ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2022 року м. ОдесаСправа № 916/2209/21

Південно-західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого судді Л.В. Поліщук,

суддів: К.В. Богатиря, О.Ю. Аленіна,

секретар судового засідання - І.М. Станкова,

за участю представників сторін:

від позивача: К.О. Коваленко

від відповідачів:

1)Товариства з обмеженою відповідальністю "Атрікс А": О.П. Братікова,

2)Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроторг Лтд": М.М. Глущенко,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроторг Лтд"

на рішення Господарського суду Одеської області від 19.01.2022 (суддя С.П. Желєзна, м.Одеса, повний текст складено 26.01.2022)

у справі №916/2209/21

за позовом Приватного акціонерного товариства "Одеський м`ясокомбінат"

до відповідачів:

1)Товариства з обмеженою відповідальністю "Атрікс А";

2)Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроторг Лтд"

про визнання недійсними договорів та витребування майна,

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог

У липні 2021 року Приватне акціонерне товариство "Одеський м`ясокомбінат" (надалі також - ПрАТ "Одеський м`ясокомбінат" звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Атрікс А" (надалі також - ТОВ "Атрікс А") та Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроторг Лтд" (надалі також - ТОВ "Агроторг Лтд"), в уточненій редакції якого б/н від 20.08.2021 просило визнати недійсними укладені між відповідачами договори купівлі-продажу №1 від 26.07.2018, №2 від 26.07.2018 та договір іпотеки від 16.04.2019, посвідчені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Михайленком Сергієм Анатолійовичем за №1362, №1363 та №647, а також витребувати з володіння ТОВ "Агроторг Лтд" на користь ПрАТ "Одеський м`ясокомбінат" об`єкт нерухомого майна - м`ясомолочний комплекс, що знаходиться за адресою: Одеська обл., Любашівський р-н, смт. Любашівка, вул. Заводська, буд. 20.

Позовні вимоги обґрунтовані незаконністю відчуження належного позивачу об`єкта нерухомого майна - м`ясомолочного комплексу за адресою: Одеська обл., Любашівський р-н, смт. Любашівка, вул. Заводська, буд. 20, переданого в іпотеку, оскільки таке відчуження відбулося за істотно заниженою ціною, за відсутності окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя, необхідність укладення якого передбачена умовами договору іпотеки, та без відповідного письмового повідомлення ПрАТ "Одеський м`ясокомбінат" про намір продати предмет іпотеки, а також за наявності чинної заборони на його відчуження, зареєстрованої у встановленому законом порядку на підставі постанови про накладення арешту, винесеної прокурором Чорноморської транспортної прокуратури.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду Одеської області від 19.01.2022 у справі №916/2209/21 позов задоволено; визнано недійсним договір купівлі-продажу №1 від 26.07.2018, укладений між ТОВ "Атрікс А" та ТОВ "Агроторг Лтд", який був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Михайленком Сергієм Анатолійовичем та зареєстрований в реєстрі за №1362; визнано недійсним договір купівлі-продажу №2 від 26.07.2018, укладений між ТОВ "Атрікс А" та ТОВ "Агроторг Лтд", який був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Михайленком Сергієм Анатолійовичем та зареєстрований в реєстрі за №1363; визнано недійсним договір іпотеки від 16.04.2019, укладений між ТОВ "Агроторг Лтд" та ТОВ "Атрікс А", який був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Михайленком Сергієм Анатолійовичем та зареєстрований в реєстрі за №647; витребувано з володіння ТОВ "Агроторг Лтд" на користь ПрАТ "Одеський м`ясокомбінат" об`єкт нерухомого майна - м`ясомолочний комплекс, що знаходиться за адресою: Одеська обл., Любашівський р-н, смт. Любашівка, вул. Заводська, буд. 20; стягнуто з відповідачів на користь позивача по 18404,88грн. судового збору.

Судове рішення мотивоване тим, що відсутність укладеного між ПрАТ "Одеський м`ясокомбінат" та ТОВ "Атрікс А" окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя, наявність якого була обов`язковою для відчуження предмета іпотеки, та проведення державної реєстрації права власності за ТОВ "Агроторг Лтд" на м`ясомолочний комплекс за наявності зареєстрованого обтяження речових прав на вказане нерухоме майно зумовлюють існування правових підстав для визнання недійсними укладених між відповідачами договорів купівлі-продажу №1 та №2 від 26.07.2018, при цьому, враховуючи вибуття спірного нерухомого майна з володіння позивача поза його волею, місцевий господарський суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовної вимоги про витребування зазначеного майна з володіння ТОВ "Агроторг Лтд" на користь ПрАТ "Одеський м`ясокомбінат". З огляду на викладене, а також беручи до уваги те, що обтяження спірного майна іпотекою за укладеним між відповідачами договором від 16.04.2019 порушує право власності позивача на це нерухоме майно, суд першої інстанції задовольнив позовну вимогу про визнання даного договору іпотеки недійсним.

Короткий зміст та обґрунтування вимог апеляційної скарги

Не погодившись з ухваленим рішенням суду, ТОВ "Агроторг Лтд" звернулося з апеляційною скаргою, в якій просило рішення Господарського суду Одеської області від 19.01.2022 у справі №916/2209/21 скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Зокрема, в апеляційній скарзі скаржник наголосив на відсутності в матеріалах справи інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №132050960 від 25.07.2018, на підставі якої місцевий господарський суд встановив факт наявності станом на час укладення відповідачами оспорюваних позивачем договорів купівлі-продажу запису про накладення арешту на спірне майно, а тому суд першої інстанції не мав правових підстав обґрунтовувати своє рішення відповідним доказом, якого не існує. Водночас апелянт зазначив про те, що нормами Закону України "Про іпотеку" та умовами договору іпотеки від 26.11.2007 передбачено право іпотекодержателя задовольнити свої вимоги шляхом продажу предмета іпотеки від імені іпотекодавця в позасудовому порядку на підставі включеного у договір іпотечного застереження (розділ 5 договору іпотеки), що свідчить про безпідставність висновку Господарського суду Одеської області про відсутність у ТОВ "Атрікс А" повноважень на відчуження предмету іпотеки, при цьому, звертаючись до нотаріуса для вчинення дій з реєстрації права власності на іпотечне майно, вказане товариство, будучи добросовісним набувачем спірного майна, надало всі необхідні документи, передбачені законодавством, у зв`язку з чим у нотаріуса були відсутні підстави для відмови у проведенні державної реєстрації речових прав.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії в суді апеляційної інстанції

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.02.2022 для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі головуючого судді С.В. Таран, суддів: О.Ю. Аленіна, К.В. Богатиря.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 21.02.2022 за вказаною апеляційною скаргою відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзивів на апеляційну скаргу та роз`яснено сторонам про їх право в строк до 09.03.2022 подати до суду будь-які заяви чи клопотання з процесуальних питань.

В межах визначеного апеляційним господарським судом строку відзивів на апеляційну скаргу, а також будь-яких заяв чи клопотань від учасників справи до суду апеляційної інстанції не надходило.

Разом з тим, з огляду на загрозу життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників суду, керуючись статтею 3 Конституції України, статтею 29 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», рішенням Ради суддів України №9 від 24.02.2022, враховуючи положення Указу Президента «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022, наказом в.о. голови Південно-західного апеляційного господарського суду від 28.02.2022 №6-ОД «Про встановлення особливого режиму роботи Південно-західного апеляційного господарського суду в умовах воєнного стану» зупинено розгляд справ у відкритих судових засіданнях за участю учасників судових справ до усунення обставин, які зумовлюють загрозу життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду в умовах воєнної агресії проти України.

З урахуванням викладеного, дата, час та місце розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроторг Лтд» на рішення Господарського суду Одеської області від 19.01.2022 у справі №916/2209/21 в ухвалі Південно-західного апеляційного суду від 23.03.2022 не визначалась.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.06.2022 справу №916/2209/21 призначено до розгляду на 06.07.2022 о 12:00 год.

