РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

05.12.2022Справа № 910/7893/22

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "САЛТІВСЬКИЙ М`ЯСОКОМБІНАТ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "ДНІПРО-ТОРГ"

про стягнення 2 409 200,69 грн

Суддя О.В. Гумега

секретар судового засідання

Ратківська А.Р.

Представники:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "САЛТІВСЬКИЙ М`ЯСОКОМБІНАТ" (далі - позивач, ТОВ "САЛТІВСЬКИЙ М`ЯСОКОМБІНАТ") звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "ДНІПРО-ТОРГ" (далі - відповідач, ТОВ "ТД "ДНІПРО-ТОРГ") про стягнення 2 409 200,69 грн.

Позовні вимоги обгрунтовані порушенням відповідачем зобов`язання з оплати товару, поставленого позивачем на підставі Договору постачання № 234-К від 26.04.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.08.2022 залишено позовну заяву ТОВ "САЛТІВСЬКИЙ М`ЯСОКОМБІНАТ" без руху, встановлено позивачу спосіб та строк усунення недоліків позовної заяви.

08.09.2022 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви разом з доданими до неї документами, направлена до суду засобами поштового зв`язку 02.09.2022.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.09.2022 прийнято позовну заяву ТОВ "САЛТІВСЬКИЙ М`ЯСОКОМБІНАТ" до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/7893/22, постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі на 10.10.2022 о 10:40 год.

26.09.2022 через відділ діловодства суду (засобами електронного зв`язку) від позивача надійшло клопотання про приєднання до матеріалів справи витребуваних документів.

Підготовче засідання, призначене на 10.10.2022, не відбулося у зв`язку з серією ракетних ударів рф по Києву, задля збереження життя, здоров`я та убезпечення учасників судового процесу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.10.2022 призначено підготовче засідання у справі на 14.11.2022 о 12:20 год.

У підготовче засідання, призначене на 14.11.2022, представники позивача та відповідача не з`явилися, про дату, час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином.

Судом враховано, що ухвалами Господарського суду міста Києва від 16.09.2022, від 13.10.2022 явка учасників справи у судове засідання визнана не обов`язковою.

Відтак, неявка представників сторін у підготовче засідання 14.11.2022 не є перешкодою для розгляду справи.

У підготовчому засіданні, призначеному на 14.11.2022, суд вчинив дії, визначені частиною другою статті 182 ГПК України, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.11.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 05.12.2022 о 10:40 год.

25.11.2022 через відділ діловодства суду надійшло клопотання позивача про розгляд справи без участі його представника, позивач також підтримав у повному обсязі позовні вимоги, викладені у позовній заяві.

У судове засідання, призначене на 05.12.2022, представники позивача та відповідача не з`явилися, про дату, час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином.

Судом задоволено клопотання позивача про розгляд справи без участі його представника.

Судом враховано, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.11.2022 явка учасників справи у судове засідання визнана не обов`язковою.

Відтак, неявка представників сторін у судове засідання 05.12.2022 не є перешкодою для розгляду справи.

Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

У разі неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 9 ст. 165 ГПК України).

У судовому засіданні 05.12.2022 здійснювався розгляд справи по суті.

Відповідно до ст. 194 ГПК України завданням розгляду справи по суті є розгляд і вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат.

У судовому засіданні 05.12.2022 судом з`ясовано обставини справи та досліджено докази.

У судовому засідання 05.12.2022 в нарадчій кімнаті суд прийняв, склав та підписав вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши в судовому засіданні докази, якими позивач обґрунтовував обставини справи, суд

УСТАНОВИВ:

26.04.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "САЛТІВСЬКИЙ М`ЯСОКОМБІНАТ" (далі - постачальник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "ДНІПРО-ТОРГ" (далі - покупець, відповідач) був укладений Договір постачання № 234-К (далі - Договір).

Відповідно до пункту 1.1 Договору постачальник (позивач) зобов`язується за заявками покупця (відповідача) поставити і передати у власність покупцеві м`ясну продукцію (далі- товар), а покупець зобов`язується прийняти і своєчасно оплатити вартість товару на умовах Договору.

