ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А

06.12.2022р. Справа №905/647/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївська електропостачальна компанія", м.Миколаїв

до відповідача Маріупольського міжрайонного відділу управління поліції охорони в Донецькй області, м.Маріуполь

про стягнення заборгованості в сумі 482882,55 грн.

Суддя Левшина Г.В.

при секретарі судового засідання Бутенко П.Є.

Представники сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

В засіданні суду брали участь:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Миколаївська електропостачальна компанія", м.Миколаїв, позивач, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Маріупольського міжрайонного відділу управління поліції охорони в Донецькй області, м.Маріуполь, про стягнення заборгованості в сумі 482882,55 грн.

Ухвалою суду від 15.08.2022р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/647/22; вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; підготовче судове засідання призначено на 06.09.2022 об 11:40 год., яке відбудеться у приміщенні господарського суду Донецької області (четвертий поверх, зал судових засідань №407); визначено відповідачу надати відповідно до ст.165 ГПК України відзив на позовну заяву і всі письмові докази (які можливо доставити до суду), протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі; одночасно надіслати позивачу копію відзиву та доданих до нього документів, докази такого направлення надати суду до початку судового засідання; явку у підготовче засідання учасників справи визнано не обов`язковою.

У підготовче судове засідання 06.09.2022р. з`явився представник позивача (приймав участь в режимі відеоконференції), надав пояснення по суті спору. Відповідач в засідання суду не з`явився, відзиву на позов не надав.

Згідно з ухвалою від 06.09.2022р. відкладено підготовче засідання на 03.10.2022р. об 11.15 год., запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

16.09.2022р. позивачем суду надане клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з погашенням відповідачем заборгованості та клопотання про повернення з державного бюджету України сплаченого судового збору.

26.09.2022р. Маріупольським міжрайонним відділом управління поліції охорони в Донецькій області, м.Маріуполь суду надано відзив на позовну заяву, за змістом якого відповідач проти позовних вимог заперечує, посилаючись на відсутність у позивача порушеного права на отримання заборгованості на момент звернення до суду з позовом. Одночасно, відповідач стверджує про належне виконання ним своїх зобов`язань перед позивачем під час розгляду справи після отримання від останнього платіжних документів.

Згідно з ухвалою від 03.10.2022р. відкладено підготовче засідання на 31.10.2022р. о 13.00 год., запропоновано позивачу надати відповідно до ст.166 ГПК України відповідь на відзив на позовну заяву в строк до 17.10.2022р.; відповідачу надати заперечення на відповідь на відзив (у разі їх наявності) в строк до 21.10.2022р.

13.10.2022р. позивачем суду надано відповідь на відзив, згідно якого повідомлено суд про направлення в період з березня по червень 2022р. документів на виконання умов договору на електронну адресу відповідача , яка зазначена в реквізитах відповідача в договорі. Вказане, за твердженням позивача, зумовлено дією воєнного стану в Україні, бойовими діями, наслідком яких стала тимчасова окупація м.Маріуполь та, відповідно, неможливість доставки вказаних документів у паперовій формі.

24.10.2022р. від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив.

26.10.2022р. позивачем направлено суду письмові пояснення, зміст яких є тотожнім змісту відповіді на відзив.

31.10.2022р. судом закрите підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 06.12.2022р. о 12.30 год.

В судове засідання 06.12.2022р. сторони не з`явилися.

Розглянувши матеріали справи, господарський суд встановив:

26.01.2022р. між ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія» та Маріупольським міжрайонним відділом управління поліції охорони в Донецькій області був підписаний договір №100/209 про постачання електричної енергії споживачу.

Згідно з умовами даного договору позивач (постачальник) продає електричну енергію за кодом ДК 021:2015-09310000-5 відповідачу (споживачу) для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії, здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Відповідно до п.2.2 договору загальний обсяг постачання 525370 кВт/год. Обсяги закупівлі електричної енергії можуть бути зменшені в залежності від реального фінансування видатків споживача.

За умовами розділу 3 договору датою постачання електричної енергії відповідачу є дата, зазначена в заяві-приєднанні, що є невід?ємною частиною договору і діє до 31.12.2022р. Місце поставки електричної енергії зазначені в додатку №3.

Загальна вартість договору становить 2295866,90 грн., всього з ПДВ 2755040,28 грн. (п.5.1 договору).

Відповідно до п.5.4 договору ціна електричної енергії має зазначатися постачальником. У актах приймання-передачі електричної енергії про оплату, у тому числі й у разі її зміни.

Розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць (п.5.5 договору).