29.06.2022 на електронну пошту суду апеляційної інстанції від ТОВ "Агроторг Лтд" надійшли додаткові пояснення №3 від 28.06.2022 (вх.№636/22/Д2 від 29.06.2022), в яких апелянт послався на те, що при ухваленні оскаржуваного рішення місцевий господарський суд неправильно застосував норми статей 36 - 38 Закону України "Про іпотеку", а також не встановив факт невиконання позичальником грошових зобов`язань за кредитним договором. Ці ж самі пояснення надійшли до суду апеляційної інстанції засобами поштового зв`язку 05.07.2022 за вх.№636/22/Д3.

З метою повного та всебічного розгляду апеляційної скарги із забезпеченням принципу змагальності та надання учасникам справи необхідних умов для встановлення фактичних обставин справи, а також правильного застосування законодавства Південно-західним апеляційним господарським судом у судовому засіданні 06.07.2022 шляхом постановлення протокольної ухвали було оголошено перерву до 20.07.2022 о 12:00 год.

13.07.2022 від ТОВ "Агроторг Лтд" на електронну пошту суду апеляційної інстанції надійшли додаткові пояснення (вх.№636/22/Д5 від 13.07.2022), в яких товариство зазначило, що під час дослідження доказів відповідачам стало відомо, що в матеріалах справи містяться документи, що не були в додатках до позовної заяви, а саме: довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 25.07.2018, відповідно до якої на предмет договорів купівлі-продажу - м`ясомолочний комплекс за адресою: Одеська обл., смт. Любашівка, вул. Заводська, 20, був наявний арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 9668023, зареєстрований 26.03.2010 на підставі постанови Чорноморської транспортної прокуратури про накладення арешту б/н від 05.03.2010. Зазначена інформаційна довідка була надана до суду адвокатом ПрАТ "Одеський м`ясокомбінат", котрий отримав цю довідку на адвокатський запит від приватного нотаріуса Київського нотаріального округу Михайленка С.А. Проте така довідка не надсилалась позивачем на адресу ТОВ "Агроторг Лтд", про її наявність представнику ТОВ "Агроторг Лтд" стало відомо після ознайомлення з матеріалами справи представником ТОВ "Атрікс А". Як зауважив скаржник, наведені обставини зумовили зазначення в апеляційній скарзі інформації про відсутність інформаційної довідки від 25.07.2018.

З метою з`ясування усіх важливих обставин справи, представник ТОВ "Агроторг Лтд" звернувся з адвокатським запитом №07/01 від 07.07.2022 до приватного нотаріуса Київського нотаріального округу Михайленка С.А., який у відповідь на запит листом №15/01-16 від 08.07.2022 повідомив, що 26.07.2018 (в день укладення договорів купівлі-продажу №1 та №2 від 26.07.2018) та подальшої реєстрації права власності нерухомого майна за адресою: Одеська обл., смт. Любашівка, вул. Заводська, 20, ним було отримано інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо майна, яке було предметом договорів купівлі-продажу №1 та №2 від 26.07.2018. Згідно із довідкою за індексним номером 132297743 від 26.07.2018 приватним нотаріусом встановлено відсутність зареєстрованих обтяжень речових прав на нерухоме майно, у зв`язку з чим були відсутні підстави для відмови у посвідченні договорів купівлі-продажу з подальшою реєстрацією права власності. При цьому нотаріусом повідомлено, що ним під час посвідчення договорів купівлі-продажу №1 та №2 було допущено описку в даті формування інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, як наслідок, помилково вказана дата 25.07.2018, оскільки нотаріальні дії за вказаними договорами були вчинені саме 26.07.2018 і в цей день була сформована відповідна інформаційна довідка. Така інформаційна довідка й була додана у відповідь на адвокатський запит.

До додаткових пояснень (вх.№636/22/Д5 від 13.07.2022) ТОВ "Агроторг Лтд" долучено копію листа приватного нотаріуса Михайленка С.А. №15/01-16 від 08.07.2022 з копією інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 26.07.2018 за індексним номером 132297743.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 20.07.2022 відповідачі були повідомлені про дату, час та місце наступного судового засідання.

30.08.2022 до суду апеляційної інстанції від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Михайленка Сергія Анатолійовича надійшла апеляційна скарга на рішення Господарського суду Одеської області від 19.01.2022 у даній справі.

У зв`язку з перебуванням головуючого судді С.В. Таран у відпустці з 01.08.2022 по 02.09.2022 згідно з наказом голови суду від 26.07.2022 №207-в, за розпорядженням керівника апарату суду № 560 від 30.08.2022 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №916/2209/21.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.08.2022 для розгляду справи №916/2209/21 сформовано колегію суддів у складі головуючого судді Л.В. Поліщук, суддів К.В. Богатиря, О.Ю. Аленіна.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 05.09.2022 справу № 916/2209/21 прийнято до провадження у новому складі колегії суддів: головуючий суддя Л.В. Поліщук, судді: К.В. Богатир, О.Ю. Аленін. Розгляд справи №916/2209/21 призначено на 11.10.2022 об 11:00 год.

У зв`язку з оголошенням повітряної тривоги, судове засідання, призначене на 11.10.2022 об 11:00 год., не відбулось, про що секретарем судового засідання складено відповідну довідку.

Після усунення обставин, які зумовили неможливість проведення судового засідання, ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.10.2022 розгляд справи №916/2209/21 призначено на 08.11.2022 об 11:00 год.

У зв`язку з прийняттям участі судді-учасника колегії суддів О.Ю. Аленіна з 07.11.2022 по 11.11.2022 у підготовці суддів для підтримання кваліфікації в Національній школі суддів України відповідно до наказу голови суду від 26.10.2022 №233-к, ухвалою суду апеляційної інстанції від 31.10.2022 призначено розгляд справи на іншу дату, а саме, на 29.11.2022 о 12:00 год. З метою повного, об`єктивного та всебічного розгляду справи, а також з огляду на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, вказаною ухвалою суду постановлено розглянути апеляційну скаргу ТОВ "Агроторг Лтд" на рішення Господарського суду Одеської області від 19.01.2022 у справі №916/2209/21 поза межами строку, встановленого частиною першою статті 273 Господарського процесуального кодексу України, у розумний строк.

29.11.2022 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Атрікс А" до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшли додаткові пояснення у справі (вх.№636/22/Д12 від 29.11.2022). У вказаних додаткових поясненнях товариство зазначило, що під час розгляду зазначеної справи, а саме, в момент дослідження доказів, відповідачам стало відомо, що в матеріалах справи містяться документи, що не були в додатках до позовної заяви, а саме, довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта і об`єкта від 25.07.2022, відповідно до умов якої на предмет договорів купівлі-продажу - м`ясомолочний комплексза адресою: Одеська обл., смт. Любашівка, вул. Заводська, 20, був наявний арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 9668023, зареєстрований 26.03.2010 на підставі постанови Чорноморської транспортної прокуратури про накладення арешту б/н від 05.03.2010. Зазначена інформаційна довідка була надана до суду адвокатом ПрАТ "Одеський м`ясокомбінат", котрий отримав цю довідку на адвокатський запит від приватного нотаріуса Київського нотаріального округу Михайленка С.А. Проте така довідка не надсилалась позивачем на адресу ТОВ "Атрікс А", про її наявність представнику ТОВ "Атрікс А" стало відомо після ознайомлення з матеріалами справи представником ТОВ "Атрікс А".

Такий перебіг справ зумовив направлення адвокатського запиту від представника ТОВ "Атрікс А" до приватного нотаріуса Київського нотаріального округу Михайленка С.А., який у відповідь на запит листом №28/10-2022 від 28.10.2022 повідомив, що 26.07.2018 (в день укладення договорів купівлі-продажу №1 та №2 від 26.07.2018) та подальшої реєстрації права власності нерухомого майна за адресою: Одеська обл., смт. Любашівка, вул. Заводська, 20, ним було отримано інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо майна, яке було предметом договорів купівлі-продажу №1 та №2 від 26.07.2018. Відповідно до вказаної інформації за індексним номером 132297743 від 26.07.2018 приватним нотаріусом встановлено відсутність зареєстрованих обтяжень речових прав на нерухоме майно, у зв`язку з чим були відсутні підстави для відмови у посвідченні договорів купівлі-продажу з подальшою реєстрацією права власності.

