 грн (призначення платежу: повернення фінансової допомоги зг. дог. №281019 від 28.10.2019);

- 23.01.2020 - на суму 782 000,00 грн. (платіжними дорученнями № 13 від 23.01.2020 на суму 260 667,00 грн, № 14 від 23.01.2020 на суму 260 668,00 грн, № 15 від 23.01.2020 на суму 260 665,00 грн (призначення платежу: повернення фінансової допомоги зг. дог №281019 від 28.10.2019);

- 07.02.2020 - на суму 8600,00 грн (платіжними дорученнями № 17 від 07.02.2020 на суму 8 200,00 грн, № 18 від 07.02.2020 на суму 400,00 грн (призначення платежу: повернення фінансової допомоги зг. дог. № 281019 від 28.10.2019);

- 10.02.2020 - на суму 200,00 грн (платіжним дорученням №19 від 10.02.2020 на суму 200,00 грн (призначення платежу: повернення фінансової допомоги зг. дог. №281019 від 28.10.2019);

- 17.02.2020 - на суму 164 936,35 грн (платіжними дорученнями №20 від 17.02.2020 на суму 26 950,00 грн, № 28 від 17.02.2020 на суму 16 471,00 грн, № 29 від 17.02.2020 на суму 84 845,35 грн, № 41 від 17.02.2020 на суму 36 670,00 грн (призначення платежу: повернення фінансової допомоги зг. дог. №281019 від 28.10.2019);

- 28.02.2020 на суму 80 139,13 грн (платіжним дорученням №47 від 28.02.2020 на суму 80 139,13 грн (призначення платежу: повернення фінансової допомоги зг. дог. №281019 від 28.10.2019).

Як зазначено позивачем у додаткових поясненнях від 15.06.2022 на повернення фінансової допомоги за договором №281019 про надання поворотної безвідсоткової допомоги від 28.10.2019, ТОВ Укрямбуд отримало від ТОВ Ізопол грошові кошти у сумі 83 108,40 грн, які перераховані ТОВ Ізопол платіжним дорученням №398 від 04.11.2019 на суму 132 058,90 грн (призначення платежу: повернення фінансової допомоги зг. дог. №130819, №170919, №180119, №281019).

Із перерахованих 132 058,90 грн позивачем 83 108,40 грн зараховано у рахунок повернення фінансової допомоги за договором №281019 про надання поворотної безвідсоткової допомоги від 28.10.2019 виходячи із залишків заборгованості ТОВ Ізопол за договорами про надання поворотної безвідсоткової допомоги №130819, №170919, №180119 станом на 04.11.2019.

Перерахування ТОВ Ізопол на рахунок ТОВ "Укрямбуд" грошових коштів у розмірі 132 058,90 грн згідно платіжного доручення №398 від 04.11.2019 на суму 132 058,90 грн підтверджується випискою з банківського рахунку.

Також, як вбачається із наявних у матеріалах справи банківських виписок по особовому рахунку за період з 28.10.2019 по 28.02.2020, картки рахунку: 3772 ТОВ "Укрямбуд" із контрагентом ТОВ "Ізопол", позивачем 13.11.2019, 14.11.2019 та 15.11.2019 отримано від відповідача - ТОВ Ізопол на повернення фінансової допомоги за договором № 281019 про надання поворотної безвідсоткової допомоги від 28.10.2019 грошові кошти:

- у сумі 86 318,00 грн згідно платіжних доручень №427 від 13.11.2019 на суму 2 695,00 грн, № 431 від 13.11.2019 на суму 623,00 грн та №432 від 13.11.2019 на суму 83 000,00 грн (призначення платежу: повернення фінансової допомога зг. дог. № 281019 від 28.10.2019);

- у сумі 77 600,00 грн згідно платіжного доручення №433 від 14.11.2019 на суму 77 600,00 грн (призначення платежу: повернення фінансової допомога зг. дог. № 281019 від 28.10.2019);

- у сумі 151 200,00 грн згідно платіжного доручення №436 від 15.11.2019 на суму 151200,00 грн (призначення платежу: повернення фінансової допомога зг. дог. № 281019 від 28.10.2019).

