ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2022 року Справа № 915/1631/21

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області,

головуючий суддя Ткаченко О.В.

за участі секретаря Сулейманової С.М.

без участі представників сторін, які не з`явилися в судове засідання;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу № 915/1631/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕССА-53",

вул. Фалеєвська, 3, кв. 22, м. Миколаїв, 54001;

e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1;

до Миколаївської міської ради,

вул. Адміральська, 20, м. Миколаїв, 54027;

e-mail: ;

про визнання укладеною в редакції позивача додаткової угоди до договору оренди землі

В С Т А Н О В И В:

Товариством з обмеженою відповідальністю (ТОВ) "СЕССА-53" пред`явлено до Миколаївської міської ради позов про визнання, в порядку ч.ч. 1-5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", укладеною між ними в редакції, запропонованій позивачем, додаткової угоди до договору оренди землі від 26.06.2007 № 5017, укладеного відповідачем з товариством з обмеженою відповідальністю (ТОВ) фірмою "СТІВ" (далі ? договір), наступного змісту:

"ДОДАТКОВА УГОДА

до договору про зміни № 208-16 від 17.11.2016 р.

до договору оренди землі, який зареєстровано у

Миколаївській міській раді 26.06.2007 р. за № 5017

м. Миколаїв "___"__________2019 р.

Миколаївська міська рада, ідентифікаційний код юридичної особи 26565573, що надалі іменується Орендодавець, в особі міського голови Сєнкевича Олександра Федоровича, який діє на підставі Закону України з однієї сторони, та ТОВ "СЕССА-53" код 34437800, в особі директора Лісничої Наталі Овсїївни, що надалі іменується Орендар, з другої сторони, (далі разом іменуються Сторони, а кожна окрема - Сторона), відповідно до ст. 33 Закону України "Про оренду землі", п. 3.1. Договору про зміни № 208-16 від 17.11.2016 р. до договору оренди землі, який зареєстровано у Миколаївській міській раді 26.06.2007 р. за № 5017. (далі - Договір оренди), уклали цю Додаткову угоду про нижченаведене:

1. Поновити термін дії Договору оренди на 5 (п`ять) років, до 26.06.2025 р. на тих самих умовах.

2. Всі умови вищевказаного Договору оренди, не змінені цією Додатковою угодою, залишаються чинними у тій редакції, в якій вони викладені Сторонами раніше, і Сторони підтверджують їх обов`язковість для себе.

3. Цю додаткову угоду укладено у двох примірниках, що мають однакову юридичну силу, один з яких знаходиться у Орендодавця, другий у Орендаря.

4. Додаткова угода набирає чинності з моменту її підписання сторонами.

Реквізити та підписи сторін

Орендодавець: Орендар:
Миколаївська міська рада 54001, м. Миколаїв вул. Адміральська, 20 тел. 37-22-59 _________________Міський голова О.Ф. Сєнкевич Товариство з обмеженою відповідальністю "СЕККА-53" код 34437800, Адреса: 54001, м. Миколаїв, вул. Фалеєвська, 3, кв. 22 тел.: НОМЕР_1 _______________директор Ліснича Н.О.".

Позов мотивовано тим, що відповідачем не розглянуто заяву ТОВ "СЕССА-53" про поновлення зазначеного вище договору, подану у строк, визначений у п. 3.1 договору оренди, разом із проектами додаткової угоди до договору; позивач після закінчення строку дії договору оренди за відсутності заперечень Миколаївської міської ради продовжує користуватися орендованою земельною ділянкою у відповідності до умов договору оренди, зокрема, сплачувати орендну плату.

За такими вимогами ухвалою від 15.11.2021 відкрито провадження в даній справі та призначено підготовче засідання на 14.12.2021.

Ухвалою від 14.12.2021 продовжено строк підготовчого провадження у справі; підготовче засідання відкладено на 03.02.2022.

Ухвалою від 03.02.2022 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 03.03.2022, проте в указану дату засідання не відбулось у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, введенням на всій території України воєнного стану за Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, та проведенням активних бойових дій на території Миколаївської області та міста Миколаєва.