Найменування товару, його кількість, асортимент, ціна за одиницю, вартість партії товару, вказується в накладних, що є невід`ємною частиною Договору (пункт 1.2 Договору).

Загальна вартість Товару, постачання якого здійснюється на умовах Договору, визначається на підставі усіх оформлених і підписаних повноважними представниками сторін накладних (пункт 1.3 Договору).

Пунктом 5.4 Договору передбачено, що передача товару оформлюється підписанням відповідної накладної. Датою постачання вважається дата вказана в накладній.

Згідно з пунктом 4.1. Договору, покупець оплачує постачальникові кожну партію товару, за ціною, погодженою сторонами при поданні заявки покупцем і вказаною в накладних, на наступних умовах: оплата за партію продукції, яка підлягає поставці відповідно до прийнятого постачальником замовлення покупця, здійснюється на умовах відстрочення платежу, наступним чином:

80 % від вартості поставленого товару протягом 35 календарних днів з дати поставки та надання усіх документів постачальником, передбачених п. 5.2 Договору;

20 % від вартості поставленого товару протягом 1 робочого дня з дати реєстрації податкових накладних в системі електронного адміністрування ПДВ (якщо реєстрація пройшла після спливу 35 календарних днів з дати поставки).

Пунктом 9.1 Договору поставки встановлено, що цей Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2021, а в частині розрахунків до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за Договором.

Позивач зазначив, що на виконання умов Договору ним було здійснено постачання товару відповідачу, що підтверджується копіями наступних видаткових та товарно-транспортних накладних, доданими до матеріалів справи:

видаткова накладна № 84587 від 05.11.2021 на загальну суму 272 662,15 грн;

товарно-транспортна накладна № 00084587 від 05.11.2021;

видаткова накладна № 86859 від 12.11.2021 на загальну суму 277 390,45 грн;

товарно-транспортна накладна № 00086859 від 05.11.2021;

видаткова накладна № 88862 від 19.11.2021 на загальну суму 280 710,85 грн;

товарно-транспортна накладна № 00088862 від 19.11.2021;

видаткова накладна № 90818 від 26.11.2021 на загальну суму 281 478,95 грн;

товарно-транспортна накладна № 00090818 від 26.11.2021;

видаткова накладна № 92546 від 03.12.2021 на загальну суму 276 772,96 грн;

товарно-транспортна накладна № 00092546 від 03.12.2021;

видаткова накладна № 94470 від 10.12.2021 на загальну суму 274 667,16 грн;

товарно-транспортна накладна № 00094470 від 10.12.2021;

видаткова накладна № 96302 від 17.12.2021 на загальну суму 272 555,41 грн;

товарно-транспортна накладна № 00096302 від 17.12.2021;

видаткова накладна № 99334 від 28.12.2021 на загальну суму 293 600,82 грн;

товарно-транспортна накладна № 00099334 від 28.12.2021;

видаткова накладна № 3460 від 21.01.2022 на загальну суму 149 231,92 грн;

товарно-транспортна накладна № 0003460 від 21.01.2022;

видаткова накладна № 6046 від 28.01.2022 на загальну суму 156 421,81 грн;

товарно-транспортна накладна № 0006046 від 28.01.2022.

Позивач стверджує, що належним чином виконав умови Договору щодо постачання товару відповідачу, надання супровідних документів на нього, а також реєстрації податкових накладних в системі електронного адміністрування ПДВ, що підтверджується копіями податкових накладних, доданими до матеріалів справи, перелік яких наведено у клопотанні про усунення недоліків позовної заяви, будь-яких претензій з боку відповідача щодо поставленого товару не було.

Оскільки оплата за поставлений товар здійснювалась відповідачем не у строки та у розмірах, встановлених Договором та видатковими накладними, позивач стверджує, що заборгованість відповідача перед позивачем за поставлений товар згідно наведених видаткових накладних станом на час звернення позивача з позовом до суду складає 2 409 200,69 грн, що додатково підтверджується Актом звірки взаємних розрахунків станом на 31.01.2022, підписаним уповноваженими представниками сторін та скріпленим печатками сторін.