Таким чином, на порушення взятих на себе зобов`язань за договором №281019 про надання поворотної безвідсоткової допомоги від 28.10.2019 відповідач суму позики повернув не у повному обсязі, у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість за вказаним договором, яка за розрахунком позивача, становить 1 259 237,50 грн.

23.11.2021 ТОВ "Укрямбуд" надіслало відповідачу вимогу щодо повернення заборгованості в сумі 1 259 237,50 грн за договором поворотної безвідсоткової фінансової допомоги №281019 від 28.10.2019.

Зазначена вимога відповідачем залишена без виконання.

З огляду на невиконання зобов`язань з оплати заборгованості за договором про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги №281019 від 28.10.2019 у розмірі 1 259 237,50 грн позивач звернувся до господарського суду з позовом про стягнення цієї суми заборгованості.

В обґрунтування заявлених вимог позивач надав в якості доказів перерахування відповідачу грошових коштів у розмірі 2 008 814,40 грн банківські виписки по особовому рахунку за період з 28.10.2019 по 28.02.2020, картки рахунку: 3772 ТОВ "Укрямбуд" із контрагентом ТОВ "Ізопол" на виконання умов Договору про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги №281019 від 28.10.2019.

Як встановлено судом ТОВ "Укрямбуд" при перерахуванні коштів ТОВ "Ізопол" за період з 13.12.2019 по 28.02.2020 у графі "призначення платежу" вказано "повернення фінансової допомоги зг. дог. № 281019 від 28.10.2019".

Cудом першої інстанції з`ясовано, що у додаткових поясненнях представником позивача зазначено, що ТОВ Укрямбуд допущено технічну помилку - замість правильного призначення платежу надання фінансової допомоги зг. дог. №281019 від 28.10.2019 помилково зазначено повернення фінансової допомоги зг. дог. №281019 від 28.10.2019. Однак, доказів листування з відповідачем щодо помилок у призначенні платежу, позивачем не надано.

В суді апеляційної інстанції скаржником не спростовано вказані висновки суду першої інстанції. Доводи скаржника про те, що поштові чеки не збереглися у відповідача, колегією суддів оцінюються критично.

Крім того, отримання фінансової допомоги визнається відповідачем та підтверджується наданими суду банківськими виписками по особовому рахунку за період з 28.10.2019 по 28.02.2020, карткою рахунку: 3772 ТОВ "Укрямбуд" із контрагентом ТОВ "Ізопол" на виконання умов Договору про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги № 281019 від 28.10.2019.

Щодо доводів скаржника про не укладення Договору №291019 між ТОВ "Укрямбуд" із контрагентом ТОВ "Ізопол", про який зазначено в призначенні платежу платіжного доручення №393 від 01.11.2019 на суму 302 400,00 грн, колегія суддів зазначає наступне.

В судовому засіданні представники сторін не заперечують щодо укладення Договору №281019 від 28.10.2019. Судом першої інстанції з`ясовано, що сторони у своїх поясненнях підтвердили, що іншого договору про надання фінансової допомоги за №281019 від 28.10.2019 між сторонами не укладалося.

Отже, фактичні обставини переказу ТОВ "Укрямбуд" відповідачу грошових коштів на виконання договору про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги №281019 від 28.10.2019 у розмірі 2008814,40 грн позивачем доведено.

За приписами статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідно до статті 73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з частинами 1, 3 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Апеляційний суд приймає до уваги, що 17.10.2019 набув чинності Закон України №132-IX від 20.09.2019 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні", яким було, зокрема змінено назву статті 79 ГПК України з "Достатність доказів" на нову - "Вірогідність доказів" та викладено її у новій редакції, чим в господарський процес фактично впроваджено стандарт доказування "вірогідності доказів".

Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Варто відзначити, що Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі №917/2101/17).

Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі №129/1033/13-ц (провадження №14-400цс19).

Судом встановлене наступне.

