ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2022м. ДніпроСправа № 904/2662/22

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бондарєв Е.М. за участю секретаря судового засідання Найдьонова Є.О.

за позовом Державного воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального) загону Державної служби України з надзвичайних ситуацій (50002, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Кобилянського, 223а, ідентифікаційний код 33873405)

до Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (52210, Дніпропетровська область, м. Жовті Води, вул. Горького, 2, ідентифікаційний код 14309787)

про стягнення 7 017 836,70 грн. заборгованості за послуги з аварійно-рятувального обслуговування, 257 320,62 грн. інфляційних втрат, 22 110,99 грн. 3% річних, 368 516,46 грн. пені

Представники:

Від позивача: не з`явився

Від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Державний воєнізований гірничорятувальний (аварійно-рятувальний) загін Державної служби України з надзвичайних ситуацій звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом №01/3-1171 від 17.08.2022 про стягнення з Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" заборгованості на загальну суму 7 665 784,77 грн., з яких:

- 7 017 836,70 грн. заборгованість за послуги з аварійно-рятувального обслуговування за період з травня по липень 2022 року;

- 257 320,62 грн. інфляційні втрати за загальний період з травня по липень 2022 року;

- 22 110,99 грн. 3% річних за загальний період з 10.06.2022 до 18.08.2022;

- 368 516,46 грн. пеня за період з 10.06.2022 до 18.08.2022.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням взятих відповідачем на себе зобов`язань за договором від 12.12.2013 на постійне та обов`язкове аварійно-рятувальне обслуговування об`єктів та окремих територій №291/01 в частині своєчасної та повної оплати за послуги за період з травня по липень 2022 року за наступними актами виконання умов договору:

- №173-ф від 31.05.2022 на суму 2 339 277,90 грн.;

- №205-ф від 30.06.2022 на суму 2 339 277,90 грн.;

- №251-ф від 31.07.2022 на суму 2 339 277,90 грн.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 05.09.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №904/2662/22, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження з повідомленням учасників справи та призначено підготовче засідання на 03.10.2022 о 15:30год.

До суду 15.09.2022 надійшла заява відповідача про зменшення розміру пені на 90%, в обґрунтування вказаної зави зазначає наступне. Так, нарахування неустойки, яка є явно надмірно завищеною, не відповідає передбаченим у п. 6 ст. 3, ч. 3 ст. 509 та ч.ч.1-2 ст. 627 Цивільного кодексу України засадам справедливості, добросовісності, розумності, як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права, суд має право її зменшити. Статтею 233 Господарського кодексу України надано суду можливість зменшити розмір неустойки у випадку її надмірності порівняно з наслідками порушення зобов`язання. Враховуючи комплексний характер цивільно-правової відповідальності, під співрозмірністю суми неустойки у результаті порушення зобов`язань, кодекс допускає виплату кредитору такої компенсації його втрат, які будуть адекватними й співрозмірними з порушеним інтересом.

Крім того, Державне підприємство "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" є єдиним в Україні підприємством, що здійснює видобуток уранових руд, їх переробку та виробництво закису-окису урану, з якого виготовляється ядерне паливо для атомних станцій України. Також, ДП "СхідГЗК" віднесено до переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави.

Тому, відповідач просить суд зменшення розміру неустойки на 90 %, оскільки це відповідатиме засадам добросовісності та справедливості.

Підготовче засідання 03.10.2022 відкладено на 31.10.2022 о 12:00 год.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 31.10.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в засіданні на 28.11.2022 о 12:00год.

Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" №757/2022 від 7 листопада 2022 року, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" № 2738-IX від 16 листопада 2022 року, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Відповідно до частини 1 статті 12-1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

Згідно з частиною 2 статті 12-1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Відтак, органи судової влади здійснюють правосуддя, навіть в умовах воєнного стану.

Суд з метою належного виконання свого процесуального обов`язку щодо розгляду справи по суті, керується п.10 ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України, що кореспондується із ст. 129 Конституції України, за якою однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

У відповідності до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Матеріали справи містять достатньо документів, необхідних для вирішення спору по суті та прийняття обґрунтованого рішення у даному судовому засіданні.

У судовому засіданні 28.11.2022 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, заслухавши представника позивача, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті,

ВСТАНОВИВ:

12 грудня 2013 року між Державним воєнізованим гірничорятувальним (аварійно-рятувальним) загоном Державної служби України з надзвичайних ситуацій (далі - виконавець, позивач) та Державним підприємством "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (далі - замовник, відповідач) укладено договір №291/01 на постійне та обов`язкове аварійно-рятувальне обслуговування об`єктів та окремих територій, відповідно до пункту 1 якого, з урахуванням додаткової угоди №18/44/01 від 16.05.2022, ДВГРЗ ДСНС України організовує цілодобове функціонування своїх структурних підрозділів в режимі постійної готовності до виконання необхідного комплексу аварійно-рятувальних робіт в умовах надзвичайних ситуацій або загрози їх виникнення, забезпечує роботи та заходи, спрямовані на запобігання та профілактику виникнення надзвичайних ситуацій техногенного характеру, у кількості 6-ти оперативних одиниць згідно з нормативом виїзду на об`єкт замовника, що встановлений планом локалізації та ліквідації аварій.