Згідно п.5.6 договору приймання-передача електричної енергії, поставленої позивачем та прийнятої відповідачем у звітному місяці, оформлюється шляхом підписання уповноваженими особами сторін щомісячних актів приймання-передачі електричної енергії та відповідно до даних комерційного обліку споживача.

Розрахунки споживача за цим договором здійснюються за фактично спожитий обсяг електричної енергії на підставі актів. Оплата акта постачальника за цим договором має бути здійснена відповідачем у строк 5 банківських днів з моменту його підписання, а у разі затримки фінансування споживача - протягом 5 банківських днів з моменту надходження фінансування. Всі платіжні документи, що виставляються постачальником споживачу, мають містити чітку інформацію про суму платежу, порядок та строки оплати, що погоджені сторонами цього договору, а також інформацію щодо адреси, телефонів, офіційних веб-сайтів для отримання інформації про порядок подання звернень, скарг та претензій щодо якості постачання електричної енергії та надання повідомлень про загрозу електробезпеки (п.5.7 договору).

За приписом п.5.10 договору споживач здійснює плату за послугу з розподілу електричної енергії АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» через постачальника. Споживач здійснює оплату за послугу з розподілу (передачі) електричної енергії через позивача, із зазначенням обраного способу оплати в комерційній пропозиції.

Порядок звіряння фактичного обсягу спожитої електричної енергії на певну дату чи протягом відповідного періоду визначається відповідно до комерційної пропозиції, обраної споживачем (п.5.12).

В п.5.13 договору сторонами узгоджено умови, які має містити комерційна пропозиція, що є додатком №2 до договору.

Згідно п.13.1 договору цей договір набирає чинності з моменту підписання і діє до 31.12.2022р., а в частині фінансових зобов?язань - до повного їх виконання сторонами.

Відповідно до п.13.5 договору усі повідомлення за цим договором вважаються зробленими належним чином, якщо вони здійснені в письмовій формі та надіслані рекомендованим листом, вручені кур?єром або особисто за зазначеними в цьому договорі адресами сторін.

Додатками до договору є заява-приєднання до договору (додаток №1, комерційна пропозиція (додаток №2) та перелік ЄІС -кодів точок комерційного обліку споживача (додаток №3).

Договір підписаний повноважними представниками сторін без зауважень та скріплений печатками

Згідно наданої до справи заявки-приєднання визначено найменування оператора, з яким необхідно мати укладений договір про надання послуг з розподілу електричної енергії - АТ «ДТЕК Донецькі електромережі», ЄІС-код як суб?єкта ринку електричної енергії, присвоєний відповідним системним оператором - 62 Х939, початок постачання - з 28.01.2022р.

У комерційній пропозиції визначено спосіб оплати - оплата здійснюється протягом 5 банківських днів з дати підписання належним чином оформлених актів при наявності фінансового ресурсу. Термін надання рахунку за спожиту електричну енергію протягом 5 календарних днів після завершення розрахункового періоду. Термін надання акту за спожиту електричну енергію та строк його оплати: не пізніше 5 числа наступного за звітним місяцем постачальником складається акт приймання-передачі електричної енергії та надається споживачу. Споживач зобов?язаний розглянути та підписати вказаний акт у строк, що не перевищує 5 робочих днів або дати мотивовану відмову від підписання такого акту, у цей же строк.

У додатку №3 до договору сторонами узгоджено перелік ЄІС-кодів точок комерційного обліку споживача у містах Краматорськ, Дружківка, Слов?янськ, Лиман, Покровськ, Селідове, Бахмут, Костянтинівка, Торецьк та Маріуполь.

Додатковою угодою №1 від 28.01.2022р. до договору внесено зміни щодо ціни електричної енергії та загального обсягу постачання.

Як вказує позивач, ним в період з лютого по травень 2022р. відповідачу було поставлено електричну енергію на суму 482882,55 грн. (до вартості також включено послуги з розподілу електроенергії).

В підтвердження даних обставин позивач посилається на надані до справи акти про прийняття-передавання товарної продукції від 28.02.2022р., 31.03.2022р., 30.04.2022р., 31.05.2022р.

Також, за твердження позивача, ним було виставлено відповідачу рахунки №10020921 від 10.03.2022р. на суму 192493,63 грн., 10020931 від 11.04.2022р. на суму 127975,00 грн., №10020941 від 09.05.2022р. на суму 99838,22 грн., №10020951 від 07.06.2022р. на суму 62575,70 грн.