Наказом голови Господарського суду Миколаївської області від 02.03.2022 судові засідання, призначені з 02.03.2022 по 01.04.2022, були скасовані, враховуючи ведення бойових дій на адміністративно-територіальній одиниці місця розташування суду.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", враховуючи, зокрема, неможливість здійснення правосуддя Господарським судом Миколаївської області під час воєнного стану, Голова Верховного Суду розпорядженням від 22.03.2022 № 12/0/9-22 змінив територіальну підсудність судових справ на Господарський суд Одеської області.

Розпорядженням Голови Верховного Суду від 25.07.2022 № 41 з 26.07.2022 відновлено територіальну підсудність судових справ Господарського суду Миколаївської області.

За вказаних обставин, розгляд справи відбувається у розумний строк, тривалість якого обумовлюється введенням в Україні за указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, воєнного стану через військову агресію Російської Федерації проти України.

Ухвалою суду від 31.10.2022 призначено дану справу до розгляду на 07.12.2022.

Миколаївська міська рада у відзиві, зареєстрованому у Господарському суді Миколаївської області 30.11.2021 за вх. № 17983/21, позов не визнала, вважаючи його необґрунтованим та безпідставним, з посиланням на те, що, відповідно до службової записки управління земельних ресурсів Миколаївської міської ради від 29.11.2021 № 51696/11.02-03/21-2, звернення позивача знаходиться на розгляді в управлінні земельних ресурсів Миколаївської міської ради; вирішення та врегулювання земельних відносин є виключними повноваженнями міської ради; наразі міська рада здійснює відповідні дії щодо розгляду заяви про поновлення договору оренди земельної ділянки, у зв`язку з чим задоволення заявлених позовних вимог є передчасним та буде мати наслідком порушення прав Миколаївської міської ради на врегулювання даних питань, передбачених ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

ТОВ "СЕССА-53" у відповіді на відзив, зареєстрованій у суді 07.12.2021 за вх. № 18394/21, наполягало на задоволенні позову з викладених у ньому підстав, а також зазначило, що відповідачем не спростовано факт звернення ТОВ "СЕССА-53" з заявою від 12.11.2019 за реєстраційним № 000785 про продовження строку дії вищезазначеного договору оренди землі; це ще раз підтверджує своєчасне звернення позивача до орендодавця більш ніж за 6 місяців до спливу строку договору оренди землі.

Позивач зауважив, що ним виконано вимоги ст. 33 Закону України "Про оренди землі", а саме:

- орендар належно виконує свої обов`язки за договором, що не спростовано відповідачем;

- орендар 12.11.2019 звернулося із відповідною письмовою заявою про поновлення договору оренди в установлений договором строк і до заяви додав проект додаткової угоди про поновлення договору оренди землі;

- орендодавець у місячний строк із дня отримання листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі з проектом відповідної додаткової угоди його не розглянув;

- орендар продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою, що не спростовано відповідачем;

- орендодавець упродовж місяця після закінчення строку договору оренди землі письмово не повідомив орендаря про заперечення у поновленні договору.

Викладені обставини, на думку позивача, свідчать про те, що він у повному обсязі дотримався передбаченого законодавством алгоритму дій орендаря з метою поновлення договору оренди землі.

Інших документів по суті справи від сторін не надійшло.

Від сторін у справі, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, представники в засідання не з?явилися; при цьому, у клопотанні від 14.12.2021 позивач просив суд про розгляд справи за відсутності його представника.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.

Між ТОВ "СЕССА-53" (орендарем) та Миколаївською міською радою (орендодавцем) укладено договір від 26.06.2007 № 5017 оренди землі (далі - договір), зареєстрований у Миколаївській регіональній філії ДП "Центр ДЗК", про що у державному реєстру земель вчинено запис від 26.06.2007 № 358; договір зареєстровано в книзі записів договорів оренди 26.06.2007 за № 5017.