При цьому товариство зазначило, що адвокатом ТОВ "Атрікс А" було отримано розгорнуту інформацію з державних реєстрів, відповідно до якої запис про обтяження (а саме, арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 9668023, зареєстрований 26.03.2010 на підставі постанови Чорноморської транспортної прокуратури б/н від 05.03.2010 про накладення арешту на м`ясомолочний комплекс за адресою: Одеська обл., Любашівський р-н, смт. Любашівка, вул. Заводська, 20) було погашено 26.07.2018 о 15:40:13 на підставі листа прокуратури щодо закриття провадження у справі.

До додаткових пояснень (вх.№636/22/Д12 від 29.11.2022) ТОВ "Атрікс А" долучено копію листа приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу №28/10-2022 від 28.10.2022, надісланого адвокату Братіковій О.П. у відповідь на адвокатський запит №26/1 від 26.10.2022, та Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформовану 25.11.2022 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ситницькою Т.О.

Обґрунтовуючи клопотання про надання вказаних додаткових доказів ТОВ "Атрікс А" послалось на те, що про наявність спірних обставин (зокрема, і щодо наявності/відсутності арештів) стало відомо лише під час розгляду справи вже в суді апеляційної інстанції, а також те, що відповідна інформація існувала і на час ухвалення оскаржуваного рішення судом першої інстанції.

29.11.2022 від ТОВ "Агроторг Лтд" також надійшли додаткові пояснення у справі (вх.№636/22/Д11 від 29.11.2022), в яких товариство зазначило, що з метою з`ясування усіх важливих обставин справи, представник ТОВ "Агроторг Лтд" звернувся до Міністерства юстиції України, Одеської обласної прокуратури, Приморського районного суду м.Одеси з адвокатськими запитами стосовно наявності/відсутності будь-яких арештів на спірне нерухоме майно станом на момент державної реєстрації договорів купівлі-продажу №1 та №2, починаючи з 26.07.2018.

У відповідь на адвокатський запит листом №31/1/1-928ВИХ-22 від 18.10.2022 Одеська обласна прокуратура повідомила, що згідно із інформацією управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП в Одеській області, за результатами досудового слідства кримінальну справу №26 в порядку ст.232 КПК України (в редакції 1960 року) направлено до Приморського районного суду м.Одеси та за результатами розгляду 22.04.2010 на підставі пункту "г" статті 1 Закону України "Про амністію" справу закрито.

Приморський районний суд м.Одеси листом №С-01 від 04.10.2022 повідомив, що ним розглядалися матеріали кримінальної справи №26 за ознаками злочину, передбаченого частиною другою статті 367 КК України. За результатами судового розгляду постановою суду від 22.04.2010 провадження у справі №1-1232/10 закрито.

До додаткових пояснень ТОВ "Агроторг Лтд" долучено: 1)копію адвокатського запиту №03/10 від 03.10.2022, скерованого до Приморського районного суду м.Одеси; 2)копію листа Приморського районного суду міста Одеси №С-01 від 04.10.2022; 3)копію адвокатського запиту №17/10 від 17.10.2022, скерованого до Одеської обласної прокуратури; 4)копію листа Одеської обласної прокуратури №31/1/1-928ВИХ-22 від 18.10.2022.

ТОВ "Агроторг Лтд" просило поновити строк на подання вказаних документів з підстав того, що зазначені вище документи отримані під час апеляційного розгляду справи, у зв`язку з чим не могли бути надані до суду першої інстанції.

Колегія суддів, розглянувши в судовому засіданні, яке відбулось 29.11.2022, заявлені відповідачами клопотання про поновлення строку на подання додаткових доказів, протокольною ухвалою суду залишила їх без розгляду з огляду на таке.

У відповідності до положень статті 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Частиною третьою статті 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Наведені положення передбачають наявність таких критеріїв для вирішення питання про прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів, як «винятковість випадку» та «причини, що об`єктивно не залежать від особи», і тягар доведення покладений на учасника справи, який звертається з відповідним клопотанням (заявою). Близька за змістом правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 13.04.2021 у справі № 909/722/14.

Відповідно до висновку щодо застосування приписів статей 80, 269 Господарського процесуального кодексу України, викладеного Верховним Судом, зокрема, у постановах від 06.02.2019 у справі № 916/3130/17 та від 18.06.2020 у справі № 909/965/16, від 26.02.2019 у справі № 913/632/17, єдиний винятковий випадок, коли можливим є прийняття судом, у тому числі апеляційної інстанції, доказів з порушеннями встановленого процесуальним законом порядку, - це наявність об`єктивних обставин, які унеможливлюють своєчасне вчинення такої процесуальної дії з причин, що не залежали від нього, тягар доведення яких покладений на учасника справи (у даному разі - позивача).

При цьому за імперативним приписом частини четвертої статті 13 названого Кодексу кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних, зокрема, з невчиненням нею процесуальних дій.

Прийняття судом апеляційної інстанції додатково поданих доказів без урахування наведених вище критеріїв у вирішенні питання про прийняття судом апеляційної інстанції таких доказів матиме наслідком порушення приписів статті 269 Господарського процесуального кодексу України, а також принципу правової визначеності, ключовим елементом якого є однозначність та передбачуваність. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01.07.2021 у справі №46/603.

Розглядаючи клопотання ТОВ "Атрікс А" про залучення додаткових доказів, колегія суддів встановила, що представник ПрАТ "Одеський м`ясокомбінат", звертаючись до Господарського суду Одеської області з клопотанням про долучення до матеріалів справи додаткових доказів (вх.№25241/21 від 23.09.2021), у тому числі Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна станом на 25.07.2018, надав докази відправлення вказаного клопотання на адресу ТОВ "Атрікс А" (01032, м.Київ, вул.Саксаганського, 119, другий поверх), а саме: опис вкладення у цінний лист №959, накладну АТ "Укрпошта" №959 від 23.09.2021 та фіскальний чек АТ "Укрпошта" від 23.09.2021 (т.2, а.с.81).

У зв`язку з наведеним спростовуються доводи ТОВ "Атрікс А" стосовно того, що про наявність спірних обставин (зокрема, і щодо наявності/відсутності арештів) йому стало відомо лише під час розгляду справи вже в суді апеляційної інстанції, якими товариство обґрунтовувало своє клопотання про поновлення строку на подання додаткових доказів.

За наведених обставин причини, які наведено ТОВ "Атрікс А" в обґрунтування клопотання про поновлення строку на подання додаткових доказів, колегією суддів визнаються неповажними, у зв`язку з чим клопотання залишається без розгляду.

Щодо заявленого ТОВ "Агроторг Лтд" клопотання про поновлення строку на подання додаткових доказів колегія суддів зазначає, що така обставина, як відсутність існування доказів на момент прийняття рішення суду першої інстанції взагалі виключає можливість прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів у порядку, передбаченому статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, незалежно від причин неподання стороною таких доказів. Близька за змістом правова позиція послідовно викладалася Верховним Судом, зокрема, у постановах від 25.04.2018 у справі № 911/3250/16, від 06.02.2019 у справі № 916/3130/17, від 26.02.2019 у справі № 913/632/17, від 06.03.2019 у справі № 916/4692/15, від 16.12.2020 у справі № 908/1908/19, від 21.01.2021 у справі №908/3359/19, від 03.11.2021 у справі № 915/951/20.

З метою повного, об`єктивного та всебічного розгляду справи в судовому засіданні протокольною ухвалою суду оголошено перерву до 06.12.2022 о 12:00 год.

