УХВАЛА

08 грудня 2022 року

м. Київ

cправа № 910/13514/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Баранця О. М. - головуючого, Кондратової І.Д., Студенця В. І.,

за участю секретаря судового засідання Низенко В. Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Аванпост» про закриття касаційного провадження у зв`язку із відмовою від касаційної скарги

на рішення Господарського суду міста Києва

у складі судді Павленко Є. В.

від 23 грудня 2021 року

та на постанову Північного апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Кропивної Л. В., Пономаренка Є. Ю., Буравльова С. І.

від 10 серпня 2022 року

у справі за позовом Акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Аванпост»

до Публічного акціонерного товариства «Укрнафта»

про визнання недійсним рішення загальних зборів

за участю представників:

від позивача: Бєлкін Л.М.,

від відповідача: Жила М.І.

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог.

У серпні 2021 року Акціонерне товариство "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Аванпост" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" про визнання недійсним рішення загальних зборів акціонерів відповідача, оформленого пунктом 13 протоколу загальних зборів акціонерів останнього від 18 травня 2021 року № 31.

Вимоги позову направлені на відновлення порушеного відповідачем права позивача на управління ПАТ "Укрнафта" і права на отримання дивідендів.

Позивач указував, що рішення загальних зборів акціонерів, яким передбачено не нараховувати дивіденди у зв`язку з неприйняттям Товариством рішення про таку виплату до 1 травня 2021 року, а прибуток розподілити відповідно до вимог статті 21 Закону України «Про державний бюджет на 2021 рік», суперечить частині 4 статті 13, статті 41 Конституції України і фактично нівелює можливість позивача, як акціонера, вплинути на порядок розподілу прибутку ПАТ "Укрнафта", адже такий розподіл імперативно регулюється частиною 2 статті 21 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021рік». У зв`язку з цим, позивач просив суд надати оцінку положенням норми статті 21 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» і застосувати при цьому частину 4 статті 13 та статтю 41 Конституції України як норми прямої дії.

На думку позивача, застосування зборами в оскаржуваному рішенні згаданої норми Закону порушує корпоративне право позивача на управління діяльністю товариства та неправомірно втручається у право власності позивача на акції в статутному капіталі ПАТ "Укрнафта".

Позивач вважав, що норми статті 21 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» суперечать Конституції України, тож суд першої інстанції по аналогії з висновками Конституційного суду України, наданими від 22.07.2020 р. у справі № 3- 313/2019 мав не застосовувати норми закону, які суперечать Конституції , і звернутися в порядку частини 6 статті 11 Господарського процесуального кодексу України до Верховного Суду для внесення подання до Конституційного Суду України щодо конституційності статті 21 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», а рішення загальних зборів ПАТ "Укрнафта" визнати недійсним.

2. Короткий зміст рішення місцевого та постанови апеляційного господарських судів і мотиви їх прийняття.

Господарський суд міста Києва рішенням від 23.12.2021 у справі № 910/13514/21, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 10.08.2022, у задоволенні позову відмовив.

Рішення місцевого господарського суду обґрунтовано тим, що реалізація акціонерами права на отримання дивідендів за простими акціями можлива лише в разі прийняття рішення загальними зборами акціонерів про їх виплату. Прийняття такого рішення є виключною компетенцією загальних зборів.

Натомість господарські суди вправі приймати рішення щодо виплати учаснику частки прибутку (дивідендів) лише у разі невиплати господарським товариством дивідендів на підставі рішення загальних зборів, або їх виплати в меншому розмірі, ніж передбачено відповідним рішенням. Якщо загальні збори прийняли рішення не розподіляти прибуток товариства та/або не виплачувати дивіденди, суд не може підміняти вищий орган управління товариства і втручатися у господарську діяльність товариства, у тому числі шляхом визнання недійсним такого рішення в судовому порядку за позовом акціонера - власника простих акцій.