Як вбачається із наявних у матеріалах справи банківських виписок по особовому рахунку за період з 28.10.2019 по 28.02.2020, картки рахунку: 3772 ТОВ "Укрямбуд" із контрагентом ТОВ "Ізопол", ТОВ Ізопол на рахунок ТОВ "Укрямбуд" згідно платіжного доручення № 398 від 04.11.2019 було перераховано 132 058,90 грн. у графі "призначення платежу" вказано: повернення фінансової допомоги зг. дог. № 130819, № 170919, № 180119, № 281019.

Позивачем із перерахованих 132 058,90 грн зараховано у повернення фінансової допомоги за договором №281019 про надання поворотної безвідсоткової допомоги від 28.10.2019 сума 83 108,40 грн виходячи із залишків заборгованості ТОВ Ізопол за договорами про надання поворотної безвідсоткової допомоги №130819, №170919, №180119 станом на 04.11.2019.

Оскільки відповідачем не конкретизовано у платіжному дорученні кожної суми за кожним визначеним договором право розподілу сплаченої суми залишається за позивачем, та приймається судом до зарахування у рахунок погашення заборгованості за договором №281019 від 28.10.2019 у визначеному позивачем розмірі - 83108,40 грн.

Також, позивачем 13.11.2019, 14.11.2019 та 15.11.2019 отримано від відповідача - ТОВ Ізопол на повернення фінансової допомоги за договором № 281019 про надання поворотної безвідсоткової допомоги від 28.10.2019 грошові кошти:

- у сумі 86 318,00 грн згідно платіжних доручень №427 від 13.11.2019 на суму 2 695,00 грн, №431 від 13.11.2019 на суму 623,00 грн та № 432 від 13.11.2019 на суму 83 000,00 грн (призначення платежу: повернення фінансової допомога зг. дог. № 281019 від 28.10.2019);

- у сумі 77 600,00 грн згідно платіжного доручення №433 від 14.11.2019 на суму 77 600,00 грн (призначення платежу: повернення фінансової допомога зг. дог. № 281019 від 28.10.2019);

- у сумі 151 200,00 грн згідно платіжного доручення № 436 від 15.11.2019 на суму 151 200,00 грн. (призначення платежу: повернення фінансової допомога зг. дог. № 281019 від 28.10.2019).

Відповідач стверджує про відсутністьзаборгованості за договором №281019 про надання поворотної безвідсоткової допомоги від 28.10.2019 посилаючись на те, що 28.02.2020 між позивачем та відповідачем був підписаний Акт звіряння, відповідно до якого між сторонами відсутня заборгованість за вказаним договором та на те, що 29.02.2020 між позивачем та відповідачем було укладено угоду №290990 щодо завершення співпраці за договором № 281019 про надання поворотної безвідсоткової допомоги від 28.10.2019. Зокрема, відповідач вказує на сплату заборгованості за договором №281019 про надання поворотної безвідсоткової допомоги від 28.10.2019 згідно платіжних доручень №393 від 01.11.2019 на суму 302 400,00 грн, №503 від 03.12.2019 на суму 303 400,00 грн, №11 від 04.12.2019 на суму 302 400,00 грн, №12 від 05.12.2019 на суму 302 400,00 грн, №523 від 11.12.2019 на суму 151 200,00 грн, №17 від 13.12.2019 на суму 151 200,00 грн, №526 від 16.12.2019 на суму 50 250,00 грн, №19 від 13.12.2019 на суму 78 950,00 грн, посилаючись на допущення технічних помилок у призначенні платежу. Також відповідачем зазначено, про надіслання листів позивачу з проханням вважати оплати як повернення коштів за договором.

Водночас, у матеріалах справи відсутні докази надсилання відповідачем на адресу позивача листів про уточнення призначення платежу у вказаних вище платіжних дорученнях Вих. № 011119 від 01.11.2019, Вих. №111219 від 11.12.2019, Вих. № 031219 від 03.12.2019, Вих. №161219 від 16.12.2019, Вих. №051219 від 05.12.2019, Вих. №041219 від 04.12.2019, Вих. №131219 від 12.12.2019 та відповідно відсутні докази їх отримання позивачем, а отже вказані листи не можуть бути прийняті судом до уваги, як належні докази уточнення призначення платежу.