Про оголошення в судовому засіданні перерви до 06.12.2022 о 10:30 год. присутні в судовому засіданні представник ПрАТ "Одеський м`ясокомбінат" та представник ТОВ "Атрікс А" повідомлені під розписку.

Про дату, час та місце проведення наступного судового засідання ТОВ "Агроторг Лтд" повідомлено шляхом направлення ухвали Південно-західного апеляційного господарського суду від 29.11.2022.

В судовому засіданні апеляційної інстанції, яке відбулось 06.12.2022, колегія суддів, визнавши наведені ТОВ "Агроторг Лтд" у додаткових поясненнях (вх.№636/22/Д5 від 15.07.2022) причини ненадання додаткових документів до суду першої інстанції такими, що об`єктивно не залежали від скаржника, протокольною ухвалою суду на підставі частини третьої статті 269 Господарського процесуального кодексу України прийняла надані ТОВ "Агроторг Лтд" додаткові докази, а саме: копію листа приватного нотаріуса Михайленка С.А. №15/01-16 від 08.07.2022 з копією інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 26.07.2018 за індексним номером 132297743.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, апеляційна інстанція встановила наступне.

Фактичні обставини справи

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, рішенням Господарського суду Одеської області від 31.07.2007 у справі №4/245-07-6280 задоволено позовні вимоги Закритого акціонерного товариства "Одеський м`ясокомбінат" (далі по тексту - ЗАТ "Одеський м`ясокомбінат") до Комунального підприємства "Районне бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості" та зобов`язано останнє зареєструвати право власності ЗАТ "Одеський м`ясокомбінат" на об`єкт нерухомого майна, а саме: м`ясомолочний комплекс, який розташований за адресою: Одеська область, смт.Любашівка, вул. Заводська, 20.

Право власності на м`ясомолочний комплекс, який розташований за адресою: Одеська область, смт. Любашівка, вул. Заводська, 20, було зареєстровано за ЗАТ "Одеський м`ясокомбінат", що підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно за №16796135 від 26.11.2007, а також інформацією з реєстру прав власності на нерухоме майно за №22087778 від 23.05.2014.

26.11.2007 між Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк" (банком, далі по тексту також - АТ "УкрСиббанк"), та ЗАТ "Одеський м`ясокомбінат" (позичальником) укладено кредитний договір №0, відповідно до умов якого:

-банк зобов`язується надати, а позичальник зобов`язується прийняти та повернути банку кредит у сумі ліміту кредиту, яка складає 1000000,00 грн. (пункт 1.1.);

-надання кредиту здійснюється у наступний термін: з 26.11.2007 по 26.11.2010. Позичальник у будь-якому випадку зобов`язується повернути кредит у повному обсязі в термін не пізніше 26.11.2010, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту, встановлений на підставі додаткової угоди сторін або до вказаного терміну (достроково) відповідно до умов розділу 11 цього договору у випадках, передбачених договором. Позичальник зобов`язується повернути основну суму кредиту та сплачувати плату за користування кредитом у вигляді процентів, комісій, а також сплатити штрафні санкції та здійснити інші грошові платежі згідно умов договору на рахунок банку, вказаний у договорі. Кредит вважається повернутим в момент зарахування грошової суми в повному обсязі на зазначений у договорі рахунок банку (пункт 1.2.);

-у забезпечення виконання зобов`язань позичальника за даним договором банком, серед іншого, прийнято в заставу об`єкт нерухомості, а саме: нежилі приміщення, розташовані за адресою: Одеська область, смт. Любашівка, вул. Заводська, 20 (пункт 2.1).

26.11.2007 між АТ "УкрСиббанк", як іпотекодержателем, та ЗАТ "Одеський м`ясокомбінат", як іпотекодавцем, укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Любашівського міського нотаріального округу Одеської області та зареєстрований в реєстрі за №2724, відповідно до умов якого:

-іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю наступне нерухоме майно: нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: Одеська область, смт. Любашівка, вул.Заводська, 20, та належить іпотекодавцю на праві власності на підставі рішення суду у справі №4/245-07-6280 та зареєстровано в Реєстрі прав власності на об`єкти нерухомого майна за реєстраційним номером №19995156 та записано в реєстраційну книгу за № 20, номер запису 86-86, номер витягу 16796135, і не має жодних договірних змін строків позовної давності щодо правочинів на підставі яких іпотекодавець набув право власності на предмет іпотеки (пункт 1.1.).

-ринкова вартість предмету іпотеки, згідно із звітом суб`єкта оціночної діяльності, становить 2035605,00 грн. (пункт 1.2.);

-іпотекодержатель має право на усі передбачені законодавством України права іпотекодержателя, а також вимагати від іпотекодавця дотримання прав іпотекодержателя, що надані останньому Законом України "Про іпотеку" (підпункт 2.1.1. пункту 2.1.);

-іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки у разі порушення іпотекодавцем будь-якого зобов`язання за цим договором або будь-якого зобов`язання, що забезпечено іпотекою за цим договором; у разі порушення провадження у справі про відновлення платоспроможності іпотекодавця або визнання його банкрутом; у разі ліквідації юридичної особи - іпотекодавця (пункт 4.1.);

-звернення стягнення здійснюється на підставі: рішення суду; виконавчого напису нотаріуса; позасудового врегулювання у відповідності до умов цього договору та Закону України "Про іпотеку"; з інших, передбачених законодавством України, підстав (пункт 4.2.);

-право визначення підстави та способу звернення стягнення належить іпотекодержателю (пункт 4.3.);

-звернення стягнення на предмет іпотеки з застосуванням позасудового врегулювання здійснюється відповідно до розділу 5 цього договору та відповідно до Закону України "Про іпотеку" (пункт 4.5);

-сторони досягли згоди про можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання (пункт 5.1. розділу 5 "Застереження про задоволення вимог іпотекодержателя");

-позасудове врегулювання здійснюється одним з наступних способів звернення стягнення на предмет іпотеки: передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання на підставі окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя у порядку, встановленому Законом України "Про іпотеку" (підпункт 5.2.1. пункту 5.2. розділу 5 "Застереження про задоволення вимог іпотекодержателя"); отримання іпотекодержателем права продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу від імені іпотекодавця на підставі окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя у порядку, встановленому Законом України "Про іпотеку" (підпункт 5.2.2. пункту 5.2.);

-позасудове врегулювання може бути застосовано сторонами в будь-який момент звернення стягнення на предмет іпотеки, але в будь-якому разі лише до моменту набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки (пункт 5.3.);

-цей договір підлягає нотаріальному посвідченню і діє з моменту такого посвідчення до повного виконання зобов`язань за договором, що обумовлюють основне зобов`язання (пункт 6.1.).

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за №126757694 від 07.06.2018 вбачається, що 26.03.2010 до реєстру заборон було внесено запис про накладення арешту на об`єкт іпотеки, який належав ЗАТ "Одеський м`ясокомбінат", згідно із постановою про накладення арешту від 05.03.2010, винесеною слідчим прокурором Чорноморської транспортної прокуратури Корсак М.В.

Як зазначив позивач у позовній заяві, що також не заперечується відповідачами у заявах по суті спору, 08.12.2011 між АТ "УкрСиббанк" та ПАТ "Дельта Банк" укладено договір купівлі-продажу прав за кредитами, відповідно до якого право вимоги за кредитним договором №0 від 26.11.2007 перейшло до ПАТ "Дельта Банк". Постановою Правління Національного банку України від 02.03.2015 №150 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до категорії неплатоспроможних", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 02.03.2015 прийнято рішення №51 про запровадження з 03.03.2015 тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 20.04.2018 затверджені умови продажу права вимоги за кредитним договором №0 від 26.11.2007.

З протоколу електронного аукціону №UA-EA-2018-04-27-000176-a вбачається, що переможцем електронних торгів, проведених 25.05.2018, з придбання активу (лоту), а саме: права вимоги за кредитним договором №0 від 26.11.2007, в забезпечення виконання зобов`язань за яким в іпотеку було передано нежитлові приміщення, розташовані за адресою: Одеська область, смт. Любашівка, вул. Заводська, 20, було визнано ТОВ "Атрікс А".