Умовами договору передбачено, що Миколаївська міська рада на підставі рішення від 25.04.2007 за № 12/47 передала, а ТОВ "СЕССА-53" прийняла в оренду земельну ділянку для тимчасового розміщення та подальшого обслуговування торговельного павільйону поблизу житлового будинку № 3-а по вул. Червоних Майовщиків без права оформлення свідоцтва про право власності на нерухоме майно /Заводський район/; в оренду передається земельна ділянка загальною площею 75 кв.м., у т.ч. 60 кв.м. під тимчасовою спорудою, 15 кв.м. під проходами та проїздами, без права передачі її в суборенду; земельна ділянка передається в оренду без будівель, споруд та інших об`єктів (п.п. 1.1, 2.1-2.2 договору).

Договір, діє протягом 5-ти років з дати його державної реєстрації; після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк; у цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за три місяці до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію (п. 3.1 договору).

На виконання умов договору Миколаївською міською радою передано в оренду ТОВ "СЕССА-53" земельну ділянку згідно акту приймання-передачі земельної ділянки від 26.06.2007.

У подальшому ТОВ "СЕССА-53" укладено з Миколаївською міською радою договір про зміни від 12.11.2012 № 294-12 до договору оренди, зареєстрований в управлінні Держкомзему у Миколаївській області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 12.11.2012 за № 01413 (далі ? договір про зміни від 12.11.2012).

У відповідності до умов договору про зміни від 12.11.2012, Миколаївська міська рада на підставі свого рішення від 31.05.2012 № 17/31 продовжила ТОВ "СЕССА-53" оренду земельної ділянки для обслуговування тимчасово розміщеного торговельного павільйону поблизу житлового будинку № 3-а по вул. Червоних Майовщиків без права оформлення свідоцтва про право власності на нерухоме майно /Заводський район/.

Зазначеним договором про зміни, зокрема, доповнено п. 3.1 договору оренди наступним текстом: "Термін оренди продовжений до 26.06.15. Орендар, який належно виконував обов`язки відповідно до умов договору, має за інших рівних умов переважне право на подовження строку дії договору. У цьому разі Орендар повинен не пізніше ніж за шість місяців до закінчення строку дії договору письмово звернутися до орендодавця з клопотанням про продовження строку оренди. Підставою для подовження строку дії договору (поновлення договору) буде відповідне рішення Орендодавця".

У подальшому ТОВ "СЕССА-53" укладено з Миколаївською міською радою договір про зміни від 17.11.2016 № 208-16 до договору оренди, зареєстрований у Миколаївській міській раді, про що у книзі реєстрації договорів про зміни до договорів оренди землі вчинено запис від 17.11.2016 № 208-16 (далі ? договір про зміни від 17.11.2016).

У відповідності до умов договору про зміни від 17.11.2016, договір оренди викладено у новій редакції.

Так, умовами договору оренди в редакції договору про зміни від 17.11.2016 передбачено, що Миколаївська міська рада на підставі рішення від 18.06.2015 за № 48/34 продовжує ТОВ "СЕССА-53" оренду земельної ділянки для подальшого обслуговування тимчасово розміщеного торговельного павільйону поблизу житлового будинку № 3-а по вул. Озерній (Червоних Майовщиків) без права оформлення свідоцтва про право власності на нерухоме майно /Заводський район/; в оренду передається земельна ділянка загальною площею 75 кв.м., у т.ч. 60 кв.м. під спорудою, 15 кв.м. під проходами та площадками, за функціональним призначенням комерційного використання (кадастровий № :06:001:0062); на земельній ділянці знаходиться торговельний павільйон (п.п. 1.1, 2.1-2.2 договору оренди в редакції договору про зміни від 17.11.2016).

Дію договору продовжено з 26.06.2015 до 26.06.2020. Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний письмово повідомити про це орендодавця за шість місяців до спливу строку цього договору. Підставою для укладення договору на новий строк буде відповідне рішення орендодавця (п. 3.1 договору оренди в редакції договору про зміни від 17.11.2016).

ТОВ "СЕССА-53" 12.11.2019 через Центр надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради звернулось до відповідача з заявою № 000785 про поновлення договору оренди земельної ділянки на новий строк для обслуговування торговельного павільйону. Згідно опису дозвільної справи від 12.11.2019 № 000785, до заяви позивачем додано, зокрема, відповідний проект додаткової угоди. Викладені обставини Миколаївською міською радою не заперечуються.