За висновком суду першої інстанції, право позивача на отримання дивідендів, якщо при цьому ним не наводиться інших обставин, які б свідчили про наявність порушень порядку та процедури прийняття оскаржуваного рішення, або будь-яких інших підстав, встановлених статтею 50 Закону України "Про акціонерні товариства", для визнання його недійсним, не підлягає захисту шляхом визнання рішення загальних зборів недійсним, якщо збори рішення про їх виплату не приймали.

Суд апеляційної інстанції також вказав на недоречність доводів позивача про дискримінаційний характер рішення загальних зборів акціонерів.

Позивач - акціонер, якому належить 120 шт простих іменних акцій, що становить 0,0002 % статутного капіталу Акціонерного товариства «Укрнафта», не вправі посилатися на дискримінаційність прийнятого більшістю акціонерів рішення, адже основним принципом управління акціонерним товариством при кількості його акціонерів більше як 1 є підпорядкування волі меншості волі більшості.

Позивач не навів переконливих доводів про те, що застосування зборами в оскаржуваному рішенні згадки про норми Закону про «Про Державний бюджет України на 2021 рік» порушує корпоративне право позивача на управління діяльністю товариства, або спричинило неправомірне втручання у право власності позивача на акції в статутному капіталі ПАТ «Укрнафта».

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги.

Акціонерне товариство «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Аванпост» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 23 грудня 2021 року та на постанову Північного апеляційного господарського суду від 10 серпня 2022 року у справі № 910/13514/21, у якій просило їх скасувати. Ухвалити нове рішення про задоволення позову. Визнати недійсним рішення загальних зборів акціонерів відповідача, оформленого пунктом 13 протоколу загальних зборів акціонерів останнього від 18 травня 2021 року № 31.

4. Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу.

Касаційна скарга відповідача подана на підставі пунктів 1, 3, 4 абзацу 1 частини 2 статті 287, пункту 1 частини третьої статті 310 Господарського процесуального кодексу України.

В обґрунтування підстав касаційного оскарження судового рішення скаржник зазначив про те, що суди попередніх інстанцій при вирішенні спору у цій справі:

- помилково застосували частину другу статті 21 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік», яка не підлягала застосуванню, оскільки суперечить частині четвертій статті 13 та статті 41 Конституції України;

- не застосували частину шосту статті 11 Господарського процесуального кодексу України, яка підлягала застосуванню;

- не застосували частину другу статті 24 Конституції України, статті 1 та 2, частини першу та другу статті 6 Закону України «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні», частину першу статті 30 Закону України «Про акціонерні товариства», які підлягали застосуванню.

При цьому скаржник послався на відсутність висновків Верховного Суду щодо застосування зазначених норм права, а саме: (1) частини другої статті 21 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік», (2) частини шостої статті 11 Господарського процесуального кодексу України у сукупності з частиною другою статті 21 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік», (3) частини другої статті 24 Конституції України, статей 1 та 2, частин першої та другої статті 6 Закону України «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні», частини першої статті 30 Закону України «Про акціонерні товариства» у подібних до цієї справи правовідносинах.

Скаржник також зазначив про те, що суди попередніх інстанцій не врахували висновки Верховного Суду щодо загальних умов та правил застосування частини шостої статті 11 Господарського процесуального кодексу України, викладені у постанові Верховного Суду від 25 червня 2021 року у справі № 910/22748/16 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2022 року у справі № 520/2098/19.

Крім того позивач у касаційній скарзі послався на те, що суди попередніх інстанцій порушили норми процесуального права, а саме: частину третю статті 86, частини першу, другу та п`яту статті 236 Господарського процесуального кодексу України та пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, оскільки не дослідили зібрані у справі докази, зокрема зміст рішення Конституційного Суду України від 22 липня 2020 року у справі № 3/313/2019 (7438/19) та доводи позивача щодо змісту цього рішення.

5. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи.