12.06.2018 між ПАТ "Дельта Банк" (продавцем) та ТОВ "Атрікс А" (покупцем) укладено договір купівлі-продажу майнових прав №624/К, за умовами якого:

-в порядку та на умовах, визначених цим договором, продавець передає у власність покупцеві, а покупець приймає у власність майнові права, які виникли та/або можуть виникнути у майбутньому та які включають: право вимоги до боржників, майнових поручителів та фінансових поручителів, які виникли за укладеними договорами та/або на інших підставах, наведених у додатку №1 до цього договору; право оскаржувати недійсність або припинення прав вимоги, а також припинення/ліквідацію будь-якого з боржників у судовому та позасудовому порядках; право звернення до державних органів, установ та організацій всіх форм власності в межах прав та повноважень власника прав вимоги та/або кредитора за правами вимоги, які передбачені законодавством та укладеними договорами, включаючи, але не обмежуючись боржників, органів нотаріату, правонаступників/спадкоємців боржників, тощо; право власності на права вимоги, а також інші права кредитора за правами вимоги, в тому числі ті, які виникнуть в майбутньому у разі скасування рішень про їх недійсність чи припинення або у разі скасування припинення/ліквідації боржника, на підставі цього договору; право набути у власність, гроші та/або майно на підставах, наведених у додатку №1 до цього договору або отримати грошові кошти/відшкодування за наслідками недійсності/нікчемності укладених договорів, тощо; інші права, що пов`язані або випливають із прав вимоги (далі - майнові права) (пункт 1.1.);

-за продаж майнових прав за цим договором покупець сплачує продавцю грошові кошти у розмірі 1401414,37 грн. Ціна договору сплачується покупцем продавцю у повному обсязі до моменту набуття чинності цим договором на підставі протоколу, складеного за результатами відкритих торгів (аукціону), переможцем яких став покупець (пункт 3.1.);

-цей договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими особами сторін (пункт 5.6.).

З додатку до договору купівлі-продажу майнових прав №624/К від 12.06.2018 вбачається, що ПАТ "Дельта Банк" було відступлено на користь ТОВ "Атрікс А" права вимоги виконання ЗАТ "Одеський м`ясокомбінат" зобов`язань за кредитним договором №0 від 26.11.2007, а також права вимоги за іпотечним договором від 26.11.2007 та договорами поруки, укладеними в забезпечення виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором.

12.06.2018 між ПАТ "Дельта Банк" (первісним іпотекодержателем) та ТОВ "Атрікс А" (новим іпотекодержателем) укладено договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором, умовами якого передбачено, що:

-на умовах цього договору, договору купівлі-продажу майнових прав № 624/К від 12.06.2018 та на підставі протоколу електронного аукціону № UA-ЕА-2018-04-27-000176-а від 25.05.2018 первісний іпотекодержатель передає (відступає) новому іпотекодержателю право вимоги за іпотечним договором від 26.11.2007 з усіма додатками та додатковими угодами, посвідченим приватним нотаріусом Любашівського районного нотаріального округу Одеської області Бобошко Н.Є. та зареєстрованим в реєстрі за № 2724 від 26.11.2007, укладеним між АТ "УкрСиббанк" та ЗАТ "Одеський м`ясокомбінат" в якості забезпечення виконання зобов`язань останнього за кредитним договором № 0 від 26.11.2007, право вимоги за яким перейшло до АТ "Дельта Банк" на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги, укладеного між АТ "УкрСиббанк" та АТ "Дельта Банк", посвідченого 19.12.2011 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г. та зареєстрованого в реєстрі за № 2956 (пункт 1.1.);

-моментом переходу прав вимоги за договором іпотеки від первісного іпотекодержателя до нового іпотекодержателя є момент підписання цього договору уповноваженими представниками сторін та його нотаріального посвідчення (пункт 2.1.).

Договір про відступлення права вимоги від 12.06.2018 посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Антоновою І.В. та зареєстрований в реєстрі за №592.

12.06.2018 ТОВ "Атрікс А" звернулось до ПАТ "Одеський м`ясокомбінат" із вимогою про усунення порушень, відповідно до якої відповідач просив сплатити заборгованість за кредитним договором №0 від 26.11.2007 у загальному розмірі 1693103,22 грн., а також пеню, штрафні санкції та комісію, які будуть нараховані ТОВ "Атрікс А". При цьому відповідачем, із посиланням на перехід до нього прав іпотекодержателя за договором іпотеки від 26.11.2007, було попереджено позивача, що у випадку невиконання останнім прийнятих на себе зобов`язань ТОВ "Атрікс А" будуть вжиті заходи з метою звернення стягнення на предмет іпотеки в порядку, передбаченому статтею 37 Закону України "Про іпотеку".

Вимога про усунення порушень від 12.06.2018 була направлена ТОВ "Атрікс А" на адресу ПАТ "Одеський м`ясокомбінат" та вручена останньому 16.06.2018, що підтверджується описом вкладення до цінного листа та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

26.07.2018 між ТОВ "Атрікс А" (продавцем) та ТОВ "Агроторг Лтд" (покупцем) укладено договір купівлі-продажу №1, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Михайленком С.А. та зареєстрований в реєстрі за №1362, відповідно до умов якого:

-в порядку та на умовах, визначених цим договором, продавець передає у власність покупцеві, а покупець приймає у власність 1/2 частку, що складає одну другу ідеальну частку права власності на м`ясомолочний комплекс, що розташований за адресою: Одеська область, Любашівський район, смт. Любашівка, вулиця Заводська, будинок №20 (двадцять), загальною площею 5794,9 кв.м., та сплачує за неї ціну, визначену в цьому договорі (пункт 1.1.);

-вартість нерухомості відповідно до висновку про вартість майна, виданого ТОВ "Асоціація незалежних експертів України" 25.07.2018, становить 1999985,00 грн., відповідно, вартість 1/2 частки відчужуваної нерухомості становить 999992,50 грн.; ціна договору становить 999992,50 грн.; договірна ціна сплачується покупцем продавцю в національній валюті України - гривні протягом 1 (одного) року, а саме, в строк до 25.07.2019, шляхом безготівкового перерахування на поточний рахунок продавця, реквізити якого вказані в пункті 5 цього договору (пункти 2.1. - 2.3).

26.07.2018 між ТОВ "Атрікс А" (продавцем) та ТОВ "Агроторг Лтд" (покупцем) укладено договір купівлі-продажу №2, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Михайленком С.А. та зареєстрований в реєстрі за №1363, за умовами якого:

-в порядку та на умовах, визначених цим договором, продавець передає у власність покупцеві, а покупець приймає у власність 1/2 частку, що складає одну другу ідеальну частку права власності на м`ясомолочний комплекс, що розташований за адресою: Одеська область, Любашівський район, смт. Любашівка, вулиця Заводська, будинок №20 (двадцять), загальною площею 5794,9 кв.м., та сплачує за неї ціну, визначену в цьому договорі (пункт 1.1.);

-вартість нерухомості відповідно до висновку про вартість майна, виданого ТОВ "Асоціація незалежних експертів України" 25.07.2018, становить 1999985,00 грн., відповідно, вартість 1/ частки відчужуваної нерухомості становить 999992,50 грн.; ціна договору становить 999992,50 грн.; договірна ціна сплачується покупцем продавцю в національній валюті України - гривні протягом 1 (одного) року, а саме, в строк до 25.07.2019, шляхом безготівкового перерахування на поточний рахунок продавця, реквізити якого вказані в пункті 5 цього договору (пункти 2.1. - 2.3.).

У преамбулах договорів купівлі-продажу №1 від 26.07.2018 та №2 від 26.07.2018 зазначено, що ТОВ "Атрікс А" виступає іпотекодержателем за договором іпотеки від 26.11.2007, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом продажу предмета іпотеки від свого імені.

