ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2022 року

м. Київ

cправа № 918/87/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Вронська Г.О. - головуюча, Губенко Н.М., Кондратова І.Д.

за участю секретаря судового засідання Калітінського М.Ю.,

представників учасників справи:

від позивача (відповідача за зустрічним позовом): Горболис О.А. (адвокат),

від відповідача (відповідача за зустрічним позовом): Годицький А.І. (адвокат),

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Рівненська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»

на додаткове рішення Господарського суду Рівненської області

у складі судді Бережнюк В.В.

від 20.06.2022

та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Гудак А.В., Мельник О.В., Олексюк Г.Є.

від 14.09.2022

за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Санрайс Логистикс»

до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Рівненська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»

про стягнення 1 221 092,64 грн

та за зустрічним позовом Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Рівненська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Санрайс Логистикс»

про стягнення 34 221,14 грн,

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Хід розгляду справи

1. В лютому 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Санрайс Логистикс» (далі - Позивач, Товариство) звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовом до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Рівненська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (далі - Відповідач, Скаржник, ДП «НАЕК «Енергоатом») про стягнення 1 221 092,64 грн з урахуванням заяви про збільшення первісних позовних вимог, з яких: 1 204 055,82 грн - основний борг,

1 384,09 грн 3 % річних та 15 652,73грн - інфляційні втрати.

2. ДП «НАЕК «Енергоатом» також звернулося до Господарського суду Рівненської області із зустрічним позовом до Товариства, у якому просило стягнути з останнього 34 221,14 грн пені.

3. Рішенням Господарського суду Рівненської області від 31.05.2022 первісний та зустрічний позови задоволено повністю та здійснено зарахування зустрічних грошових сум в порядку, передбаченому частиною 11 статті 238 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

4. Зокрема, за наслідками здійсненого судом першої інстанції розподілу судових витрат, з Відповідача стягнуто на користь Позивача 18 316,40 грн судового збору. Однак Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції в цій частині у зв`язку з чим, звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати це рішення суду в цій частині та прийняти нове, яким вирішити питання розподілу цих витрат.

5. Апеляційну скаргу Відповідач мотивував тим, що ним у відзиві фактично визнано позов в частині основного боргу, а тому суд мав повернути Позивачеві з державного бюджету 50 % судового збору, сплачено за подання первісного позову, на підставі частини 1 статті 130 ГПК України.

6. Північно-західний апеляційний господарський суд від 14.09.2022 погодився з наведеними доводами апелянта у зв`язку з чим, скасував рішення суду першої інстанції в частині стягнення з Відповідача судового збору та ухвалив в цій частині нове рішення, яким вирішив стягнути з нього на користь Позивача 9 286,42 грн таких витрат. Разом з цим, суд апеляційної інстанції здійснив зарахування зустрічних грошових сум, внаслідок чого зарахував в рахунок зазначеної суми 2 481,00 грн судового збору, яка належить до стягнення з Позивача на користь Відповідача за зустріним позовом.

7. Отже, за наслідками перегляду цієї справи в апеляційному порядку та здійснення зарахування зустрічних грошових сум в порядку, передбаченому частиною 11 статті 238 ГПК України, вирішено стягнути з ДП "НАЕК "Енергоатом" на користь Товариства 1 186 871, 50 грн основного боргу та 6 805,42 грн судового збору.

Короткий зміст вимог заяви про ухвалення додаткового рішення

8. 06 червня 2022 року Позивач подав до суду першої інстанції заяву про ухвалення додаткового рішення, яким просив стягнути з Відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 120 000,00 грн (далі - Заява).

9. Заява мотивована понесенням судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою, необхідною в межах цієї справи.

Короткий зміст додаткового рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

10. Додатковим рішенням Господарського суду Рівненської області від 20.06.2022, залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 14.09.2022, задоволено заяву Товариства про ухвалення додаткового рішення про судові витрати на професійну правничу допомогу та вирішено стягнути з ДП «НАЕК «Енергоатом» на користь Товариства 120 000,00 грн судових витрат на професійну правничу допомогу.

11. Суди попередніх інстанцій, за наслідками оцінки розміру судових витрат Позивача на професійну правничу допомогу та дослідження доказів у їх підтвердження, а також враховуючи складність цієї справи, дійшли висновку про обґрунтованість Заяви. Разом з цим, суди залишили без задоволення клопотання Відповідача про зменшення розміру заявлених Позивачем судових витрат.

12. Короткий зміст вимог касаційної скарги та аргументи учасників справи

13. Відповідач подав касаційну скаргу, в якій просить Суд скасувати оскаржувані рішення судів попередніх інстанцій щодо стягнення зі Скаржника судових витрат на професійну правничу допомогу та прийняти нове рішення, яким зменшити їх розмір до 2 500,00 грн. Скаржник вказує на неспівмірність заявлених Позивачем судових витрат з ціною позову в цій справі.