У графі "призначення платежу" платіжного доручення № 393 від 01.11.2019 на суму 302400,00 грн. вказано: повернення фінансової допомоги зг. дог. № 291019 від 29.10.2019.

У банківських виписках наданих сторонами відсутні інші платежі за договором №291019 від 29.10.2019.

Позивач стверджує, що зазначений платіж не може свідчити про повернення фінансової допомоги за договором від 28.10.2019 №281019 про надання поворотної безвідсоткової допомоги, оскільки за цим договором протягом періоду 28.10.2019 - 12.11.2019 позивач надав відповідачу фінансову допомогу усього в сумі 398 226,40 грн, а відповідач повернув позивачу грошові кошти у такій же сумі 398 226,40 грн платіжними дорученнями № 398 від 04.11.2019 у частині суми 83 108,40 грн, № 427 від 13.11.2019 на суму 2695,00 грн, № 431 від 13.11.2019 на суму 623,00 грн, № 432 від 13.11.2019 на суму 83 000,00 грн, №433 від 14.11.2019 на суму 77 600,00 грн, №433 від 15.11.2019 на суму 151 200,00 грн з призначенням платежу повернення фінансової допомоги зг. дог. №281019 від 28.10.2019.

Із банківських виписок наданих сторонами вбачається, що у графі "призначення платежу" платіжних доручень №503 від 03.12.2019 на суму 303 400,00 грн вказано - за матеріали по рах. 167 від 27.11.2019, №11 від 04.12.2019 на суму 302 400,00 грн (за матеріали по рах. 168 від 25.11.2019), №12 від 05.12.2019 на суму 302 400,00 грн (за матеріали по рах. 169 від 28.11.2019), №523 від 11.12.2019 на суму 151 200,00 грн (оплата за товар зг. рах. № 171 від 11.12.2019), №17 від 13.12.2019 на суму 151 200,00 грн (за матеріали по рах. №173 від 16.12.2019), №526 від 16.12.2019 на суму 50 250,00 грн (оплата за товар зг. рах. №173 від 16.12.2019), №19 від 13.12.2019 на суму 78 950,00 грн. (за матеріали по рах. №175 від 13.12.2019).

Відповідно до пункту 3.1 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженою постановою правління Національного банку України від 21.01.2004 №22 платіжне доручення оформляється платником за формою, наведеною в додатку 3 до цієї Інструкції, згідно з вимогами щодо заповнення реквізитів розрахункових документів, що викладені в додатку 9 до цієї Інструкції, та подається до банку, що обслуговує його, у кількості примірників, потрібних для всіх учасників безготівкових розрахунків.

Згідно з додатками 3, 9 до Інструкції одним із реквізитів платіжного доручення є "призначення платежу", який заповнюється з урахуванням установлених главою 3 Інструкції вимог.

У пункті 3.7 Інструкції визначено, що такий реквізит як "призначення платежу" платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України. Платник відповідає за дані, які зазначено в реквізиті платіжного доручення "призначення платежу".

Водночас згідно з п. 3.8. Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті реквізит: "Призначення платежу" платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України. Платник відповідає за дані, що зазначені в реквізиті платіжного доручення: "Призначення платежу".

В судовому засіданні позивач зазначає, що здійснені ТОВ "Ізопол" згідно вказаних вище платіжних доручень оплати на підставі виставлених позивачем рахунків зараховані ТОВ "Укрямбуд" як часткові оплати за матеріали, поставку яких позивач здійснив. Зокрема, в поясненнях позивач зазначає, що поставка була у листопаді 2019 року та виписав на такі поставки (по першій події - поставка) податкові накладні (№12 від 19.11.2019 на суму 194 425,92 грн, №13 від 19.11.2019 на суму 306 192,00 грн, №14 від 20.11.2019 на суму 68 640,00 грн, №18 від 22.11.2019 на суму 489 926,64 грн, №19 від 25.11.2019 на суму 346 848,00 грн, № 21 від 27.11.2019 на суму 196 800,00 грн), що підтверджується наданими позивачем суду податковими накладними та квитанціями про реєстрацію податкових накладних.

