01.12.2022Справа № 911/1737/20
Суддя Господарського суду міста Києва Стасюк С.В., за участю секретаря судового засідання Демидової А.А., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажний комплекс "Енергомонтажвентиляція" про ухвалення додаткового рішення у справі
за позовом Бориспільської місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави в особі:
1)Міністерства інфраструктури України
2)Державного підприємства "Украерорух"
3)Регіонального структурного підрозділу Київського районного центру "Київцентраеро" Державного підприємства обслуговування повітряного руху України
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажний комплекс "Енергомонтажвентиляція"
про відшкодування 3 489 983,55 грн.
Представники учасників справи:
від прокуратури: Яворський С.С.;
від позивача-1: Шевченко О.В.;
від позивача-2: не з`явився;
від позивача-3: не з`явився;
від відповідача: не з`явився.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.11.2022 позов Бориспільської місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Державного підприємства "Украерорух" та Регіонального структурного підрозділу Київського районного центру "Київцентраеро" Державного підприємства обслуговування повітряного руху України про відшкодування 3 489 983,55 грн. залишено без розгляду. У задоволенні позову Бориспільської місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Міністерства інфраструктури України відмовлено повністю.

15.11.2022 до Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажний комплекс "Енергомонтажвентиляція" надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі. У поданій заяві представник відповідача просив поновити строк для подання заяви, посилаючись на систематичні відключення електроенергії в місті Києві, що зумовило затримку у підготовці доданих до заяви документів.

Відповідно до поданої заяви про ухвалення додаткового рішення представник відповідача просить стягнути на його користь 51 580,38 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.11.2022 поновлено процесуальний строк для подачі заяви про ухвалення додаткового рішення у справі № 911/1737/20, розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажний комплекс "Енергомонтажвентиляція" про ухвалення додаткового рішення у справі призначено на 01.12.2022.

01.12.2022 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшло клопотання про долучення доказів, та заява про розгляд справи без участі представника.

01.12.2022 до Господарського суду міста Києва від прокуратури надійшли пояснення по справі. Представник прокуратури просив зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу. Крім того, представник прокуратури зазначив, що витрати на правничу допомогу необхідно стягувати саме з позивачів, якими у вказаній справі виступають Міністерство інфраструктури України, Державне підприємство "Украерорух" та Регіональний структурний підрозділ Київського районного центру "Київцентраеро" Державного підприємства обслуговування повітряного руху України.

01.12.2022 до Господарського суду міста Києва від Міністерства інфраструктури України надійшли заперечення. Представник Міністерства інфраструктури України зазначає, що Серггєв Петро Олександрович не є адвокатом, що виключає можливість представництва ним інтересів позивача. Міністерство інфраструктури України вважає, що сума витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 51 580,38 грн. є неспівмірною з огляду на розумну необхідність витрат для цієї справи зважаючи на складність справи, обсяг наданих адвокатських послуг з урахуванням витраченого часу.

Розглянувши у судовому засіданні 01.12.2022 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажний комплекс "Енергомонтажвентиляція" про ухвалення додаткового рішення у справі № 911/1737/20, суд зазначає таке.

Згідно з ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до постанови Об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03.10.2019 року по справі № 922/445/19 та постанови Об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 22.11.2019 року по справі № 902/347/18, для розподілу понесених судових витрат стороні необхідно подати лише договір про надання правничої допомоги та детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

За приписами ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема і витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч. 2 ст. 16 Господарського процесуального кодексу України представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу адвоката та для визначення їх розміру позивачем було надано: свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії КВ № 6130 від 12.07.2018, Договір про надання правової допомоги № 16/09 від 16.09.2020, довіреність № від 15.09.2020, копію звіту про надання юридичних послуг від 10.11.2022 на суму 51 580,38 грн., Акт надання послуг № 50 від 31.10.2020 на суму 15 000,00 грн., Акт надання послуг № 77 від 30.11.2020 на суму 8 080,38 грн., Акт надання послуг № 71 від 31.12.2020 на суму 5 000,00 грн., Акт надання послуг № 64 від 31.01.2021 на суму 3 500,00 грн., Акт надання послуг № 7 від 28.02.2021 на суму 4 000,00 грн., Акт надання послуг № 28 від 31.03.2021 на суму 2 500,00 грн., Акт надання послуг № 45 від 30.04.2021 на суму 2 500,00 грн., Акт надання послуг № 68 від 30.06.2021 на суму 2 500,00 грн., Акт надання послуг № 31 від 31.07.2022 на суму 3 500,00 грн., Акт надання послуг № 57 від 30.09.2022 на суму 2 500,00 грн., Акт надання послуг № 69 від 03.11.2022 на суму 2 500,00 грн., платіжне доручення № 3191 від 28.12.2020 на суму 15 000,00 грн., платіжне доручення № 3185 від 28.12.2020 на суму 8 080,38 грн., платіжне доручення № 1017 від 16.04.2021 на суму 5 000,00 грн., платіжне доручення № 1271 від 20.05.2021 на суму 3 500,00 грн., платіжне доручення № 1004 від 16.04.2021 на суму 4 000,00 грн., платіжне доручення № 1355 від 26.05.2021 на суму 2 500,00 грн., платіжне доручення № 1892 від 05.08.2021 на суму 2 500,00 грн., платіжне доручення № 473 від 28.09.2022 на суму 3 500,00 грн.