У зв?язку з невиконанням відповідачем своїх зобов?язань по сплаті вартості електричної енергії, позивач звернувся до суду з позовом з вимогою про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 482882,55 грн. (направлено на адресу суду 04.08.2022р. поштою).

Відповідач позов не визнав, посилаючись на відсутність порушення з його боку зобов?язань перед позивачем.

Зокрема, за твердженням відповідача, у зв?язку з неотриманням ним від позивача актів приймання-передачі, строк виконання зобов?язань на момент звернення позивача з позовом до суду не настав, внаслідок чого відсутнє відповідне прострочення виконання зобов?язання.

Водночас, після погодження відповідачем 01.09.2022р. розрахункових документів, підписання акту звірки взаємних розрахунків станом на 30.06.2022р., відповідач платіжними документами 08 та 12.09.2022р. повністю сплатив позивачу вартість отриманої електроенергії.

При цьому, на наданих відповідачем до матеріалів справи актах про прийняття-передання товарної продукції міститься підпис представника відповідача із зазначенням «Акт підписано з урахуванням акту звірки від 01.09.2022р.».

Виходячи з принципу повного, всебічного та об`єктивного розгляду всіх обставин справи, суд не приймає до уваги заперечення відповідача, враховуючи наступне:

Відповідно до ст.4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно із ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За приписом ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтями 16 Цивільного кодексу України, ст.20 Господарського кодексу України встановлені способи захисту цивільних прав та інтересів. Зокрема, права та законні інтереси захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб`єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб`єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб`єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов`язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом.

Відповідно до ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Аналогічний припис містить ч.2 ст.20 Господарського кодексу України про те, що права суб`єктів господарювання захищаються, зокрема, іншими способами, передбаченими законом.

Таким чином, законодавець визначив, що цивільне право або охоронюваний законом інтерес можуть бути захищені судом не будь-яким способом, а тільки тим, що передбачений договором чи законом.

При цьому, порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Право на позов (початок перебігу строку позовної давності) за приписом ст.261 Цивільного кодексу України починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Як було зазначено судом вище, позивачем заявлені вимоги про спонукання відповідача виконати свої зобов`язання за договором №100/209 від 26.01.2022р., зокрема, сплатити вартість отриманої протягом лютого-травня 2022р. електричної енергії.

Наявність такого зобов`язання у відповідача позивач обгрунтовує нормами ст.ст.714, 525, 526, 530 Цивільного кодексу України, умовами договору.

Оцінивши зміст зазначеної угоди, на підставі якої між сторонами виникли господарські правовідносини, суд дійшов висновку, що укладений правочин за своїм змістом та правовою природою є договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу, який підпадає під правове регулювання норм глави 54 Цивільного кодексу України.

Згідно ст.714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Як встановлено, позивачем за договором №100/209 від 26.01.2022р. було передано електричну енергію на суму 482882,55 грн. (до вартості також включено послуги з розподілу електроенергії) в період з лютого по травень 2022р.

Відповідачем факт отримання електричної енергії у вказаному обсязі та сумі підтверджено.

Відповідно до вимог ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За приписом ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За приписом ст.692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст.628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно із ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як зазначено вище, згідно п.5.7 договору розрахунки споживача за цим договором здійснюються за фактично спожитий обсяг електричної енергії на підставі актів. Оплата акта постачальника за цим договором має бути здійснена відповідачем у строк 5 банківських днів з моменту його підписання, а у разі затримки фінансування споживача - протягом 5 банківських днів з моменту надходження фінансування. Всі платіжні документи, що виставляються постачальником споживачу, мають містити чітку інформацію про суму платежу, порядок та строки оплати, що погоджені сторонами цього договору, а також інформацію щодо адреси, телефонів, офіційних веб-сайтів для отримання інформації про порядок подання звернень, скарг та претензій щодо якості постачання електричної енергії та надання повідомлень про загрозу електробезпеки (п.5.7 договору).

Тобто, виникнення відповідного зобов`язання покупця з оплати вартості електроенергії обумовлене та напряму залежить від узгодження та дати підписання акту приймання-передачі.

Надсилання відповідного акту, погодження його відповідачем є підставою для початку відліку п`яти банківських днів, протягом яких відповідач має виконати свій обов`язок.

Сторонами в договорі №100/209 врегульовано порядок та строк надання, рахунку, розгляду та підписання акту - термін надання рахунку за спожиту електричну енергію протягом 5 календарних днів після завершення розрахункового періоду, термін надання акту за спожиту електричну енергію та строк його оплати: не пізніше 5 числа наступного за звітним місяцем постачальником складається акт приймання передачі електричної енергії та надається споживачу; споживач зобов`язаний розглянути та підписати вказаний акт у строк, що не перевищує 5 робочих днів або дати мотивовану відмову від підписання такого акту, у цей же строк.