Позивач з метою досудового врегулювання спору направляв на адресу відповідача Вимогу про погашення суми заборгованості у загальному розмірі 2 409 200,69 грн (№ 03/05 від 08.08.2022), що підтверджується доданими до матеріалів справи копіями накладної № 914 від 09.08.2022, фіскального чеку від 09.08.2022, опису вкладення № 914 від 09.08.2022. Відповідач відповіді на вимогу позивача не надав, заборгованість у наведеній сумі не погасив.

Оскільки відповідач прострочив свої зобов`язання за Договором щодо оплати за поставлений товарі у загальній сумі 2 409 200,69 грн, позивач звернувся з даним позовом до суду про стягнення з відповідача 2 409 200,69 грн.

Відповідач не подав відзив на позовну заяву у встановлений судом строк без поважних причин, відтак відповідно до приписів ч. 9 ст. 165 ГПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до частин 1, 2 статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначення умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі статтею 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Аналіз умов укладеного між сторонами Договору свідчить про те, що за своєю правовою природою вказаний договір є договором поставки, а тому саме він та відповідні положення статей параграфів 1, 3 глави 54 Цивільного кодексу України та параграфа 1 глави 30 Господарського кодексу України визначають права та обов`язки сторін зі здійснення передбаченої договором поставки товару та її оплати.

Відповідно до п. 1. ст. 265 Господарського кодексу України (далі - ГК України) за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Договір є обов`язковим до виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Як визначено ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Матеріалами справи, а саме вищенаведеними видатковими та товарно-транспортними накладними, податковими накладними, зареєстрованими в системі електронного адміністрування ПДВ, Актом звірки взаємних розрахунків станом на 31.01.2022, платіжними дорученнями щодо здійснених відповідачем часткових розрахунків за товар згідно Договору постачання № 234-К від 26.04.2021, підтверджується наявність заборгованості відповідача за поставлений позивачем товар у загальній сумі 2 409 200,69 грн.

Судом встановлено, що відповідач, в порушення умов п. 4.1 Договору, не виконав взяті на себе зобов`язання щодо своєчасної та повної оплати за поставлений товар, поставлений на підставі Договору згідно спірних видаткових накладних.

Станом на час розгляду спору по суті матеріали справи не містять доказів на підтвердження оплати відповідачем заборгованості за поставлений товар у загальній сумі 2 409 200,69 грн.

За змістом частини 1 статті 14 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд розглядає справу не інакше як, зокрема, на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частини 3 статті 13, частини 1 статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приписами статей 76, 77 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги про стягнення з відповідача 2 409 200,69 грн заборгованості за Договором постачання № 234-К від 26.04.2021 є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Стосовно розподілу судових витрат суд зазначає таке.

Відповідно до частин 1, 2, 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Частиною 1 статті 124 ГПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Позивач стосовно попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які він поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, у позовній заяві зазначив, що ним було сплачено судовий збір за подання позовної заяви (36 138,02 грн) та можливе залучення адвоката для надання правової допомоги, розмір винагороди якого буде становити близько 30 000,00 грн.

Відповідач попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, до суду не подав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи приписи п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України та повне задоволення позовних вимог, судовий збір в сумі 36 138,02 грн за подання позовної заяви покладається на відповідача.

Згідно з ч. 3 статті 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (ч. 8 ст. 129 ГПК України).

Враховуючи, що матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відшкодування відповідних судових витрат.

Керуючись ст. 13, 73, 74, 76-80, 86, 123, 124, 126, 129, 236-238, 241, 327 ГПК України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "ДНІПРО-ТОРГ" (Україна, 03182, м. Київ, вул. Миру (Святошинський р-н), буд. 19; ідентифікаційний код 37589371) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "САЛТІВСЬКИЙ М`ЯСОКОМБІНАТ" (Україна, 61176, Харківська обл., м. Харків, вул. Краснодарська, буд. 171-Б; ідентифікаційний код 32566564) 2 409 200,69 грн (два мільйони чотириста дев`ять тисяч двісті гривень 69 коп.) основного боргу, 36 138,02 грн (тридцять шість тисяч сто тридцять вісім гривень 02 копійки) судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст. 253, 254, 256-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI «Перехідні положення» ГПК України.

Повне рішення складено 13.12.2022.

Суддя Оксана ГУМЕГА