Виконавець здійснює постійне та обов`язкове обслуговування об`єктів замовника. Об`єкти замовника, які підлягають постійному та обов`язковому аварійно-рятувальному обслуговуванню, визначені в додатку №1, який узгоджується обома сторонами.

Згідно з пунктом 3.12 договору замовник зобов`язаний оплачувати відповідно до умов договору постійне та обов`язкове аварійно-рятувальне обслуговування.

Згідно з пунктом 4.1 договору в редакції додаткової угоди №18/44/01 від 16.05.2022 вартість аварійно-рятувального обслуговування об`єктів замовника підрозділами виконавця складає помісячно: з 01.05.2022 по 31.12.2022 по 2 339 277,90 грн.

Перерахування коштів проводиться щомісячно в термін до 10 числа, що слідує за звітним, згідно з наданими виконавцем рахунками (пункт 4.3 договору).

Згідно з пунктом 6.1 договору він укладається на невизначений термін та вступає в діє з 01.01.2014.

Дія договору може бути припинена у разі виключення об`єктів замовника з переліку об`єктів, які підлягають постійному та обов`язковому обслуговуванню державними аварійно-рятувальними службами, а також зникнення причин, які зумовлюють небезпеку виникнення надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру, що підтверджується актом спеціально утвореної міжвідомчої комісії (пункт 6.2 договору).

На виконання умов договору Державний воєнізований гірничорятувальний (аварійно-рятувальний) загін Державної служби України з надзвичайних ситуацій надав Державному підприємству "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" послуги на загальну суму 7 017 833,70 грн. у період з травня по липень 2022 року за наступними актами виконання умов договору:

- №173-ф від 31.05.2022 на суму 2 339 277,90 грн.;

- №205-ф від 30.06.2022 на суму 2 339 277,90 грн.;

- №251-ф від 31.07.2022 на суму 2 339 277,90 грн.

Вказані акти підписані сторонами та скріплені їх печатками без зауважень чи заперечень.

На оплату наданих послуг Державний воєнізований гірничорятувальний (аварійно-рятувальний) загін Державної служби України з надзвичайних ситуацій на виконання умов договору виставив Державному підприємству "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" рахунки:

- №173-ф від 31.05.2022 на суму 2 339 277,90 грн.;

- №205-ф від 30.06.2022 на суму 2 339 277,90 грн.;

- №251-ф від 31.07.2022 на суму 2 339 277,90 грн.

Відповідно до пункту 4.3 договору перерахування коштів проводиться щомісячно в термін до 10 числа, що слідує за звітним, згідно з наданими виконавцем рахунками.

Позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором в частині оплати наданих послуг за травень, червень, липень 2022 року, що і є причиною виникнення спору.

Предметом доказування у справі є обставини укладання договору №291/01 на постійне та обов`язкове аварійно-рятувальне обслуговування об`єктів та окремих територій від 12.12.2013, факт надання послуг, строк оплати, строк дії договору, наявність прострочення оплати за послуги.

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (частина 1 статті 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

З урахуванням приписів пункту 4.3 договору, строк оплати послуг щодо оплати послуг за постійне та обов`язкове аварійно-рятувальне обслуговування об`єктів та окремих територій від у період з травня по липень 2022 року, є таким, що настав.

Відповідач доказів оплати вартості послуг у розмірі 7 017 833,70 грн. до суду не надав, доводи наведені позивачем в обґрунтування позову у цій частині не спростував.

За викладеного позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 7 017 833,70 грн. заборгованості є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до положень статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до пункту 5.4 договору за порушення терміну оплати замовник сплачує виконавцю пеню у розмірі 0,1% від суми заборгованості за кожний день затримки платежу, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє у період, за який нараховується та виплачується пеня. Сплата пені не звільняє винну сторону від виконання обов`язків за даним договором.

Позивачем нараховані та заявлені до стягнення з відповідача 257 320,62 грн. інфляційних втрат за загальний період з травня по липень 2022 року, 22 110,99 грн. 3% річних за загальний період з 10.06.2022 до 18.08.2022 та 368 516,46 грн. пені за період з 10.06.2022 до 18.08.2022.

Перевіривши заявлені до стягнення суми пені, 3% річних та інфляційних втрат, судом встановлено, що розрахунки виконано правильно, відтак позовні вимоги в частині стягнення 368 516,46 грн. пені, 6 445,14 грн. 3% річних та 43 106,41 грн. інфляційних втрат підлягають задоволенню.