За період з 28.10.2019 по 15.11.2019 за платіжними дорученнями з призначенням платежу - надання/повернення фінансової допомоги за договором №281019 від 28.10.2019 ТОВ "Укрямбуд" надало відповідачу позику усього в розмірі 398 226,40 грн, а ТОВ "Ізопол" повернуло позивачу цю позику в повному обсязі (в сумі 398 226,40 грн).

Наступні транші платежів з надання позики за договором №281019 від 28.10.2019 ТОВ "Укрямбуд" розпочало тільки з 13.12.2019 (перший транш в сумі 27 571,00 грн) та 08.01.2020 (другий транш в сумі 500 000,00 грн).

Таким чином, за період з 16.11.2019 до 12.12.2019 включно фінансової допомоги (позики), що підлягала поверненню відповідачем позивачу за договором №281019 від 28.10.2019, не існувало, а протягом періоду з 13.12.2019 до 07.01.2020 включно сума такої фінансової допомоги (позики) становила - 27 571,00 грн.

Фінансова допомога в сумі 1 610 588,00 грн була надана позивачем відповідачу протягом періоду з 13.12.2019 по 28.02.2020, у тому числі, в сумі 1 583 017,00 грн - протягом періоду з 08.01.2020 по 28.02.2020, а тому не могла бути поверненою платіжними дорученнями, на які посилається відповідач: №393 від 01.11.2019 на суму 302 400,00 грн, №503 від 03.12.2019 на суму 303 400,00 грн, №11 від 04.12.2019 на суму 302 400,00 грн, №12 від 05.12.2019 на суму 302 400,00 грн, №523 від 11.12.2019 на суму 151 200,00 грн, №17 від 13.12.2019 на суму 151 200,00 грн, №526 від 16.12.2019 на суму 50 250,00 грн, №19 від 13.12.2019 на суму 78 950,00 грн, оскільки фінансова допомога згідно договору №281019 про надання поворотної безвідсоткової допомоги від 28.10.2019 у такій сумі ще не була перерахована відповідачу.

Посилання відповідача на повернення фінансової допомоги до дати (дат) її отримання суд оцінює критично, оскільки за договором позики підлягають поверненню лише отримані за договором кошти.

Зважаючи на встановлені судом обставини, з урахуванням принципу вірогідності доказів, суд вважає більш вірогідними докази подані позивачем щодо наявності заявленої до стягнення суми заборгованості за договором, ніж докази та пояснення надані з боку відповідача на їх спростування з огляду на таке:

- докази надіслання відповідачем на адресу позивача листів про уточнення призначення платежу відповідачем не надані, а відтак відповідачем не доведено суду факту отримання позивачем листів про уточнення призначення платежу та такі платіжні доручення не можуть бути прийняті судом, як доказ виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Ізопол" зобов`язань саме за договором №281019 від 28.10.2019 про надання поворотної фінансової допомоги;

- у графі призначення платежу кожного із платіжних доручень №503 від 03.12.2019 на суму 303 400,00 грн, №11 від 04.12.2019 на суму 302 400,00 грн, №12 від 05.12.2019 на суму 302 400,00 грн, №523 від 11.12.2019 на суму 151 200,00 грн, №17 від 13.12.2019 на суму 151200,00 грн, №526 від 16.12.2019 на суму 50 250,00 грн, №19 від 13.12.2019 на суму 78950,00 грн, відповідачем як особою, що складала платіжне доручення та надсилала його на виконання зазначено конкретні рахунки, на підставі яких здійснюється переказ коштів, що на думку суду свідчить про наявність інших господарських відносин між сторонами;