Ринкова вартість м`ясомолочного комплексу, що розташований за адресою: Одеська область, Любашівський район, смт. Любашівка, вулиця Заводська, будинок №20, була визначена ТОВ "Асоціація незалежних експертів України", що підтверджується наявним в матеріалах справи висновком про вартість майна від 25.07.2018.

З наявних в матеріалах справи Інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вбачається, що:

-станом на 25.07.2018 в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухмого майна був наявний запис про накладення арешту на об`єкт іпотеки, який належав ПАТ "Одеський м`ясокомбінат", згідно із постановою про накладення арешту від 05.03.2010, винесеною слідчим прокурором Чорноморської транспортної прокуратури Корсак М.В. (Інформаційна довідка №132050960 від 25.07.2018);

-станом на 26.07.2018 в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухмого майна були відсутні зареєстровані заборони відчуження об`єктів нерухомого майна (Інформаційна довідка №132297743 від 26.07.2018);

-26.07.2018 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про проведення державної реєстрації права власності на м`ясомолочний комплекс за ТОВ "Агроторг Лтд" на підставі договорів купівлі-продажу №1 та №2 від 26.07.2018 (Інформаційна довідка №133304140 від 06.08.2018).

01.08.2018 між Державною судноплавною компанією "Чорноморське морське пароплавство", як орендодавцем, та ТОВ "Агроторг Лтд", як орендарем, укладено договір оренди обладнання, за умовами якого орендарю було передано у користування обладнання молочного цеху, яке розташоване за адресою: Одеська область, Любашівський район, смт.Любашівка, вулиця Заводська, буд. 20.

01.08.2018 між Державною судноплавною компанією "Чорноморське морське пароплавство", як поклажодавцем, та ТОВ "Агроторг Лтд", як зберігачем, укладено договір відповідального зберігання, відповідно до умов якого зберігачем були прийняті на себе зобов`язання щодо відповідального безоплатного зберігання обладнання м`ясного цеху, яке розташоване за адресою: Одеська область, Любашівський район, смт. Любашівка, вулиця Заводська, буд. 20.

02.08.2018 між Любашівською селищною радою (орендодавцем) та ТОВ "Агроторг Лтд" (орендарем) укладено додаткову угоду №1 до договору оренди землі №33 від 21.07.2017, згідно із якою орендар за договором оренди був змінений з ПАТ "Одеський м`ясокомбінат" на ТОВ "Агроторг Лтд" у зв`язку з переходом права власності на м`ясомолочний комплекс до відповідача.

02.08.2018 між Любашівською селищною радою (орендодавцем) та ТОВ "Агроторг Лтд" (орендарем) укладено додаткову угоду №2 до договору оренди землі №34 від 21.07.2017, відповідно до якої орендар за договором оренди був змінений з ПАТ "Одеський м`ясокомбінат" на ТОВ "Агроторг Лтд" у зв`язку з переходом права власності на м`ясомолочний комплекс до відповідача.

17.08.2018 між ТОВ "Агроторг Лтд", як замовником, та ТОВ "Тріан Буд", як підрядником, укладено договір №17/08/2018, за умовами якого підрядником були прийняті на себе зобов`язання щодо виконання робіт на об`єкті замовника, який розташований за адресою: Одеська область, Любашівський район, смт. Любашівка, вулиця Заводська, будинок №20.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що ТОВ "Агроторг Лтд" було укладено низку різних господарських договорів, таких як: договори поставки, виконання робіт, постачання природного газу для споживача, що не є побутовим, підряду, про надання послуг.

16.10.2018 Любашівським районним бюро технічної інвентаризації на замовлення ТОВ "Агроторг Лтд" виготовлено технічний паспорт на м`ясомолочний комплекс, що розташований за адресою: Одеська область, Любашівський район, смт. Любашівка, вулиця Заводська, будинок №20.

09.11.2018 Головним управлінням Держпродспоживслужби в Одеській області було видано ТОВ "Агроторг Лтд" експлуатаційний дозвіл на виробництво молочних продуктів.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 11.12.2018 закрито провадження у справі №916/4634/14 за позовом ПАТ "Дельта Банк" до ЗАТ "Одеський м`ясокомбінат" про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на предмет іпотеки, а саме: нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: Одеська область, смт. Любашівка, вул. Заводська, буд. 20.

12.12.2018 Фондом державного майна України прийнято наказ №1566, згідно із яким анульовано сертифікат оціночної діяльності №17/18 від 15.01.2018, виданий ТОВ "Асоціація незалежних експертів України".

16.04.2019 між ТОВ "Агроторг Лтд", як позичальником, та ТОВ "Атрікс А", як позикодавцем, укладено договір про надання поворотної фінансової допомоги №16/04/19-А, відповідно до пунктів 1.1., 2.1. якого позикодавець надає позичальнику поворотну фінансову допомогу, а позичальник зобов`язується її повернути у порядку та на умовах, передбачених даним договором. Розмір поворотної фінансової допомоги складає 100000,00грн.

16.04.2019 між ТОВ "Агроторг Лтд", як іпотекодавцем, та ТОВ "Атрікс А", як іпотекодержателем, укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Михайленком С.А. та зареєстрований в реєстрі за №647, відповідно до пунктів 1.1., 2.1., 3.1. якого для забезпечення повного і своєчасного виконання іпотекодавцем основного зобов`язання останній передає в іпотеку нерухоме майно. Іпотека за цим договором забезпечує вимоги іпотекодержателя щодо виконання ТОВ "Агроторг Лтд" зобов`язань за договором про надання поворотної фінансової допомоги №16/04/19-А від 16.04.2019. В іпотеку передається м`ясомолочний комплекс, що знаходиться за адресою: Одеська область, смт. Любашівка, вул. Заводська, буд. 20.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.09.2019 у справі №910/6517/19, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 29.01.2020 та постановою Верховного Суду від 28.04.2020, відмовлено у задоволенні позовних вимог ПрАТ "Одеський м`ясокомбінат" до ПАТ "Дельта Банк", ТОВ "Атрікс А" про визнання недійсними договору купівлі-продажу майнових прав № 624/К від 12.06.2018 та договору відступлення права вимоги за іпотечним договором від 12.06.2018, укладених між відповідачами.

З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за №266608281 від 20.07.2021 вбачається, що право власності на м`ясомолочний комплекс, який розташований за адресою: Одеська область, смт. Любашівка, вул. Заводська, 20, зареєстровано за ТОВ "Агроторг Лтд". При цьому до реєстру також внесено запис про державну реєстрацію іпотеки на вказаний об`єкт нерухомого майна на підставі іпотечного договору від 16.04.2019, укладеного між ТОВ "Атрікс А" та ТОВ "Агроторг Лтд".

Позивач, мотивуючи незаконність відчуження об`єкта нерухомого майна - м`ясомолочного комплексу за адресою: Одеська обл., Любашівський р-н, смт. Любашівка, вул. Заводська, буд. 20, послався на те, що відчуження відбулося:

за істотно заниженою ціною;

за відсутності окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя, необхідність укладення якого передбачена умовами договору іпотеки;

без відповідного письмового повідомлення ПрАТ "Одеський м`ясокомбінат" про намір продати предмет іпотеки;

за наявності чинної заборони на його відчуження, зареєстрованої у встановленому законом порядку на підставі постанови про накладення арешту, винесеної прокурором Чорноморської транспортної прокуратури.

