РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

12.12.2022Справа № 910/7497/22

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «ЮКОЛЛА»
до Товариства з обмеженою відповідальністю «СІГОО»
простягнення 400000,00 грн
Суддя Смирнова Ю.М.

Без виклику учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮКОЛЛА» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «СІГОО» заборгованості за договором про надання послуг з охорони №5 від 01.04.2011 у розмірі 400000,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов укладеного між сторонами договору в частині своєчасної оплати наданих послуг.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.08.2022 на підставі ст.174 Господарського процесуального кодексу України позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮКОЛЛА» було залишено без руху.

Позивачем у строк, встановлений судом, усунуто недоліки позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.09.2022 відкрито провадження у справі №910/7497/22; визнано дану справу малозначною; вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи; встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали.

Суд зазначає, що ч. 5 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому ст.242 цього Кодексу, та з додержанням вимог ч. 4 ст. 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 11 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Нормами ч. 4 ст. 89 Цивільного кодексу України передбачено, що відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до єдиного державного реєстру.

За приписами ч. 1 ст. 7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Так, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи, ухвала суду у справі №910/7497/22 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Іншої адреси відповідача суду повідомлено не було.

Станом на дату розгляду справи поштове відправлення, яким відповідачу направлялася ухвала від 06.09.2022 про відкриття провадження у справі, не було вручене під час доставки, причина невручення - «за закінченням терміну зберігання».

Суд зазначає, що відповідач є юридичною особою, на яку відповідно до положень ст. 4, ч. 1, п. 10 ч.2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» покладено обов`язок зазначати достовірні дані щодо місця розташування юридичної особи, та які відповідно до положень ст. 10 зазначеного Закону вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Для отримання поштових відправлень юридична особа повинна забезпечити створення умов доставки та вручення поштових відправлень відповідно до вимог Закону України «Про поштовий зв`язок» та Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270.

Таким чином суд у встановленому законодавством порядку вчинив необхідні дії для належного повідомлення відповідача про розгляд справи Господарським судом міста Києва.

Аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 07.06.2022 у справі №910/4430/21.

Відповідач відзив на позов не надав.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

28.09.2022 від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог, в якій позивач просить окрім основного боргу у сумі 400000,00 грн, стягнути з відповідача пеню у розмірі 242429,71 грн, 3% річних у розмірі 58027,40 грн та інфляційні втрати у розмірі 202840,00 грн.

Суд констатує, що за своїм змістом вказана заява є заявою про зміну предмету позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Частиною 5 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі подання будь-якої заяви, передбаченої пунктом 2 частини другої, частиною третьою або четвертою цієї статті, до суду подаються докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи. У разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає в ухвалі.

Однак в порушення вимог ч. 5 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України доказів направлення відповідачу копії заяви про зміну предмету позову та доданих до неї документів позивач суду не надав.

Також суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі якщо розмір позовних вимог збільшено або пред`явлено нові позовні вимоги, недоплачену суму судового збору необхідно сплатити до звернення до суду з відповідною заявою.

У поданій суду заяві про зміну предмета позову позивач просить стягнути з відповідача грошові кошти у загальному розмірі 903297,11 грн, а відтак до звернення до суду з такою заявою відповідач зобов`язаний був сплатити недоплачену суму судового збору у розмірі 7549,46 грн.

Проте доказів доплати судового збору у розмірі 7549,46 грн позивач суду не надав.

Враховуючи наведене, заява позивача про зміну предмета позову, подана 28.09.2022, судом до розгляду не приймається.

При цьому позивач не позбавлений можливості звернутися до суду з вимогами про стягнення з відповідача пені, 3% річних та інфляційних втрат шляхом подання окремої позовної заяви.

За приписами ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Оскільки клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, у відповідності до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

01.04.2011 між Товариством з обмеженою відповідальністю «СІГОО» (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮКОЛЛА» (виконавець) було укладено договір про надання послуг з охорони №5 (надалі - Договір), за умовами якого замовник доручає, а виконавець бере під охорону об`єкт: житловий комплекс, який розташований за адресою: м. Київ, вул. Інститутська, 18-А та 18-Б.

Відповідно до п. 1.2 Договору охорона об`єкта здійснюється фізичними особами (інспекторами охорони); система охорони об`єкта і дислокація постів визначаються виконавцем та погоджується із замовником (додаток №1), що є невід`ємною частиною даного договору.

За змістом п.п. 2.1, 2.2 Договору ціна на послуги встановлюється в національній валюті України; ціна послуг за один цілодобовий пост охорони за місяць складає 11000,00 грн.

Згідно з п.п. 3.1, 3.2 Договору форма розрахунку - безготівкова. Розрахунок за надані охоронні послуги здійснюється відповідно до суми, встановленої Протоколом узгодження договірної ціни (додаток №2), що є невід`ємною частиною даного договору.

Пунктом 3.3 Договору визначено, що оплата за надані охоронні послуги відповідно до визначених тарифів здійснюється щомісячно платіжними дорученнями замовника до 15 числа кожного місяця за попередній місяць на підставі акту наданих послуг.

Відповідно до Протоколу узгодження договірної ціни (додаток №2 до Договору в редакції додаткової угоди №1 від 15.11.2011) вартість охоронних послуг складає 55100,00 грн в місяць, у тому числі ПДВ, за п`ять цілодобових постів охорони.

Згідно з п.п. 7.1, 11.8 Договору цей договір укладається на строк з 01.04.2011 по 31.12.2011, набирає чинності з дня його підписання. Якщо за 30 днів до закінчення строку дії даного договору жодна із сторін не заявить письмово про припинення дії цього договору, він вважається продовженим на тих же умовах, на кожен наступний рік.

В подальшому, як свідчать обставини справи, сторони дійшли згоди припинити дію Договору з 03.11.2017.

За правовою природою укладений між сторонами Договір є договором про надання послуг.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов Договору у період з січня по серпень 2017 року позивачем надані відповідачу охоронні послуги на загальну суму 440800,00 грн.

Факт надання послуг підтверджується наявними в матеріалах справи актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0000002 від 31.01.2017, № ОУ-0000007 від 28.02.2017, №ОУ-0000012 від 31.03.2017, №ОУ-0000016 від 30.04.2017, №ОУ-0000020 від 31.05.2017, №ОУ-0000024 від 30.06.2017, №ОУ-0000028 від 31.07.2017, №ОУ-0000031 від 31.08.2017.

Усі вищевказані акти підписані представниками обох сторін без зауважень та скріплені печатками підприємств.

Однак, як свідчать матеріали справи, відповідач своїх зобов`язань з оплати наданих позивачем послуг належним чином не виконав, внаслідок чого у відповідача перед позивачем утворилася заборгованість у розмірі 400000,00 грн.

За приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Товариством з обмеженою відповідальністю «СІГОО» заперечень проти позову не наведено, обставин, повідомлених позивачем не спростовано, доказів погашення заборгованості в добровільному порядку не надано.

За таких обставин, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 400000,00 грн є обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню.

У відповідності до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 73, 74, 76-80, 129, 236, 237, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповіда льністю «СІГОО» (Україна, 01021, місто Київ, вул.Інститутська, будинок 18-Б, ідентифікаційний код 35532873) на користь Товариства з обмеженою відповіда льністю «ЮКОЛЛА» (Україна, 02192, місто Київ, Дарницький бульвар, будинок 7, квартира 342, ідентифікаційний код 37293340) заборгованість у розмірі 400000 (чотириста тисяч) грн 00 коп. та судовий збір у розмірі 6000 (шість тисяч) грн 00 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.М. Смирнова