ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2022м. ДніпроСправа № 904/575/22

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Панна С.П. при секретарі судового засідання Арнаутовій А.О., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ІМЕКС МІНЕРАЛС", 03113, м.Київ, вул.Полковника Шутова, 9А,

до Акціонерного товариства "ДНІПРОВАЖМАШ", 49000, м.Дніпро, вул.Сухий Острів, 3,

про стягнення заборгованості та штрафних санкцій

Представники:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ІМЕКС МІНЕРАЛС" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою Акціонерного товариства "ДНІПРОВАЖМАШ", в якій просить суд стягнути суму основної заборгованості за поставлену відповідно до Договору поставки від 03.10.2019 № 61/115 продукцію у розмірі 163 402,28 грн., 3 % річних від суми заборгованості за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань у розмірі 7238,07грн. та інфляційні втрати у розмірі 23 028,68грн. та судовий збір у розмірі 2 905,04 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням умов Договору поставки № 61/115 від 03.10.2019р. в частині своєчасної оплати за виконані роботи.

Ухвалою суду від 17.02.2022р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 17.03.2022.

Судове засідання 17.03.2022р. не відбулось, у зв`язку з введенням 24.02.2022р. воєнного стану.

Ухвалою суду від 17.05.2022р. призначено підготовче засідання по справі на 08.06.2022р.

В судове засідання, 08.06.2022р., не з`явились представники позивача та відповідача. 02.06.2022 р. від позивача надійшло клопотання без участі. Про місце, день та час судового засідання відповідач був належним чином повідомлений шляхом направлення на його електронну адресу ухвали суду від 17.05.2022р., про що свідчить довідка про доставку електронного листа.

Ухвалою суду від 08.06.2022р. відкладено підготовче засідання по справі на 05.07.2022р.

Судове засідання 05.07.2022р. не відбулось, у зв`язку з перебуванням судді Панни С.П. на лікарняному з 15.06.2022р. по 05.10.2022р.

Ухвалою суду від 11.10.2022р. призначено підготовче засідання по справі на 01.12.2022р.

В судове засідання представники сторін не з`явились. Про місце, день та час судового засідання сторони були повідомлені належним чином шляхом направлення ухвали суду від 11.10.2022 на їхню електронну адресу, про що свідчать довідки Господарського суду Дніпропетровської області від 12.10.22 про доставку електронного листа.

Ухвалою суду від 01.12.2022р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 08.12.2022р.

Відповідач не скористався правом на подання відзиву на позовну заяву. В ухвалах суду від 17.02.2022р., 17.05.2022р., 08.06.2022р., 11.10.2022р. суд запропоновував надати відзив на позовну заяву.

Згідно з ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений ч.1 ст.251 Господарського процесуального кодексу України не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.202 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

В судове засідання, 08.12.2022р., представники позивача та відповідача не з`явились, про місце, день та час судового засідання були належним чином шляхом направлення на електронні адреси ухвали суду від 01.12.2022р.

В судовому засіданні,08.12.2022р., оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

03.10.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Імекс Мінералс" (надалі - постачальник) та Акціонерним товариством "ДНІПРОВАЖМАШ" (надалі - покупець) був укладений Договір поставки № 61/115.

Відповідно до п.1.1. Договору постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі передати у власність Покупцю продукцію, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію.

Згідно п.1.2. Договору найменування, асортимент, одиниці виміру, кількість та ціна продукції, що є предметом поставки за цим договором визначаються сторонами в специфікаціях, які є невід`ємною частиною цього Договору.

Пунктом 2.1. Договору визначено, що ціна на продукцію, що поставляється за цим договором, узгоджується сторонами в специфікаціях.

Загальна сума договору становить суму всіх підписаних сторонами специфікацій. Ціни на продукцію за цим Договором, ціни у видаткових накладних, у рахунках на оплату продукції, інших документах до Договору вказуються в національній валюті України. (пункт 2.3. Договору).

Розрахунки за продукцію здійснюються в національній валюті України шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника, зазначений у розділі 13 Договору, на підставі рахунку на оплату постачальника. (п.3.1. Договору)

Пунктом 3.2 Договору передбачено, що Покупець здійснює оплату продукції на умовах 100 % передплати, на підставі рахунку на оплату постачальника, якщо інше не вказується в специфікаціях.

Продукція постачається партіями відповідно до погоджених заявок на відвантаження, які письмово надаються покупцем постачальнику щомісячно до 25 числа місяця, що передує відвантаженню на електронну пошту постачальника, яка вказана в Розділі 13 цього Договору. (п.4.1. договору)

Базисні умови постачання продукції: СРТ - станція Діївка, Придніпровської залізниці згідно з Міжнародними правилами Інкотермс 2010 року, якщо інше не вказується в специфікаціях. (п.4.2. договору)

Строк постачання продукції - протягом 10 календарних днів з дати перерахування попередньої оплати, якщо інше не вказується в специфікаціях. (п.4.3. Договору)

Згідно п.4.4. Договору постачальник зобов`язаний надати покупцеві при постачанні продукції наступні документи: сертифікат якості, рахунок, видаткову накладну, товарно-транспортний документ.

Відповідно до пункту 4.5 Договору право власності на продукцію за цим Договором, переходить до Покупця з дати підписання сторонами видаткової накладної, товарно-транспортного документу.

За приписами пункту 12.1 Договору, він набирає чинності після його підписання сторонами та діє до 31.12.2020 року. Закінчення строку цього Договору не звільняє сторони від виконання зобов`язань та відповідальності за його порушення, які мали місце під час дії цього Договору.