За твердженнями позивача, указане звернення відповідачем залишено без задоволення, поданий ТОВ "СЕССА-53" проект додаткової угоди відповідачем не підписано.

Позивач і досі за відсутності заперечень відповідача продовжує користуватися орендованою земельною ділянкою та вносити орендну плату, що підтверджується листом Головного управління ДПС у Миколаївській області від 04.11.2021 № 2861/АП/14-29-13-22, згідно якого за ТОВ "СЕССА-53" податкова заборгованість з орендної плати юридичних осіб не обліковується.

Згідно поданого відповідачем листа Управління земельних ресурсів Миколаївської міської ради від 29.11.2021 № 51696/11.02-03/21-2, звернення ТОВ "СЕССА-53" від 12.11.2019 № 000785 щодо поновлення договору оренди знаходиться на розгляді в указаному управлінні.

Суд зауважує, що, не зважаючи на документально підтверджений розгляд відповідачем звернення ТОВ "СЕССА-53", Миколаївською міською радою не подано суду доказів повідомлення позивача про результати такого розгляду. Не подано і доказів встановлення в судовому порядку порушень відповідачем умов договору оренди. Відсутні відповідні посилання також і у відзиві Миколаївської міської ради.

ТОВ "СЕССА-53" стверджує, що воно і досі за відсутності заперечень відповідача продовжує користуватися орендованою земельною ділянкою та належним чином виконує обов?язки орендаря; заборгованість з орендної плати по спірній земельній ділянці відсутня; орендодавець у місячний строк із дня отримання звернення про поновлення договору оренди землі з проектом відповідної додаткової угоди його не розглянув та упродовж місяця після закінчення строку договору оренди землі письмово не повідомив орендаря про заперечення у поновленні договору.

Наведені обставини позивач вважає такими, що свідчать про наявність підстав для визнання укладеною між сторонами в редакції, запропонованій позивачем, додаткової угоди до договору оренди землі від 26.06.2007 № 5017 ? у порядку ч.ч. 1-5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі".

Земельним законодавством визначено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності; договір оренди землі - договір, за яким орендодавець зобов?язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов?язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (ст.ст. 1, 13 Закону України "Про оренду землі")

За змістом частини 2 статті 792 Цивільного кодексу України, відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі визначені Законом України "Про оренду землі".

У відповідності до ст. 33 Закону України "Про оренду землі" (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов?язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).

Керівник органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який уповноважений підписувати додаткову угоду до договору оренди землі щодо земельної ділянки державної або комунальної власності, визначається рішенням цього органу.

Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов?язковому порядку.

Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що статтею 33 Закону було визначено алгоритм дій орендаря та орендодавця за наявності наміру поновити договір оренди землі та визначено певні правові запобіжники для захисту орендаря, як більш уразливої сторони в цих правовідносинах, від умисного й безпідставного ухилення орендодавця від продовження орендних правовідносин за відсутності для цього підстав та за наявності добросовісної поведінки орендаря. При цьому законодавець ототожнив поняття "переважне право на укладення договору оренди землі на новий строк" та "поновлення договору оренди землі", використовуючи конструкцію "поновлення договору оренди землі" як для підстави такого поновлення, передбаченої частинами першою - п`ятою, так і для підстави, передбаченої частиною шостою цієї статті, що свідчить про їх логічну послідовність.

Так, дійсний орендар, який добросовісно виконував свої обов?язки за договором оренди землі, має переважне право перед іншими особами на продовження цих орендних правовідносин. Маючи такий намір, він (орендар) зобов?язаний до закінчення строку оренди землі (у строки, визначені ч. 2 ст. 33 Закону) повідомити про це орендаря та надіслати проект додаткової угоди. Мета такого повідомлення ? запобігання укладення орендодавцем договору оренди з іншою особою у зв?язку з відсутністю в нього інформації про наявність наміру в дійсного орендаря продовжувати орендні правовідносини. При цьому таке завчасне повідомлення з надсиланням проекту додаткової угоди є передумовою для зміни сторонами умов договору оренди під час його поновлення (укладення на новий строк). Орендодавець, розглянувши у місячний термін таке повідомлення і проект додаткової угоди, за необхідності узгодивши з орендарем істотні умови, зобов?язаний або укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди землі, або повідомити орендаря про наявність обґрунтованих заперечень щодо поновлення договору оренди землі шляхом надсилання листа-повідомлення про прийняте рішення (ч.ч. 1-5 ст. 33 Закону).