У пункті 6.5 постанови Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 зазначено, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Також суд враховує те, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає позицію щодо юридичного терміну «фактично понесені» витрати на правову допомогу, згідно з якою в ситуації, коли заявник ще не сплатив адвокатський гонорар, але він має сплатити його згідно із договірними зобов`язаннями на користь особи, яка представляла заявника протягом провадження у Європейському суді з прав людини, має право висувати вимоги щодо сплати гонорару згідно з договором. Відповідно Суд вважає витрати за цим гонораром «фактично понесеними». З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Тогджу проти Туреччини», заява № 27601/95, п. 158, від 31 травня 2005 року; «Начова та інші проти Болгарії», заяви №№ 43577/98 і 43579/98, п. 175, ECHR 2005 VII; «Імакаєва проти Росії», заява № 7615/02, ECHR 2006 XIII; «Карабуля проти Румунії», заява № 45661/99, п. 180, від 13 липня 2010 року; «Бєлоусов проти України», заява № 4494/07, п. 116, від 07 листопада 2013 року.

Суд зазначає, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої статті 126 Господарського процесуального кодексу України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 Цивільного кодексу України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у своїй додатковій постанові від 19.07.2021 у справі № 910/16803/19.

Дослідивши надані заявником докази суд зазначає, що послуги згідно Акту надання послуг № 7 від 28.02.2021 на суму 4 000,00 грн., Акту надання послуг № 28 від 31.03.2021 на суму 2 500,00 грн., Акту надання послуг № 45 від 30.04.2021 на суму 2 500,00 грн., Акту надання послуг № 68 від 30.06.2021 на суму 2 500,00 грн. надавалася в процесі розгляду Північним апеляційним господарським судом апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажний комплекс "Енергомонтажвентиляція" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.01.2021 про призначення експертизи.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.06.2021 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажний комплекс "Енергомонтажвентиляція" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.01.2021 у справі № 911/1737/20 залишено без задоволення. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.01.2021 у справі № 911/1737/20 залишено без змін.

Таким чином, вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу за Актом надання послуг № 7 від 28.02.2021 на суму 4 000,00 грн., Актом надання послуг № 28 від 31.03.2021 на суму 2 500,00 грн., Актом надання послуг № 45 від 30.04.2021 на суму 2 500,00 грн., Актом надання послуг № 68 від 30.06.2021 на суму 2 500,00 грн. задоволенню не підлягають.

Вимоги за Актом надання послуг № 71 від 31.12.2020 на суму 5 000,00 грн. підлягають частковому задоволенню на суму 2 500,00 грн., оскільки вказаний акт було складено за участь у судових засіданнях 10.12.2020 та 24.12.2020, проте судове засідання 10.12.2020 не відбулося.

Суд зазначає, що заявлений позивачем розмір судових витрат в розмірі 37 580,38 грн. доведений, документально обґрунтований та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат, а прокуратурою не було подано до суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження неспівмірності витрат на професійну правничу допомогу у зазначеному розмірі.

До матеріалів справи долучено копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КВ № 6130 від 12.07.2018, виданого Сергєєву П.О. на підставі рішення Ради адвокатів міста Києва від 14.06.2018 № 14 та посвідчення адвоката №КВ6130 від 12.07.2018.

Доказів того, що вказані документи визнані у передбаченому законом порядку недійсними або є скасованими, матеріали справи не містять.

Також відсутні докази щодо припинення права Сергєєва П.О. на заняття адвокатською діяльністю.

Враховуючи викладене, твердження Міністерства інфраструктури України про те, що Серггєв Петро Олександрович не є адвокатом, що виключає можливість представництва ним інтересів позивача, судом відхиляються.

Судом відхиляються твердження прокуратури про те, що витрати на правничу допомогу необхідно стягувати саме з позивачів, оскільки звертаючись із позовом в інтересах держави, прокурор є суб`єктом сплати судового збору та самостійно здійснює права та виконує обов`язки, пов`язані з розподілом судових витрат.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.10.2022 у справі № 923/199/21.

Таким чином, з Київської обласної прокуратури на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажний комплекс "Енергомонтажвентиляція" підлягає стягненню 37 580,38 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст. 74, 76-80, 129, 233-235, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажний комплекс "Енергомонтажвентиляція" про ухвалення додаткового рішення у справі - задовольнити частково.

2.Стягнути з Київської обласної прокуратури (01601, місто Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 27/2, ідентифікаційний код 02909996) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажний комплекс "Енергомонтажвентиляція" (01054, місто Київ, вул. Франка Івана (Шевченківський р-н), будинок 15-А, ідентифікаційний код 38619176) 37 580 (тридцять сім тисяч п`ятсот вісімдесят) грн. 38 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

3.У іншій частині заяви - відмовити.

Додаткове рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в порядку та строк, встановлені статтями 254, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено на підписано 06.12.2022.

Суддя С. В. Стасюк