Позиція суду апеляційної інстанції

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відсутність укладеного між ПрАТ "Одеський м`ясокомбінат" та ТОВ "Атрікс А" окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя, наявність якого була обов`язковою для відчуження предмета іпотеки, та проведення державної реєстрації права власності за ТОВ "Агроторг Лтд" на м`ясомолочний комплекс за наявності зареєстрованого обтяження речових прав на вказане нерухоме майно зумовлюють існування правових підстав для визнання недійсними укладених між відповідачами договорів купівлі-продажу №1 та №2 від 26.07.2018, при цьому, враховуючи вибуття спірного нерухомого майна з володіння позивача поза його волею, місцевий господарський суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовної вимоги про витребування зазначеного майна з володіння ТОВ "Агроторг Лтд" на користь ПрАТ "Одеський м`ясокомбінат". З огляду на викладене, а також беручи до уваги те, що обтяження спірного майна іпотекою за укладеним між відповідачами договором від 16.04.2019 порушує право власності позивача на це нерухоме майно, суд першої інстанції задовольнив позовну вимогу про визнання даного договору іпотеки недійсним.

При цьому місцевим господарським судом відхилено доводи ПрАТ "Одеський м`ясокомбінат" про ненаправлення на його адресу повідомлення про намір продати об`єкт іпотеки, оскільки доводи позивача у названій частині спростовуються наявною в матеріалах справи вимогою про усунення порушень від 12.06.2018 та доказами її отримання позивачем.

Також судом першої інстанції відхилено доводи ПрАТ "Одеський м`ясокомбінат" про продаж ТОВ "Атрікс А" предмета іпотеки за заниженою ціною, оскільки згідно із статтею 38 Закону України "Про іпотеку" відсутність згоди між іпотекодавцем і іпотекодержателем щодо ціни продажу предмета іпотеки є підставою для відшкодування іпотекодавцю збитків. Таким чином, як вказав Господарський суд Одеської області, наявність порушення з боку іпотекодержателя вимог статті 38 Закону України "Про іпотеку" не може бути достатньою та самостійною підставою для визнання договору купівлі-продажу недійсним.

Відповідно до частини першої статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Виходячи із вказаної норми процесуального закону, Південно-західний апеляційний господарський суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги стосовно висновків суду першої інстанції про незаконність відчуження об`єкта нерухомого майна з підстав відсутності укладеного між ПрАТ "Одеський м`ясокомбінат" та ТОВ "Атрікс А" окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя, наявність якого була обов`язковою для відчуження предмета іпотеки, та проведення державної реєстрації права власності за ТОВ "Агроторг Лтд" на м`ясомолочний комплекс за наявності зареєстрованого обтяження речових прав на вказане нерухоме майно.

Відповідно до частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є, зокрема, договори та інші правочини.

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори) (частини перша, друга статті 202 Цивільного кодексу України).

У статті 204 Цивільного кодексу України передбачено презумпцію правомірності правочину, відповідно до якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Ця презумпція діє доки не буде спростована, зокрема на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

Відповідно до положень статті 16 Цивільного кодексу України визнання правочину недійсним є одним із передбачених законом способів захисту цивільних прав та інтересів, а загальні вимоги щодо недійсності правочину передбачено статтею 215 Цивільного кодексу України.

Згідно з частинами першою, третьою статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Отже, виходячи із змісту статті 215 Цивільного кодексу України, вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненим правочином.

Статтею 203 Цивільного кодексу України встановлено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, а саме:

зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам (частина перша);

особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності (частина друга);

волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (частина третя);

правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (частина четверта);

правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним (частина п`ята);

правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей (частина шоста).

Відповідно до статті 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин. Відповідність чи невідповідність правочину вимогам закону має оцінюватися господарським судом стосовно законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

З огляду на те, що ПрАТ "Одеський м`ясокомбінат" обґрунтовує позовні вимоги в частині визнання договорів купівлі-продажу №1 та №2 від 26.07.2018 недійсними порушенням з боку ТОВ "Атрікс А" законодавства про іпотеку та умов договору іпотеки від 26.11.2007, господарський суд апеляційної інстанції зазначає таке.

Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

За змістом статті 572, частини першої статті 575 Цивільного кодексу України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, а також в інших випадках, встановлених законом, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

В силу положень статті 1 Закону України "Про іпотеку" від 05.06.2003 №898-IV (з наступними змінами і доповненнями) іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

У разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, а також в інших випадках, встановлених законом, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави (частина перша статті 589 Цивільного кодексу України).

Згідно із частинами першою, третьою статті 33 Закону України "Про іпотеку" (в редакції, чинній на дату укладання договору іпотеки від 26.11.2007) у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

В редакції, чинній на дату укладання договорів купівлі-продажу №1 та №2 від 26.07.2018, частини перша і третя статті 33 Закону України "Про іпотеку" передбачали, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до статті 36 Закону України "Про іпотеку" (в редакції чинній на дату укладання договору іпотеки від 26.11.2007р.) сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, який підлягає нотаріальному посвідченню і може бути укладений в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону. Після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання боржником основного зобовязання є недійсними.

На дату укладання договорів купівлі-продажу №1 та №2 від 26.07.2018 стаття 36 Закону України "Про іпотеку" передбачала, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону. Після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання боржником основного зобов`язання є недійсними.

Згідно із частинами п`ятою, десятою статті 38 Закону України "Про іпотеку" (в редакції, чинній на дату укладання договорів купівлі-продажу №1 та №2 від 26.07.2018) дії щодо продажу предмета іпотеки та укладання договору купівлі-продажу здійснюються іпотекодержателем від свого імені, на підставі іпотечного договору, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки, без необхідності отримання для цього будь-якого окремого уповноваження іпотекодавця. Договір купівлі-продажу предмета іпотеки, укладений відповідно до цієї статті, є правовою підставою для реєстрації права власності покупця на нерухоме майно, що було предметом іпотеки.

Отже, як на момент укладення договору іпотеки від 26.11.2007, іпотекодержателем за яким виступає ТОВ "Атрікс А", так і на момент укладення договорів купівлі-продажу №1, 2 від 26.07.2018, положеннями чинного законодавства була передбачена можливість задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки шляхом позасудового задоволення своїх вимог.

При цьому позасудове задоволення вимог іпотекодержателя має здійснюватись у відповідності до застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що може міститися у договорі іпотеки, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя.

Колегія суддів, дослідивши договір іпотеки від 26.11.2007, встановила, що його умовами передбачено можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання (пункти 4.2., 4.5., 5.1. договору).

У пункті 5.2. договору іпотеки від 26.11.2007 сторони домовились, що позасудове врегулювання здійснюється одним з наступних способів звернення стягнення на предмет іпотеки:

-передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання на підставі окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя у порядку, встановленому Законом України "Про іпотеку" (підпункт 5.2.1. пункту 5.2.);

-отримання іпотекодержателем права продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу від імені іпотекодавця на підставі окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя у порядку, встановленому Законом України "Про іпотеку" (підпункт 5.2.2. пункту 5.2.).

Частина перша статті 626 Цивільного кодексу України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 6 цього кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 Цивільного кодексу України).

Статтею 628 Цивільного кодексу України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Враховуючи умови договору іпотеки від 26.11.2007, АТ "УкрСиббанк" (первісним іпотекодержателем), права якого перейшли до ТОВ "Атрікс А", та ПрАТ "Одеський м`ясокомбінат" було погоджено можливість позасудового задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття останнім права власності на предмет іпотеки або шляхом продажу предмета іпотеки від імені іпотекодавця. При цьому право на позасудове задоволення вимог іпотекодержателя згідно із умовами договору іпотеки від 26.11.2007 підлягає реалізації виключно шляхом укладення окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя, про що сторонами було чітко зазначено у пункті 5.2. договору іпотеки.

Таким чином, у даному випадку сторони за договором іпотеки погодили можливість отримання іпотекодержателем права продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу від імені іпотекодавця на підставі окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя та у порядку, встановленому Законом України "Про іпотеку". Проте докази укладення такого договору про задоволення вимог іпотекодержателя у матеріалах справи відсутні.