У разі якщо орендодавець протягом одного місяця після закінчення строку договору оренди землі не надіслав орендареві такого листа-повідомлення про наявність заперечень щодо поновлення договору, про яке йшлося вище, а орендар продовжував користуватися земельною ділянкою після його закінчення, то такий договір вважатиметься поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, без можливості внесення змін до умов договору оренди (ч. 6 ст. 33 Закону).

При цьому додаткова угода про поновлення договору оренди землі має бути укладена в обов?язковому порядку, а за наявності відмови чи ухилення орендодавця від її укладення після дотримання усіх перелічених вище умов - орендар може оскаржити такі дії орендодавця в судовому порядку.

Тобто виникненню в орендодавця обов?язку прийняти рішення про поновлення договору оренди землі або про наявність заперечень щодо такого поновлення договору з надсиланням відповідного листа-повідомлення має передувати звернення орендаря з повідомленням про намір продовжити орендні правовідносини на певних умовах. Факт порушення орендодавцем місячного терміну для направлення орендареві листа-повідомлення про прийняте ним рішення у відповідь на вчасно надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди дає орендареві підстави розраховувати на можливість поновлення договору оренди землі в силу закону, а саме ч. 6 ст. 33 Закону України. І саме в такому випадку відсутність листа-повідомлення орендодавця про заперечення в поновленні договору оренди землі можна кваліфікувати як "мовчазну згоду" орендодавця на поновлення договору та той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного суду від 22.09.2020 у справі № 313/350/16-ц; при цьому суд відступив від висновку про необов`язковість повідомлення орендарем орендодавця про намір скористатися правом на поновлення договору оренди землі для виникнення підстави поновлення договору, передбаченої ч. 6 ст. 33 Закону.

Від наведеної позиції не відступила і Велика Палата Верховного Суду у постанові від 31.08.2021 у справі № 903/1030/19, зазначивши, що стаття 33 Закону до зміни її редакції згідно із Законом № 340-IX мала назву "Поновлення договору оренди землі", тобто була цілком присвячена процедурам такого поновлення. Проте вони за змістом приписів указаної статті відрізнялися від тих, які пропонують застосувати позивач і Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду. Так, згідно з частиною першою цієї статті по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Таке формулювання зазначеного припису у сукупності з назвою статті 33 Закону й іншими її приписами не підтверджує доводи про те, що лише частина шоста цієї статті визначала правила поновлення договору оренди землі, які виключали необхідність вчинення активних дій орендарем. Конструкція статті 33 Закону до зміни її редакції згідно із Законом № 340-IX передбачала можливість поновлення договору оренди землі у порядку реалізації переважного права на укладення цього договору на новий строк.

Стаття 33 Закону № 161-XIV прямо передбачала подання орендарем у строки, визначені у частині другій цієї статті, повідомлення саме про поновлення договору оренди землі та проект додаткової угоди про таке поновлення. Шляхом надсилання орендодавцю відповідного письмового повідомлення орендар мав завчасно продемонструвати наявність у нього наміру продовжити користування земельною ділянкою. А орендодавець, будучи обізнаним із таким наміром, отримував можливість спланувати подальші дії у зв`язку зі спливом строку договору оренди землі, зважити доцільність пошуку інших потенційних орендарів, а за їх наявності ? зіставити пропоновані ними умови оренди з умовами, викладеними у проекті додаткової угоди, яку надав орендар.