Якщо за 30 днів до закінчення строку дії договору жодна із сторін не заявила про бажання припинити дію договору, його дія буде автоматично продовжуватися до 31 грудня кожного наступного року. (п.12.2 Договору).

Специфікаціями № 1 від 03.10.2019, № 2 від 28.10.2019, № 3 від 01.11.2019, № 4 від 01.11.2019, № 5 від 08.11.2019, № 6 від 20.11.2019, № 7 від 20.11.2019, № 8 від 25.11.2019, № 9 від 25.11.2019, № 11 від 10.12.2019, № 12 від 09.12.2019, № 13 від 23.12.2019, № 14 від 11.01.2020, № 15 від 11.01.2020, № 16 від 29.01.2020, № 17 від 11.01.2020, № 18 від 31.01.2020, № 19 від 10.03.2020, № 20 від 13.05.2020, № 21 від 13.05.2020, № 22 від 13.05.2020, № 23 від 01.07.2020, № 24 від 01.07.2020, № 25 від 01.07.2020, сторони погодили поставку товару (пісок формувальний марки 1К10102ГОСТ 2138-91 з наступними припустимими відхиленнями від марки: масова доля глинистої складової до 0,25 %, середній розмір зерна не менше 0,18 мм при коефіцієнті однорідності не менше 80 %) (а.с.33-56)

На виконання договору позивач поставив, а відповідач прийняв у межах специфікацій товар на загальну суму 171 558,73грн., що підтверджується видатковими накладними № 1867 від 22.06.2020 на суму 36 433,73грн.; № 1880 від 22.06.2020 на суму 1 978,20грн.; № 1887 від 22.06.2020 на суму 11 837,88грн.; № 1892 від 22.06.2020 на суму 11 742,96грн.; № 1870 від 24.06.2020 на суму 54 650,59грн.; № 1876 від 26.06.2020 на суму 54 915,37грн. (а.с.57-62) та накладними (а.с.63-68)

За вказаними вище специфікаціями відповідачем було частково сплачено заборгованість у розмірі 8 156,45грн.

Загальна вартість за поставлений товар складає 163 402,28грн.

Строк оплати вказаної суми є таким, що настав.

17.12.2021р. позивачем на адресу відповідача була направлена претензія вих.16-12-2021 від 16.12.2021 з додатками, з вимогою розрахуватися за наявною заборгованістю протягом 30-ти календарних днів (а/с 69-77), яка була залишена відповідачем без відповіді.

Станом на сьогоднішній день заборгованість за Договором поставки № 61/115 від 03.10.2019р. складає 163 402,28грн., яка підлягає до стягненню і підтверджується матеріалами справи.

Доказів погашення заборгованості відповідачем не надано.

Щодо стягнення 3% річних за період з 15.07.2020р. по 31.12.2021р. на загальну суму 7 238,07грн. та інфляційних втрат за період з серпня 2020р. по грудень 2021р. в загальному розмірі 23 028,68грн., суд зазначає наступне.

Положеннями ст.611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За приписами ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Статтею 617 ЦК України встановлено підстави звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання, а саме: особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Норми ст.ст. 614, 617 ЦК України кореспондуються із нормами ст. 218 ГК України, згідно з якими учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Особливості регулювання грошових зобов`язань встановлено статтею 625 ЦК України, відповідно до якої боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Формулювання ст.625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів.

Отже, за змістом наведеної норми закону нарахування 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Приймаючи до уваги встановлений факт прострочення відповідачем виконання основного грошового зобов`язання, вимоги про стягнення з нього 3% річних за загальний період з 15.07.2020р. по 31.12.2021р. на загальну суму 7 238,07грн. та інфляційних втрат за період з серпня 2020р. по грудень 2021р. заявлено позивачем обґрунтовано.

Перевіривши розрахунок позивача за допомогою програми "Законодавство", суд встановив, що 3 % річних за загальний період з 15.07.2020р. по 31.12.2021р. складають 7 231,76грн., інфляційні втрати за період з серпня 2020р. по грудень 2021р. складають 22 891,46грн., тому в цій частині позов підлягає задоволенню, в іншій частині заявлених позовних вимог - відмовити.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1 і 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що:

- суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться;

- кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч.1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Європейський суд з прав людини у справі «Мантованеллі» проти Франції звернув увагу суду на те, що одним із складників справедливого судового розгляду у розумінні ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» є право на змагальне провадження.

Стаття 13 ГПК України передбачає, що судочинство у господарських судах України здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

За викладеного, є правомірними та такими, що підлягають частковому задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за Договором поставки № 61/115 від 03.10.2019р. в сумі 163 402,28грн., 3 % річних за загальний період з 15.07.2020р. по 31.12.2021р. - 7 231,76грн., інфляційні втрати за період з серпня 2020р. по грудень 2021р. -22 891,46грн.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача у розмірі 2 902,89грн..

Керуючись статтями 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства "ДНІПРОВАЖМАШ", 49000, м.Дніпро, вул.Сухий Острів, 3, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ІМЕКС МІНЕРАЛС", 03113, м.Київ, вул.Полковника Шутова, 9А, заборгованість за Договором поставки № 61/115 від 03.10.2019р. в сумі 163 402,28грн., 3 % річних в розмірі 7 231,76, інфляційні втрати в розмірі 22 891,46грн. та судовий збір у розмірі 2 902,89грн.

В іншій частині заявлених позовних вимог - відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 08.12.2022р.

Суддя С.П. Панна