Згідно із ст.129 Конституції України однією з засад судочинства є змагальність.

Відповідно до ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст.ст.13, 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними згідно із ст.76 Господарського процесуального кодексу України є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ст.86 Господарського процесуального кодексу України).

Тобто, змагальність полягає в тому, що сторони у процесуальній формі доводять перед судом свою правоту, за допомогою доказів переконують суд у правильності своєї правової позиції.

За змістом ст.80 Господарського процесуального кодексу України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.

Доводячи суду факт виставлення даних актів та рахунків відповідачу позивач посилається на ті обставини, що вказані документи було направлено відповідачу на електронну адресу, зазначену у договорі. В підтвердження викладеного позивачем додано скріншоти листування з електронної адреси позивача на електронну адресу відповідача з відміткою про направлення рахунків та актів за спірний період 14.03.2022р., 12.04.2022р., 10.05.2022р., 07.06.2022р.

Таким чином, за висновками суду, позивачем доведено факт виставлення спірних актів та рахунків відповідачу.

При цьому, судом враховано, що умовами договору жодним чином не встановлено обов`язковості виставлення даних документів виключно засобами поштового зв`язку.

Одночасно, обмеження, яке міститься у п.13.5 договору, згідно якого усі повідомлення за цим договором вважаються зробленими належним чином, якщо вони здійснені в письмовій формі та надіслані рекомендованим листом, вручені кур?єром або особисто за зазначеними в цьому договорі адресами сторін, не містить у собі вимог щодо направлення таким чином документів з виконання договору.

Суд також приймає до уваги посилання позивача на неможливість направлення документів на поштову адресу відповідача у місті Маріуполі.

Більш того, згідно наданих відповідачем до відзиву документів, зокрема, листа №673/43/48/01-2022 від 05.08.2022р. сам відповідач вказує на зміну тимчасового перебування Маріупольського МВПО та зазначає іншу електронну адресу.

Тобто, отримуючи 14.03.2022р., 12.04.2022р., 10.05.2022р., 07.06.2022р. на зазначену у договорі електронну адресу рахунки та акти за спірний період відповідач мав можливість ознайомитися зі змістом останніх, а у разі незгоди надати свої заперечення. За відсутності заперечень договором передбачений обов`язок відповідача підписати акти. Крім цього, змінивши своє місцезнаходження відповідач також мав повідомити про це позивача, проте, зробив це лише у серпні 2022р.

Таким чином, враховуючи, що за умовами договору №100/209 від 26.01.2022р. відповідач повинен був сплатити позивачу вартість отриманої електричної енергії впродовж п`яти банківських днів після підписання акту, враховуючи, що відповідні акти були направлені відповідачеві 14.03.2022р., 12.04.2022р., 10.05.2022р., 07.06.2022р., проте, не підписані останнім вчасно, за висновками суду, відповідачем прострочено виконання зобов`язання перед позивачем з оплати заборгованості в сумі 482882,55 грн.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.231 Господарський процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Як зазначено вище, відповідачем було сплачено повністю суму боргу позивачу після звернення останнього з позовом до суду.

З наведених підстав суд закриває провадження у справі щодо стягнення з відповідача основного боргу в сумі 482882,55 грн. на підставі п.2 ч.1 ст.231 Господарського процесуального кодексу України.

Оскільки, провадження у справі закрито на підставі п.2 ч.1 ст.231 Господарського процесуального кодексу України позивачу належить повернути з Державного бюджету України судовий збір в сумі 7243,24 грн., сплачений згідно платіжного доручення №10557 від 03.08.2022р. згідно вимог п.5 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.13, 73, 74, 76, 80, 129, п.2 ч.1 ст.231 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі №905/647/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївська електропостачальна компанія", м.Миколаїв до Маріупольського міжрайонного відділу управління поліції охорони в Донецькй області, м.Маріуполь про стягнення заборгованості в сумі 482882,55 грн.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Миколаївська електропостачальна компанія" (54017, м.Миколаїв, вул. Погранична, 39/1, ) з Державного бюджету України судовий збір в сумі 7243,24 грн., сплачений згідно платіжного доручення №10557 від 03.08.2022р.

Ухвалу складено та підписано 06.12.2022р.

Згідно із ст.235 Господарського процесуального кодексу України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду.

Суддя Г.В. Левшина