Велика Палата Верховного Суду зауважує, що незалежно від того, чи бажають сторони змінити умови оренди на майбутнє, покладення на орендаря обов`язку з надсилання листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі з проектом відповідної додаткової угоди до спливу строку цього договору є вигідним для обох сторін і не є надмірно обтяжливим для будь-кого із них. Якщо орендар розраховував на відсутність потенційних орендарів (про яких орендодавець не зобов`язаний повідомляти) та завчасно не надіслав орендодавцеві лист-повідомлення про поновлення договору оренди землі, а просто продовжив користуватися земельною ділянкою після спливу строку цього договору, він втрачав право оренди та ризикував отримати відмову орендодавця в укладенні нового договору оренди землі.

Частини п`ята та шоста статті 33 Закону встановлюють загальне та спеціальне правила продовження орендних правовідносин:

За загальним правилом, викладеним у частині п`ятій статті 33 Закону, орендодавець у місячний строк із дня отримання листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі з проектом відповідної додаткової угоди їх розглядає, за потреби узгоджує з орендарем істотні умови договору, може повідомити орендаря про наявність обґрунтованих заперечень проти поновлення договору оренди землі, а за відсутності таких заперечень - вирішує поновити договір оренди землі (таке рішення потрібне лише щодо земель державної та комунальної власності) й укладає з орендарем відповідну додаткову угоду.

Спеціальне правило, викладене у частині шостій Закону, розраховане на випадки, коли орендодавець, який отримав від орендаря, наприклад, в останній день строку договору оренди землі лист-повідомлення про поновлення цього договору з проектом відповідної додаткової угоди, протягом одного місяця після закінчення строку договору оренди землі не надіслав орендареві заперечень щодо такого поновлення, а орендар продовжив добросовісно користуватися земельною ділянкою. У такому разі орендодавець позбавлений можливості узгоджувати з орендарем нові істотні умови договору оренди землі, що вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були, без прийняття орендодавцем земель державної та комунальної власності окремого рішення про таке поновлення.

Порушення орендодавцем місячного терміну для направлення орендареві листа-повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди землі (за наявності таких заперечень) у відповідь на вчасно відправлений орендарем лист-повідомлення про поновлення цього договору з проектом відповідної додаткової угоди дає орендареві, який добросовісно продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, підстави розраховувати на поновлення такого договору в силу частини шостої статті 33 Закону. Інакше кажучи, у такому разі відсутність листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі можна кваліфікувати як його мовчазну згоду на поновлення цього договору на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені у ньому раніше. Але таке поновлення обов`язково оформляється шляхом підписання сторонами додаткової угоди, а у разі якщо орендодавець цього не робить, ? у судовому порядку за вимогою про визнання укладеною додаткової угоди та з фіксацією її повного тексту у резолютивній частині рішення суду.

Без укладення додаткової угоди до договору оренди землі завершення процедури поновлення такого договору було неможливим. Така угода має ознаки не тільки зобов`язального, але й речового договору, оскільки засвідчує волю сторін на передання земельної ділянки у тимчасове володіння орендареві на новий строк. Тому зазначена додаткова угода згідно з пунктом 1 частини першої статті 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" є підставою для державної реєстрації права оренди на новий строк. Саме з цією реєстрацією закон пов`язує виникнення права оренди (стаття 125 ЗК України). Тому не можна вважати, що поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону, є "автоматичною" пролонгацією орендних правовідносин.

Для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону, необхідна наявність таких юридичних фактів:

- орендар належно виконує його обов`язки за цим договором;

- він повідомив орендодавця в установлені законом строки про намір поновити договірні відносини на новий строк;

- до листа-повідомлення додав проект додаткової угоди про поновлення договору оренди землі;

- продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою;

- орендодавець упродовж місяця після закінчення строку договору оренди землі письмово не повідомив орендаря про заперечення у поновленні цього договору.

Єдиний механізм оформлення продовження орендних відносин, а саме шляхом укладення згаданої у частинах третій, п`ятій-восьмій, одинадцятій статті 33 Закону додаткової угоди підтверджує змістовну єдність усіх приписів цієї статті.

