РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

29.11.2022Справа № 910/7430/22

Господарський суд міста Києва у складі судді Кирилюк Т.Ю., за участі секретаря судового засідання Улахли О.М., розглянувши в порядку загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Державного підприємства "Антонов"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АВІАЦІЙНА КОМПАНІЯ ЕЙР ОУШЕН ЕЙРЛАЙНС"

про стягнення 1 495 641,60 грн,

представники сторін:

від позивача - Наливайко Д.О.;

від відповідача - не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство "Антонов" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "АВІАЦІЙНА КОМПАНІЯ ЕЙР ОУШЕН ЕЙРЛАЙНС" про стягнення 1 495 641,60 грн, з яких: 1 048 054,00 грн заборгованості за договором №15.0725.2021 від 29.12.2021, 190 745,83 грн пені, 73 363,78 грн штрафу, 166 680,69 грн інфляційних втрат та 16 797,30 грн 3 % річних.

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем умов Договору №15.0725.2021 від 29.12.2021 про надання послуг з інформаційно-технічного супроводу експлуатації літаків, у частині своєчасної та повної оплати наданих позивачем послуг.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.08.2022 відкрито провадження у справі №910/7430/22, її розгляд вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 13.09.2022, встановлено відповідачу процесуальний строк для подання відзиву на позовну заяву.

У зв`язку з неявкою представника відповідача у засідання, 13.09.2022 суд без виходу до нарадчої кімнати постановив ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 11.10.2022.

Підготовче засідання 11.10.2022 не відбулось у зв`язку із повітряною тривогою та небезпекою для життя і здоров`я учасників справи та працівників суду.

Ухвалою від 18.10.2022 підготовче засідання призначено на 15.11.2022.

За результатами підготовчого засідання 15.11.2022 суд без виходу до нарадчої кімнати постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 29.11.2022.

Представник позивача в судовому засіданні з розгляду справи по суті 29.11.2022 підтримав позовні вимоги. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, та його неявка не перешкоджає розгляду справи відповідно до статті 202 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення присутнього в судовому засіданні представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Позивачем (виконавець) та відповідачем (замовник) 29.12.2021 укладено договір №15.0725.2021 (далі - договір), предметом якого згідно з пунктом 1.1. є надання виконавцем послуг з інформаційно-технічного супроводу експлуатації літаків замовника шляхом надання йому авторизованого віддаленого доступу до розділу "Післяпродажне обслуговування" зовнішнього корпоративного сайту ДП "АНТОНОВ" (надалі іменований Web-портал "АНТОНОВ"). Дія договору розповсюджується на літаки, що вказані в додатку №1 до договору.

Відповідно до додатку №1 та пункту 3.1. договору його дія за 1 (один) календарний рік розповсюджується на літаки типу Ан-148-100, державні реєстраційні номери №UR-CTC та №UR-CTF, серійні номери №41-07 та №42-01 відповідно, вартістю послуг 1 048 054, 00 грн з ПДВ загалом.

Згідно з пунктом 3.4. договору розрахунки замовник здійснює в національній валюті України шляхом прямого банківського переказу на поточний рахунок виконавця.

Виконавець надає замовнику рахунок на оплату послуг, що надаються протягом періоду з 30.12.2021 по 30.12.2022, в розмірі 100% вартості послуг, що надаються в зазначений період, в сумі, що зазначена додатку №1 до договору. Датою надання рахунку на оплату послуг є дата електронного повідомлення, яким виконавець направляє рахунок замовнику (пункт 5.5. договору).

Пунктом 3.6. договору сторони погодили, що протягом 10 (десяти) робочих днів з моменту отримання від виконавця рахунку, зазначеного в пункті 3.5. договору, замовник здійснює оплату за послуги, що надаються в період з 30.12.2021 по 30.12.2022.

Договір набуває чинності після підписання обома сторонами та діє до 30.12.2024 (пункт 13.1. договору).

Згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (стаття 626 Цивільного кодексу України).

Статтею 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У відповідності до статті 509 Цивільного кодексу України та статті 173 Господарського кодексу України в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Частиною першою статті 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Приписами частини 2 цієї статті визначено, що положення глави 63 Цивільного кодексу України можуть застосовуватись до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач 30.12.2021 виставив відповідачу рахунок-фактуру №492 на суму 1 048 054,00 грн для оплати послуг за договором.

Отримання відповідачем цього рахунку підтверджується, зокрема, відміткою на його примірнику та листами позивача щодо оплати послуг за договором.