З огляду на викладене вище, Південно-західний апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду попередньої інстанції про укладення між ТОВ "Атрікс А" та ТОВ "Агроторг Лтд" договорів купівлі-продажу №1 та 2 від 26.07.2018 із порушенням умов договору іпотеки від 26.11.2007 та приписів статей 33, 36 Закону України "Про іпотеку", а саме, за відсутності укладеного між ПрАТ "Одеський м 'ясокомбінат" та ТОВ "Атрікс А" окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя, що є підставою відповідно до частини першої статті 203, статті 215 Цивільного кодексу України для визнання договорів купівлі-продажу №1 та 2 від 26.07.2018 недійсними.

Щодо укладення договорів купівлі-продажу №1 та 2 від 26.07.2018 за наявності чинної заборони на відчуження об`єкта нерухомого майна - м`ясомолочного комплексу за адресою: Одеська обл., Любашівський р-н, смт. Любашівка, вул. Заводська, буд. 20, колегія суддів зазначає таке.

Приписами пункту 6 частини першої, частини другої статті 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (в редакції, чинній на дату посвідчення приватним нотаріусом договорів купівлі-продажу №1, 2 від 26.07.2018) передбачено, що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно. За наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав. Рішення про відмову в державній реєстрації прав повинно містити вичерпний перелік обставин, що стали підставою для його прийняття.

При цьому під обтяженням слід розуміти заборону розпоряджатися та/або користуватися нерухомим майном, встановлену законом, актами уповноважених на це органів державної влади, їх посадових осіб або таку, що виникла на підставі договору (пункт 5 частини першої статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (в редакції, чинній на дату посвідчення приватним нотаріусом договорів купівлі-продажу №1, 2 від 26.07.2018).

У частині четвертій статті 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (в редакції, чинній на дату посвідчення приватним нотаріусом договорів купівлі-продажу №1, 2 від 26.07.2018) визначено, що відмова в державній реєстрації прав з підстави, зазначеної у пункті 6 частини першої цієї статті, не застосовується у разі: 1) державної реєстрації речових прав на нерухоме майно на підставі рішення суду щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно; 2) державної реєстрації права власності на нерухоме майно з відкриттям розділу в Державному реєстрі прав та перенесенням щодо такого права власності обтяження, державну реєстрацію якого проведено у спеціальному розділі Державного реєстру прав, чи в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, що є невід`ємною архівною складовою частиною Державного реєстру прав; 3) державної реєстрації права власності на нерухоме майно, що набувається у результаті його примусової реалізації відповідно до закону; 4) державної реєстрації інших обтяжень речових прав на нерухоме майно; 5) державної реєстрації речових прав на нерухоме майно за наявності згоди іпотекодержателя або контролюючого органу на відчуження або передачу на іншому речовому праві такого майна - у разі якщо обтяженням є заборона відчуження нерухомого майна, що виникла на підставі договору, або податкова застава; 6) державної реєстрації права власності на нерухоме майно на підставі свідоцтва про право на спадщину.

Господарський суд Одеської області, задовольняючи позовну вимогу про визнання недійсними договорів купівлі-продажу №1 та 2 від 26.07.2018 з підстави проведення державної реєстрації права власності за ТОВ "Агроторг Лтд" на м`ясомолочний комплекс, що знаходиться за адресою: Одеська область, Любашівський район, смт. Любашівка, вул. Заводська, буд. 20, із порушенням вимог статті 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", виходив із встановлених обставин про те, що на момент проведення державної реєстрації права власності на м`ясомолочний комплекс в реєстрі був наявний запис про накладення арешту на предмет іпотеки згідно із постановою про накладення арешту від 05.03.2010, винесеною слідчим прокурором Чорноморської транспортної прокуратури Корсак М.В., що є підставою для відмови у державній реєстрації прав.

Наведені обставини суд першої інстанції встановив, виходячи із дослідженої ним Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за №132050960, сформованої приватним нотаріусом Михайленком С.А. станом на 25.07.2018.

Однак такі обставини не підтвердились під час апеляційного перегляду справи, оскільки згідно із Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №132297743 від 26.07.2018, станом на 26.07.2018, тобто станом на дату укладення договорів купівлі-продажу №1 та 2 від 26.07.2018 і проведення державної реєстрації права власності за ТОВ "Агроторг Лтд" на м`ясомолочний комплекс, в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна були відсутні зареєстровані заборони відчуження об`єктів нерухомого майна.

Водночас встановлена апеляційним судом наведена вище обставина щодо проведення державної реєстрації за відсутності зареєстрованих заборон відчуження спірного нерухомого майна не впливає на висновок про наявність правових підстав для визнання недійсними договорів купівлі-продажу №1 та №2 від 26.07.2018, укладених між відповідачами, з підстави відсутності укладеного між ПрАТ "Одеський м`ясокомбінат" та ТОВ "Атрікс А" окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя, наявність якого була обов`язковою для відчуження предмета іпотеки.

Позовна вимога про витребування з володіння ТОВ "Агроторг Лтд" на користь ПрАТ "Одеський м`ясокомбінат" спірного об`єкта нерухомого майна також підлягає задоволенню, з огляду на таке.

16.01.2020 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству" від 05.12.2019 №340-IX, яким, зокрема, статтю 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" було викладено у новій редакції.

Так, відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини третьої статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (у редакції, чинній із 16.01.2020) відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Відповідно до частини четвертої статті 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (статті 319, 321 Цивільного кодексу України).

Статтею 330 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

Згідно із статтею 387 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до частин першої, третьої статті 388 Цивільного кодексу України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

За приписами пункту 9 частини першої статті 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14.11.2018 у справі №183/1617/16 дійшла висновку, що метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно (принцип реєстраційного підтвердження володіння нерухомістю). У разі задоволення позовної вимоги про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння суд витребує таке майно на користь позивача, а не зобов`язує відповідача повернути це майно власникові. Таке рішення суду є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за відповідачем. Задоволення вимоги про витребування нерухомого майна з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності, відповідає речово-правовому характеру віндикаційного позову та призводить до ефективного захисту прав власника. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними.

З огляду на наведене правове обґрунтування, а також враховуючи, що судове рішення про витребування майна від особи, за якою воно зареєстровано в державному реєстрі речових прав, є підставою для проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно за його власником (принцип реєстраційного підтвердження володіння нерухомістю), керуючись вимогами статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", за умовами якої ухвалення судом рішення про визнання недійсними документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, допускається виключно з одночасним визнанням рішенням речових прав, враховуючи вибуття м`ясомолочного комплексу із володіння ПрАТ "Одеський м`ясокомбінат" не з його волі, господарський суд попередньої інстанції дійшов правильного та обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для витребування з володіння ТОВ "Агроторг Лтд" на користь позивача м`ясомолочного комплексу, що знаходиться за адресою: Одеська область, Любашівський район, смт. Любашівка, вул. Заводська, буд. 20.

Враховуючи задоволення заявлених ПрАТ "Одеський м`ясокомбінат" позовних вимог про визнання недійсними договорів купівлі-продажу №1 та №2 від 26.07.2018 і витребування з володіння ТОВ "Агроторг Лтд" на користь позивача м`ясомолочного комплексу, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду попередньої інстанції про наявність правових підстав для задоволення вимоги про визнання недійсним договору іпотеки від 16.04.2019, укладеним між ТОВ "Агроторг Лтд" та ТОВ "Атрікс А".

Висновки суду апеляційної інстанції.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника, суд апеляційної керується висновком Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі апеляційний суд дійшов висновку, що скаржнику було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції, викладених у оскаржуваному рішенні.

В силу приписів статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи скаржника не спростовують висновків Господарського суду Одеської області про задоволення позовних вимог, у зв`язку з чим підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення колегія суддів не вбачає, а в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Розподіл судових витрат.

У зв`язку з відмовою у задоволенні апеляційної скарги відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору за її подання та розгляд не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 276, 281 - 284 ГПК України,

Південно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроторг Лтд" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Одеської області від 19.01.2022 у справі №916/2209/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у випадках і строки, передбачені ст.ст.287, 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 08.12.2022.

Головуючий суддя Л.В. Поліщук

Суддя К.В. Богатир

Суддя О.Ю. Аленін