Відповідач у відзиві на касаційну скаргу просив залишити її без задоволення, рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного господарського суду залишити без змін.

Відповідач погодився з доводами позивача, що частина 2 статті 21 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» є дискримінаційною по відношенню до інших учасників господарського товариства, оскільки відповідний закон не містить механізму реалізації виплати частини чистого прибутку іншим учасника товариства. Як результат, передбачене частиною 2 статті 21 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» нормативне регулювання ставить державу у привілейоване становище порівняно з іншими учасниками господарської організації та не узгоджується з умовами, які унеможливлюють втручання держави у право власності, зокрема, із дотриманням засад справедливості, пропорційності.

Однак, вважає, що це не може бути підставою для визнання недійсним рішення загальних зборів, оскільки неконституційні закони або їх окремі частини втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення, а тому у відповідача не було підстав ігнорувати приписи частини 2 статті 21 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік».

Оскільки станом на 01.05.2021 загальними зборами рішення про розподіл прибутку товариства за результатами 2020 року, шляхом нарахування та виплати дивідендів всім акціонерам товариства не було прийнято, приписами частини 2 статті 21 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» визначено інший, діючий порядок розподілу прибутку, підстав не застосовувати цей порядок у відповідача не виникло.

6. Рух справи у суді касаційної інстанції

Верховний Суд ухвалою від 21 жовтня 2022 року відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Аванпост» на рішення Господарського суду міста Києва від 23 грудня 2021 року та на постанову Північного апеляційного господарського суду від 10 серпня 2022 року у справі № 910/13514/21 та призначив її до розгляду на 24 листопада 2022 року о 10:15 год. у приміщенні Касаційного господарського суду.

14 листопада 2022 року до Верховного Суду надійшло клопотання Акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Аванпост» від 04 листопада 2022 року про відмову від касаційної скарги, поданої на рішення Господарського суду міста Києва від 23 грудня 2021 року та на постанову Північного апеляційного господарського суду від 10 серпня 2022 року у справі № 910/13514/21, з посиланням на приписи статті 298 Господарського процесуального кодексу України.

Клопотання про відмову від касаційної скарги підписано від імені позивача Акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Аванпост» головою наглядової ради Скороходовим В.В.

Одночасно позивач повідомив, що ним скасовані довіреності від 30 вересня 2022 року на представництво інтересів Акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Аванпост» громадянами Данилівим М.М. та Савенко Є.О., про що їм надіслані повідомлення на адреси, вказані у довіреностях.

Відповідно до частини четвертої статті 298 Господарського процесуального кодексу України, особа, яка подала касаційну скаргу, має право відмовитися від неї, а інша сторона має право визнати касаційну скаргу обґрунтованою в повному обсязі чи в певній частині до закінчення касаційного провадження. У разі відмови від касаційної скарги суд, за відсутності заперечень інших осіб, які приєдналися до касаційної скарги, постановляє ухвалу про закриття касаційного провадження.

Згідно з частиною третьою статті 56 Господарського процесуального кодексу України юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Відповідно до положень Статуту Акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Аванпост» (стаття 10) органами товариства є: загальні збори, наглядова рада. Утворення інших органів товариством забороняється.

Згідно з пунктом 12.1. статті 12 Статуту позивача у товаристві за рішенням загальних зборів товариства (єдиного учасника) створюється наглядова рада, яка здійснює захист прав учасників товариства і в межах компетенції, визначеної чинним законодавством України та цим статутом, здійснює нагляд за діяльністю товариства і виконанням умов регламенту, інвестиційної декларації та договору про управління активами товариства, забезпечує нагляд за належним виконанням умов договорів зі зберігачем активів ІСІ, Центральним депозитарієм цінних паперів, аудиторською фірмою та оцінювачем майна.

Згідно з пунктом 12.16. статті 12 Статуту позивача наглядову раду очолює голова наглядової ради товариства, який обирається членами наглядової ради з їх числа, простою більшістю голосів від кількісного складу наглядової ради.