У відповідності до ч. 4 ст. 236 ГПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду України, враховуються іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів (ч. 5 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

Велика Палата Верховного Суду при розгляді справи № 755/10947/17 (постанова від 30.01.2019) зазначила, що незалежно від того, чи перераховані усі постанови, у яких викладена правова позиція, від якої відступила Велика Палата, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати.

В даному випадку остання правова позиція Великої Палати викладена саме в у постанові від 31.08.2021 у справі № 903/1030/19, а тому саме ця позиція враховується судом при вирішенні спору в даній справі.

Із змісту наведених положень законодавства та правових позицій вбачається, що для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ч.ч. 1-5 ст. 33 Закону, необхідна наявність таких юридичних фактів:

- орендар належним чином виконує свої обов?язки за договором оренди;

- орендар до спливу строку дії договору у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі повідомив орендодавця про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк;

- до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди.

Судом встановлено, що: ТОВ "СЕССА-53" виконано приписи Закону щодо повідомлення Миколаївської міськради про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк до спливу строку дії договору у строк, встановлений цим договором, а саме, направлено відповідачу відповідне звернення 12.11.2019, тобто більше ніж за 6 місяців до закінчення строку дії договору (26.06.2020); до звернення було додано відповідний проект додаткової угоди

При цьому матеріалами справи підтверджується, а відповідачем не заперечується те, що ТОВ "СЕССА-53" належним чином виконує свої обов?язки за договором оренди.

Судом також приймається до уваги те, що відповідачем з 12.11.2019, тобто, більше трьох років, розглядається подана ТОВ "СЕССА-53" заява з проектом додаткової угоди, і остаточне рішення Миколаївською міською радою досі не прийняте; що відповідачем не доведено факту письмового повідомлення ним ТОВ "СЕССА-53" про відмову/заперечення в поновленні договору оренди.

Ураховуючи викладене, суд визнає, що позивачем дотримано передбаченого законодавством алгоритму дій орендаря з метою поновлення договору оренди землі в порядку ч.ч. 1-5 ст. 33 Закону, що свідчить про наявність підстав для визнання додаткової угоди до договору оренди укладеною в редакції, запропонованій позивачем.

Викладеним також спростовуються твердження Миколаївської міської ради про відсутність підстав для продовження строку дії договору оренди.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов?язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (ст. 15 ЦК України).

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Перша та найважливіша вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним, а держави мають право здійснювати контроль за використанням майна шляхом введення "законів".

У рішенні Європейського суду з прав людини від 24.06.2003 у справі "Стретч проти Об?єднаного Королівства Великобританії та Північної Ірландії" встановлено, що особа (орендар) мала принаймні законне сподівання на реалізацію передбаченого договором права на продовження договору оренди і в цілях ст. 1 Першого протоколу таке сподівання можна вважати додатковою частиною майнових прав, наданих їй муніципалітетом за орендним договором, та зазначено, що наявність порушень з боку органу публічної влади при укладенні договору щодо майна не може бути підставою для позбавлення цього майна іншої особи, яка жодних порушень не вчинила.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі "Девелопмент ЛТД" та інші проти Ірландії" зазначено, що ст. 1 Першого протоколу до Конвенції можна застосувати до захисту "правомірних очікувань" щодо певного стану речей (у майбутньому), оскільки їх можна вважати складовою частиною власності. "Правомірні очікування" виникають у особи, якщо нею було дотримано всіх вимог законодавства для отримання відповідного рішення уповноваженого органу, а тому вона мала усі підстави вважати, що таке рішення є дійсним та розраховувати на певний стан речей. З наведеного слідує висновок про те, що по-перше, особа, якій відповідним рішенням надано право користування земельною ділянкою, набуває право власності на майно у вигляді правомірних очікувань щодо набуття у майбутньому права володіння майном (право оренди) ще до укладення відповідного договору оренди на виконання даного рішення, по-друге, після укладення відповідного договору оренди у особи виникає право мирно володіти майном, яким є майнові права (право оренди) протягом певного строку. При цьому, право власності на майно у вигляді як правомірних очікувань, так і майнового права (права оренди), є об?єктом правового захисту згідно зі ст.1 Першого протоколу до Конвенції та національного законодавства України.