Звертаючись до суду з даним позовом, Державне підприємство "Антонов" зазначає, що замовник, після отримання рахунку-фактури №492 від 30.12.2021, був зобов`язаний сплатити позивачу 1 048 054,00 грн з ПДВ у строк до 18.01.2022, проте відповідачем вказані кошти не сплачено і на даний час.

Так, позивач звертався до відповідача з листами №562/906-22 від 21.01.2022, №562/1751-22 від 01.02.2022, №563/2129-22 від 09.02.2022, у яких вимагав виконати зобов`язання з оплати послуг у розмірі 1 048 054,00 грн. Проте, вказані листи відповідачем залишено без відповіді та задоволення.

Крім цього, 20.07.2022 позивач звернувся до відповідача з вимогою №126/5358-22, в якій вимагав не пізніше семи днів з моменту її отримання сплатити наявну заборгованість, а також сплатити пеню, штраф, інфляційні втрати та три проценти річних. Дана вимога відповідачем також задоволена не була.

Згідно з частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Судом встановлено, що відповідно до умов договору та додатків до нього, після отримання рахунку-фактури № 492 на суму 1 048 054,00 грн, у відповідача виникло зобов`язання з його оплати в строк до 18.01.2022.

Проте, матеріали справи не містять будь-яких доказів сплати відповідачем зазначених коштів на виконання умов договору.

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідача основного боргу в розмірі 1 048 054,00 грн доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім суми основної заборгованості, позивачем також нараховано та пред`явлено до стягнення з відповідача 190 745,83 грн пені, 73 363,78 грн штрафу, 166 680,69 грн інфляційних втрат та 16 797,30 грн 3 % річних.

Пунктом 6.5. договору сторони погодили, що в разі порушення строків оплати вартості Послуг, передбачених пунктами 3.6., 3.8. договору замовник сплачує виконавцю пеню в розмірі 0,1 % від своєчасно неоплаченої суми за кожен день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів замовник повинен додатково сплатити виконавцю штраф у розмірі 7 % від своєчасно неоплаченої суми.

Сплата сторонами штрафних санкцій не звільняє винну сторону від обов`язку належним чином виконати прострочене зобов`язання та від відшкодування іншій стороні завданих збитків (пункт 6.6. договору).

У пункті 6.7. договору сторони домовилися, що за прострочення виконання зобов`язань за договором, нарахування штрафних санкцій припиняється через три роки від дня, коли таке зобов`язання мало бути виконано.

Частиною 1 статті 546 Цивільного кодексу України встановлено, що виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

За змістом статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання (частина 1 статті 550 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 552 Цивільного кодексу України встановлено, що сплата (передання) неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов`язку в натурі.

Приписами статті 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частиною 6 статтею 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Оскільки пунктом 6.7. договору сторони погодили інший строк нарахування штрафних санкцій, ніж визначено статтею 232 Господарського кодексу України, в даному випадку застосуванню підлягають положення згаданого пункту договору.

Статтею 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши надані позивачем розрахунки сум пені, штрафу, 3 % річних та інфляційних втрат, суд встановив їх правильність, відповідність умовам договору та арифметичну вірність, у зв`язку з чим вимоги про стягнення з відповідача 190 745,83 грн пені, 73 363,78 грн штрафу, 166 680,69 грн інфляційних втрат та 16 797,30 грн 3 % річних підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частиною 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, доводів позивача в установленому законом порядку не спростував.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 129, 238, 241-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов Державного підприємства "Антонов" до Товариства з обмеженою відповідальністю "АВІАЦІЙНА КОМПАНІЯ ЕЙР ОУШЕН ЕЙРЛАЙНС" про стягнення 1 495 641,60 грн - задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АВІАЦІЙНА КОМПАНІЯ ЕЙР ОУШЕН ЕЙРЛАЙНС" (02095, місто Київ, вул. Княжий Затон, будинок 9, літ. А, офіс 369; ідентифікаційний код 43773766) на користь Державного підприємства "Антонов" (03062, м. Київ, вул. Академіка Туполєва, 1; ідентифікаційний код 14307529) 1 048 054 (один мільйон сорок вісім тисяч п`ятдесят чотири) грн 00 коп. - основного боргу, 190 745 (сто дев`яносто тисяч сімсот сорок п`ять) грн 83 коп. - пені, 73 363 (сімдесят три тисячі триста шістдесят три) грн 78 коп. - штрафу, 166 680 (сто шістдесят шість тисяч шістсот вісімдесят) грн 69 коп. - інфляційних втрат, 16 797 (шістнадцять тисяч сімсот дев`яносто сім) грн 30 коп. - 3 % річних та 22 434 (двадцять дві тисячі чотириста тридцять чотири) грн 62 коп. - судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 07.12.2022.

Суддя Т.Ю.Кирилюк