Повноваження голови наглядової ради визначені у пунктах 12.18. -12.19. статті 12 Статуту позивача.

Відповідно до приписів пункту 12.19. статті 12 Статуту позивача голова наглядової ради товариства має право без довіреності укладати правочини, а також вчинювати інші юридичні дії від імені товариства в межах визначених чинним законодавством України, виступати від імені товариства і представляти його інтереси в стосунках з державними, судовими органами, підприємствами, організаціями, установами всіх форм власності і підпорядкування, громадянами.

За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що повноваження керівника (голови наглядової ради) Акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Аванпост» виконує Скороходов В.В.

Отже, голова наглядової ради Скороходов В.В. діє від її імені та в інтересах юридичної особи позивача в силу наданих йому статутом та законом (частина третя статті 56 Господарського процесуального кодексу України) повноважень та вправі звернутися до господарського суду із заявою про відмову від поданої від імені юридичної особи, керівником якої він є, касаційної скарги в порядку частини четвертої статті 298 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, клопотання про закриття касаційного провадження у зв`язку із відмовою від касаційної скарги, підписане головою наглядової ради Акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Аванпост» Скороходовим В.В., в межах його повноважень, наданих йому законом як керівнику юридичної особи-позивача.

Клопотання є належно оформленим і така відмова від касаційної скарги не суперечить інтересам Акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Аванпост».

В силу положень статей 14, 42, 46, 298 Господарського процесуального кодексу України, виходячи із принципу диспозитивності у господарському судочинстві, учасники справи на власний розсуд користуються наданими їм процесуальними правами, в тому числі правом на відмову від касаційної скарги після відкриття касаційного провадження судом касаційної інстанції.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 296 Господарського процесуального кодексу України, суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження особа, яка подала касаційну скаргу, заявила клопотання про відмову від скарги, за винятком випадків, коли є заперечення інших осіб, які приєдналися до касаційної скарги.

З огляду на подання Акціонерним товариством «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Аванпост» клопотання про відмову від касаційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 23 грудня 2021 року та постанову Північного апеляційного господарського суду від 10 серпня 2022 року у справі № 910/13514/21 після відкриття касаційного провадження за поданою ним касаційною скаргою та зважаючи на те, що у цій справі відсутні інші учасники, які приєдналися до касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про задоволення клопотання позивача про відмову від касаційної скарги та закриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини першої статті 296 Господарського процесуального кодексу України.

Також, суд зазначає, що посилаючись на приписи статті 298 Господарського процесуального кодексу України, позивач усвідомлював наслідки закриття касаційного провадження у справі, які виключають можливість повторного касаційного оскарження судового рішення за його касаційною скаргою в силу частини п`ятої статті 298 цього Кодексу. Також наслідки закриття касаційного провадження у справі були роз`яснені судом представнику позивача, що прибув у судове засідання, та підтримав раніше заявлене клопотання про відмову від касаційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 23 грудня 2021 року та постанову Північного апеляційного господарського суду від 10 серпня 2022 року та закриття касаційного провадження у справі № 910/13514/21.

Керуючись статтями 234, 235, 298, пунктом 1 частини першої статті 296 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

1. Клопотання Акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Аванпост» (вх. № 4916/2022 від 14 листопада 2022 року) про відмову від касаційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 23 грудня 2021 року та постанову Північного апеляційного господарського суду від 10 серпня 2022 року у справі № 910/13514/21 задовольнити.

2. Касаційне провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Аванпост» на рішення Господарського суду міста Києва від 23 грудня 2021 року та постанову Північного апеляційного господарського суду від 10 серпня 2022 року у справі № 910/13514/21 закрити.

3. Копію ухвали надіслати учасникам справи.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення й оскарженню не підлягає.

Головуючий О. Баранець

Судді І. Кондратова

В. Студенець