Згідно з приписами ч. 3 ст. 179 ГК України, укладення господарського договору є обов?язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов?язком суб?єкта господарювання, у випадках передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов?язковості укладення договору для певних категорій суб?єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

У відповідності до ч. 1 ст. 187 ГК України, спори, що виникають при укладенні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов?язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядається судом.

Стаття 33 Закону України "Про оренду землі" містить пряму вказівку щодо обов?язковості укладення додаткової угоди про поновлення договору оренди землі та продовження договору оренди землі з мовчазної згоди орендодавця.

Ураховуючи викладені вище приписи законодавства та висновки суду за результатом дослідження матеріалів справи, суд визнає позов ТОВ "СЕССА-53" підлягаючим задоволенню.

Господарським процесуальним законодавством передбачено покладання судових витрат, зокрема, витрат на оплату позовної заяви судовим збором, у разі задоволення позову, - на відповідача (ст. 129 ГПК України).

Ураховуючи викладене, витрати ТОВ "СЕССА-53" на оплату позовної заяви судовим збором, згідно з квитанцією від 05.11.2021 № 0.0..1 у сумі 2270 грн., належить покласти на відповідача.

У судовому засіданні 07.12.2022, згідно ч. 1 ст. 240 ГПК України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Керуючись ст.ст. 232, 233, 236-238 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕССА-53" задовольнити повністю.

2. Визнати додаткову угоду до договору оренди землі до договору оренди землі, зареєстрованого у Миколаївській міській раді 26.06.2007 за № 5017, - укладеною в такій редакції:

"ДОДАТКОВА УГОДА

до договору про зміни № 208-16 від 17.11.2016 р.

до договору оренди землі, який зареєстровано у

Миколаївській міській раді 26.06.2007 р. за № 5017

м. Миколаїв "___"__________2019 р.

Миколаївська міська рада, ідентифікаційний код юридичної особи 26565573, що надалі іменується Орендодавець, в особі міського голови Сєнкевича Олександра Федоровича, який діє на підставі Закону України з однієї сторони, та ТОВ "СЕССА-53" код 34437800, в особі директора Лісничої Наталі Овсїївни, що надалі іменується Орендар, з другої сторони, (далі разом іменуються Сторони, а кожна окрема - Сторона), відповідно до ст. 33 Закону України "Про оренду землі", п. 3.1. Договору про зміни № 208-16 від 17.11.2016 р. до договору оренди землі, який зареєстровано у Миколаївській міській раді 26.06.2007 р. за № 5017. (далі - Договір оренди), уклали цю Додаткову угоду про нижченаведене:

1. Поновити термін дії Договору оренди на 5 (п`ять) років, до 26.06.2025 р. на тих самих умовах.

2. Всі умови вищевказаного Договору оренди, не змінені цією Додатковою угодою, залишаються чинними у тій редакції, в якій вони викладені Сторонами раніше, і Сторони підтверджують їх обов`язковість для себе.

3. Цю додаткову угоду укладено у двох примірниках, що мають однакову юридичну силу, один з яких знаходиться у Орендодавця, другий у Орендаря.

4. Додаткова угода набирає чинності з моменту її підписання сторонами.

Реквізити та підписи сторін

Орендодавець: Орендар:
Миколаївська міська рада 54001, м. Миколаїв вул. Адміральська, 20 тел. 37-22-59 _________________Міський голова О.Ф. Сєнкевич Товариство з обмеженою відповідальністю "СЕККА-53" код 34437800, Адреса: 54001, м. Миколаїв, вул. Фалеєвська, 3, кв. 22 тел.: НОМЕР_1 _______________директор Ліснича Н.О.".

3. Стягнути з Миколаївської міської ради, вул. Адміральська, 20, м. Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код 26565573, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕССА-53", вул. Фалеєвська, 3, кв. 22, м. Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код 34437800, грошові кошти на відшкодування витрат з оплати позовної заяви судовим збором у сумі 2270 грн.

Рішення може бути оскаржене в порядку та у строки, визначені статтею 256 і підпунктом 17.5 пункту 17 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 08.12.2022.

Суддя О.В.Ткаченко