14. Підставами касаційного оскарження судового рішення Скаржник визначив відповідно до частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України:

- пункт 1: оскільки вважає, що суд апеляційної інстанції порушив статтю 126 ГПК України та не врахував висновки Верховного Суду щодо її застосування, викладені у постановах від 30.11.2020 у справі №922/2869/19, від 03.10.2019 у справі №922/445/19, від 28.11.2019 у справі №914/1605/18, від 27.07.2021 у справі №671/1957/20 та додатковій постанові Верховного Суду від 07.12.2018 у справі №922/749/18.

15. Позивачем подано до Суду відзив, у якому просить залишити оскаржувані судові рішення судів попередніх інстанцій без змін.

16. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

17. Між Позивачем та Адвокатським бюро «Стеценко та партнери» (далі - Бюро) укладено Договір про надання правової (правової) допомоги від 15.11.2021 № 211115 (далі - Договір).

18. Згідно пунктом 1.1 Договору Позивач доручає, а Бюро приймає на себе зобов`язання відповідно до умов Договору надати Позивачеві юридичні послуги, що полягають у надані правової допомоги по взаємовідносинам Позивача з ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» та всіма її відокремленими підрозділами, зокрема, але не виключно ВП «Рівненська атомна електрична станція». Зміст, умови, вартість послуг Бюро та строки виконання покладених Позивачем на Бюро завдань зазначаються сторонами у додаткових угодах до даного Договору.

19. З пункту 1.1 Додаткової угоди від 24.01.2022 № 1 до Договору (далі - Додаткова угода) вбачається, що відповідно до умов п. 1.1. Договору Позивач доручає, а Бюро приймає на себе зобов`язання надати Позивачеві юридичні послуги, що полягають у надані правової допомоги щодо стягнення заборгованості за договором поставки від 16.09.2021 № 53-122-04-21-11229, укладеного з ВП «Рівненська атомна електрична станція» ДП «НАЕК «Енергоатом», що включає: представництво інтересів Позивача в господарському суді першої інстанції та інша професійна правова допомога, пов`язана зі справою (включаючи підготовку, збір доказів тощо): вивчення матеріалів справи, розробка та обговорення стратегії по справі, аналіз та збір доказової бази, підготовка та подача до суду позовної заяви, завірення усіх без виключення та обмежень документів та доказів, що подаються до суду тощо, надання рекомендацій щодо збору доказової бази, підготовка, підписання та подача до суду клопотань/пояснень/заяв/заяв по суті спору, участь в судових засіданнях, отримання рішення суду, надання інших послуг, необхідних для належного представництва інтересів Позивача.

20. Вартість послуг, що надаються Бюро та передбачені у пункті 1.1 Додаткової угоди, складає 120 000 грн без ПДВ (пункт 2.1 Додаткової угоди).

21. На виконання пункту 3.3 Договору Позивач сплатив попередню оплату за юридичні послуги, передбачені підпунктом 1.1 пункту 1 Додаткової угоди за розгляд справи № 918/87/22 в Господарському суді Рівненської області, що підтверджується платіжним дорученням від 20.05.2022 № 954 на суму 50 000,00 грн.

22. На виконання пункту 3.2 Договору його сторонами укладено акт приймання-передачі наданих послуг від 31.05.2022 (далі - Акт), яким сторони підтвердили виконання з боку Бюро зобов`язань, передбачених пунктом 1.1 Додаткової угоди.

23. Згідно з додатком від 31.05.2022 №1 до Акту сторони погодили такі послуги, надані Бюро в процесі розгляду справи № 918/87/22 в Господарському суді Рівненської області: адвокатом Стеценко О.В. з 24.01.2022 до 26.01.2022 надані послуги зі збирання та аналізу документів, необхідних для пред`явлення позовної заяви, розробки правової позиції; 27.01.2022 здійснено підготовку позовної заяви, розрахунок ціни позову, підготовку додатків до позовної заяви в трьох примірниках та направлення позовної заяви; 04.05.2022 - аналіз відзиву на позовну заяву; 04.05.2022 - аналіз зустрічної позовної заяви; 05.05.2022 - підготовка відзиву на зустрічну позовну заяву з клопотанням про зменшення штрафних санкцій; 05.05.2022 - підготовка заяви про збільшення позовних вимог. Адвокат Горболис О.А., в свою чергу, надав такі послуги: 12.05.2022, 18.05.2022 та 31.05.2022 - представництво інтересів Позивача в судових засіданнях; 13.05.2022 - аналіз відповіді на відзив на зустрічну позовну заяву.

24. 31 травня 2022 року Бюро виставлено рахунок № 220531 на оплату послуг, який Позивачем оплачений згідно з платіжними дорученнями від 31.05.2022 № 993 на суму 50 000,00 грн та від 31.05.2022 № 996 на суму 20 000,00 грн.

РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА

25. Господарський процесуальний кодекс України

Пункти 1, 12 частини 3 статті 2

Одними з основних засад (принципів) господарського судочинства є верховенство права; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Частина 1 статті 15

Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Частини 1, 2 статті 16

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Пункт 1 частини 3 статті 123

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частини 1, 3 статті 124

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Стаття 126

1. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

2. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

3. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

4. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

5. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

6. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частини 5 - 9 статті 129

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

5. Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

6. Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

7. Якщо сума судових витрат, заявлених до відшкодування та підтверджених відповідними доказами, є неспівмірно нижчою від суми, заявленої в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат (крім судового збору) повністю або частково, крім випадків, якщо така сторона доведе поважні причини зменшення цієї суми.

8. Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

9. У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

26. Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»

Пункт 4 частини 1 статті 1

Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Частина 1 статті 26

Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Стаття 30

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів попередніх інстанцій

27. Суд виходить з того, що за змістом частини 4 статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

28. У разі недотримання вимог частини 4 статті 126 ГПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

29. У розумінні положень частин 5 та 6 статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

30. Окрім цього, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі № 927/237/20).

31. Визначивши розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, суд здійснює розподіл таких витрат.

32. Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 ГПК України, відповідно до якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

33. Разом з тим у частині 5 статті 129 ГПК України визначено критерії, керуючись якими, суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

34. Зокрема, відповідно до частини 5 статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

35. При цьому на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку /дії / бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

36. Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 ГПК України, також визначені положеннями частин 6, 7 та 9 статті 129 цього Кодексу.

37. Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

38. Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5 - 7 та 9 статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

39. Виходячи з наведеного, Суд зазначає, як вказувалося вище, у пункті 2.1 Додаткової угоди її сторонами сформовано вартість правової допомоги у розмірі 120 тис. грн. Така вартість визначалася у той час, коли не було наперед відомо Позивачеві та Бюро про те, що Відповідачем заявлятиметься зустрічний позов.

40. З додатку від 31.05.2022 № 1 до Акту вбачається, що Бюро надано Позивачеві таку правову допомогу, яка стосується первісного позову: (1) збирання та аналіз документів, необхідних для пред`явлення позовної заяви, розробки правової позиції; (2) підготовка позовної заяви, розрахунок ціни позову, підготовка додатків до позовної заяви у трьох примірниках та направлення їх Відповідачеві; (3) аналіз відзиву на позовну заяву; (4) підготовка заяви про збільшення позовних вимог; (5) та представництво інтересів Позивача у трьох судових засіданнях.

41. Суд, враховуючи наведений обсяг складових правової допомоги, наданої Бюро Позивачеві в межах первісного позову, категорію та складність справи, зазначає, що заявлені Позивачем до відшкодування судові витрати на правничу допомогу у розмірі 120 000,00 грн не відповідають критеріям обґрунтованості та пропорційності до предмета спору у розумінні приписів частини 5 статті 129 ГПК України.

42. Наведене обґрунтовується тим, що надані Бюро послуги, з урахуванням категорії та складності цієї справи, а також враховуючи визнання Відповідачем первісного позову, не вимагали значного обсягу юридичної і технічної його роботи, з огляду на ті докази, якими адвокати підтверджують рівень своєї компетентності. Суд також зважує на те, що з боку Бюро збиралися документи, необхідні для подання позову про стягнення боргу за трьома поставками товару в межах одного договору поставки, протягом трьох днів, що вказує на необґрунтованість таких послуг з огляду на специфіку цієї справи.

43. Зважаючи на викладене вище та приймаючи до уваги те, що стягнення з Відповідача витрат у заявленій сумі (120 000,00 грн) буде суперечити принципу розподілу таких витрат, Суд дійшов висновку про необхідність покладення на Відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених Позивачем, в розмірі 12 000,00 грн, який, на думку Суду, відповідає критеріям розумності та пропорційності.

44. Однак судами попередніх інстанцій під час вирішення питання щодо розподілу судових витрат Позивача на правничу допомогу наведеного враховано не було, що вказує на порушення ними приписів частини 5 статті 129 ГПК України.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

45. Згідно із статтею 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право, зокрема, скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд.

46. Зважаючи на викладене, Суд дійшов висновку про часткове задоволення касаційної скарги.

47. Оскаржувані рішення судів попередніх інстанцій слід змінити, виклавши резолютивну частину в редакції цієї постанови.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 311, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Рівненська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» задовольнити частково.

2. Змінити додаткове рішення Господарського суду Рівненської області від 20.06.2022 та Постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 14.09.2022 в частині залишення без змін додаткового рішення Господарського суду Рівненської області від 20.06.2022 у справі № 918/87/22, виклавши пункти 1 і 2 резолютивної частини додаткового рішення Господарського суду Рівненської області від 20.06.2022 у справі № 918/87/22 в такій редакції:

«1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Санрайс Логистикс» про ухвалення додаткового рішення про судові витрати на професійну правничу допомогу задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3, ) від імені якого діє відокремлений підрозділ «Рівненська атомна електрична станція» (34403, Рівненська обл. м. Вараш, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Санрайс Логистикс» (36014, Полтавська обл., м. Полтава, вул. Європейська, буд.2 офіс 209, ) - 12 000 грн (дванадцять тисяч гривень 00 копійок) судових витрат на професійну правничу допомогу.»

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуюча Г. Вронська

Судді Н. Губенко

І. Кондратова