За таких обставин законними й обґрунтованими є вимоги позивача про стягнення на його користь з відповідача 7 017 833,70 грн. заборгованості за послуги з аварійно-рятувального обслуговування за період з травня по липень 2022 року, 22 110,99 грн. 3% річних, 368 516,46 грн. пені та 257 320,62 грн. інфляційних втрат.

Державне підприємство "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" просить зменшити розмір штрафних санкцій на 90%.

Відповідач в заяві зазначає, що взаємне неналежне виконання сторонами зобов`язань за договором не створило жодних негативних наслідків як для сторін, так і для третіх осіб. За таких обставин, розмір заявленої до стягнення неустойки є таким, що не відповідає наслідкам неналежного виконання Державним підприємством "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" своїх договірних зобов`язань.

Державне підприємство "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" без належного і своєчасного фінансування з боку Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", передбаченого умовами договору та систематичного невиконання з боку Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" "Графіка платежів за УОК", стало наслідком порушення Державним підприємством "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" інших договірних зобов`язань з контрагентами.

Відповідач зазначає, що стягнення з нього 22 110,99 грн. проценти за користування коштами, пеню за несвоєчасне виконання в сумі 368 516,46 грн. фактично призведе до неплатоспроможності підприємства.

Наказом директора в.о. генерального директора Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" від 01.03.2022 за № 778/к виведено у вимушений тимчасовий простій робітників Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат".

Все вищезазначене призведе до подальшої збитковості Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат", згортання його програм виробництва та розвитку, соціальних програм, а в подальшому можливої зупинки виробництва і банкрутства підприємства.

Відповідно до статті 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно з частиною 3 статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Таким чином, вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання; незначності прострочення виконання; наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам; поведінки винної особи тощо.

Разом з тим, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши подані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Водночас, висновок суду щодо необхідності зменшення розміру пені, який підлягає стягненню з відповідача, повинен ґрунтуватися, також на загальних засадах цивільного законодавства, якими є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 статті 3 Цивільного кодексу України) та засадах господарського судочинства, визначених статтею 2 Господарського процесуального кодексу України.

Одночасно, в чинному законодавстві України відсутній вичерпний перелік виняткових випадків, за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку. Отже, вказане питання віршується судом з урахуванням приписів статті 86 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Водночас, згідно зі статтею 617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Як передбачено статтею 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Таким чином, невиконання контрагентом Державним підприємством "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" своїх договірних зобов`язань не може бути тією обставиною, що звільняє останнє від відповідальності за порушення своїх зобов`язань.

Доводи відповідача про віднесення Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" до переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2015 № 83, відхиляються господарським судом з огляду на те, що відповідач не належить до суб`єктів господарювання, до яких застосування господарських санкцій за порушення договірних зобов`язань було б обмежено.

Стосовно аргументів відповідача, що стягнення з нього штрафних санкцій фактично призведе до неплатоспроможності підприємства, то слід зауважити, що фінансовий результат є наслідком здійснення господарської/підприємницької діяльності і це ні в якій мірі не є підставою для звільнення від господарсько-правової відповідальності. Крім того, розмір пені (368 516,46 грн.) складає 5,25% від суми заборгованості (7 017 833,70 грн.).

За таких умов, господарський суд не вбачає наявність виняткових обставин, які давали б можливість зменшити заявлені до стягнення з відповідача штрафні санкції на 90%.

Тому обставини, наведені відповідачем в обґрунтування заперечень проти позову, не є підставою для звільнення останнього від відповідальності за порушення взятих на себе зобов`язань за укладеним ним договором, який на момент розгляду справи є чинним в частині виконання грошових зобов`язань.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

За частиною 2 статті 74 Господарського процесуального кодексу України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (частина 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок доказування, а отже, і подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України покладено на сторони та інших учасників справи, однак, не позбавляє суд, у випадку, передбаченому статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, витребувати у сторони ті чи інші докази.

На підставі статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, встановивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті.

На підставі викладеного, з урахуванням встановлених обставин справи, які підтверджені належними доказами, позовні вимоги позивача підлягає задоволенню частково.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача у сумі 17 240,22 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Державного воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального) загону Державної служби України з надзвичайних ситуацій до Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" про стягнення 7 017 836,70 грн. заборгованості за послуги з аварійно-рятувального обслуговування, 257 320,62 грн. інфляційних втрат, 22 110,99 грн. 3% річних, 368 516,46 грн. пені задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (52210, Дніпропетровська область, м. Жовті Води, вул. Горького, 2, ідентифікаційний код 14309787) на користь Державного воєнізованого гірничорятувального (аварійно-рятувального) загону Державної служби України з надзвичайних ситуацій (50002, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Кобилянського, 223а, ідентифікаційний код 33873405) 7 017 833,70 грн. заборгованості за послуги з аварійно-рятувального обслуговування, 257 320,62 грн. інфляційних втрат, 22 110,99 грн. 3% річних, 368 516,46 грн. пені та судовий збір у сумі 114 986,73 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення, шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення - 07.12.2022.

Суддя Е.М. Бондарєв