- наявність інших господарських відносин підтверджується поясненнями позивача та зарахуванням ТОВ "Укрямбуд" вказаних сум в якості оплати за матеріали, поставку яких позивач здійснив у листопаді 2019 року та виписав на такі поставки (по першій події - поставка) податкові накладні №12 від 19.11.2019 на суму 194 425,92 грн, №13 від 19.11.2019 на суму 306 192,00 грн, №14 від 20.11.2019 на суму 68 640,00 грн, №18 від 22.11.2019 на суму 489 926,64 грн, № 19 від 25.11.2019 на суму 346 848,00 грн, №21 від 27.11.2019 на суму 196 800,00 грн (вказані податкові накладні та квитанції про реєстрацію податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних наявні у матеріалах справи);

- платежі за платіжними дорученнями №393 від 01.11.2019 на суму 302 400,00 грн, №503 від 03.12.2019 на суму 303 400,00 грн, №11 від 04.12.2019 на суму 302 400,00 грн, №12 від 05.12.2019 на суму 302 400,00 грн, №523 від 11.12.2019 на суму 151 200,00 грн, №17 від 13.12.2019 на суму 151 200,00 грн, №526 від 16.12.2019 на суму 50 250,00 грн, №19 від 13.12.2019 на суму 78 950,00 грн здійснені відповідачем до перерахування позивачем на користь відповідача сум фінансової допомоги, тобто до виникнення зобов`язання з повернення фінансової допомоги за спірним договором №281019 про надання поворотної безвідсоткової допомоги від 28.10.2019.

Отже, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що факт помилкового перерахування коштів з боку відповідача не знайшов свого підтвердження. Відповідачем не доведено належними доказами перерахування грошових коштів позивачу у повному обсязі на виконання договору про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги №281019 від 28.10.2019.

Акт звіряння від 28.02.2020, у якому зазначено, що між сторонами відсутня заборгованість за договором, а сплачені за зазначеними вище платіжними дорученнями грошові кошти були зараховані як повернення коштів за договором №281019 від 28.10.2019 та Угода №290220 від 29.02.2020 щодо завершення співпраці за договором №281019 від 28.10.2019 надані відповідачем в якості доказів погашення заборгованості за договором №281019 від 28.10.2019 суд оцінює критично, оскільки відомості відображені у них не відповідають фактичним взаємовідносинам сторін та змісту господарських операцій, які здійснювалися сторонами, у тому числі за спірним договором про надання поворотної фінансової допомоги.

Надані позивачем докази підтверджують перерахування грошових коштів у сумі 2008814,40 грн на користь відповідача в якості поворотної фінансової допомоги. Відповідачем вказані обставини не заперечуються.

Належних доказів, які б спростовували наявність заборгованості у розмірі 1 259 237,50 грн відповідач згідно приписів ст.ст. 74, 76-77 ГПК України суду не надав та вказана заборгованість підтверджується матеріалами справи, суд вважає позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрямбуд" обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в межах заявлених позивачем вимог.

Інші доводи скаржника не спростовуюють вказаних висновків. Матеріали справи не містять доказів на підтвердження тверджень скаржника.

Слід також зазначити, що відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010р. у справі "Серявін та інші проти України" Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994, серія A, №303-A, п.29).

Таким чином, доводи скаржника, викладені у апеляційній скарзі, є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Місцевим господарським судом повністю з`ясовані обставини, що мають значення для справи. Висновки, викладені в ухвалі місцевого господарського суду, відповідають обставинам справи. Судом не порушені та правильно застосовані норми матеріального та процесуального права.

За таких обставин підстав для зміни, скасування рішення місцевого господарського суду не вбачається.

Витрати зі сплати судового збору підлягають віднесенню на скаржника відповідно до ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 271, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ІЗОПОЛ" на рішення Господарського суду Вінницької області від 13.09.2022 у справі №910/20908/21 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Вінницької області від 13.09.2022 у справі №910/20908/21 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.

4. Справу №910/20908/21 повернути до Господарського суду Вінницької області.

Повний текст постанови складений "12" грудня 2022 р.

Головуючий суддя Савченко Г.І.

Суддя Павлюк І.Ю.

Суддя Дужич С.П.