ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про відвід

"07" грудня 2022 р. Справа № 906/1224/21

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючої судді Коломис В.В.

судді Саврій В.А.

судді Миханюк М.В.

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Малинська фабрика спеціального паперу" про відвід колегії суддів у складі: головуючої судді Коломис В.В., судді Миханюк М.В., судді Саврій В.А.

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Малинська фабрика спеціального паперу" (вх. №3242/22 від 11.10.2022) на рішення Господарського суду Житомирської області від 31 серпня 2022 року (повний текст складено 12.09.2022) у справі №906/1224/21 (суддя Шніт А.В.)

за позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи" "Житомиргаз"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Малинська фабрика спеціального паперу"

про стягнення 82 638,14 грн

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Малинська фабрика спеціального паперу"

до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Житомиргаз"

про скасування рішення комісії з розгляду актів

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 31.08.2022 у справі №906/1224/21 первісний позов задоволено. Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Малинська фабрика спеціального паперу" на користь Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Житомиргаз" 82 638,14 грн вартості необлікованого об`єму природного газу та 2 270,00грн витрат по сплаті судового збору. Зустрічний позов залишено без розгляду.

Не погоджуючись з прийнятим судом першої інстанції рішенням, ТОВ "Малинська фабрика спеціального паперу" звернулося до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення місцевого господарського суду скасувати та розглянути позов по суті спору. Крім того, просить звільнити споживача від сплати судового збору відповідно до ст.22 Закону України "Про захист прав споживачів".

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 31.10.2022 у справі №906/1224/21 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Малинська фабрика спеціального паперу" про звільнення від сплати судового збору залишено без задоволення. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Малинська фабрика спеціального паперу" (вх. №3242/22 від 11.10.2022) на рішення Господарського суду Житомирської області від 31 серпня 2022 року у справі №906/1224/21 - залишено без руху. Запропоновано Товариству з обмеженою відповідальністю "Малинська фабрика спеціального паперу" протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки, а саме надати суду: докази сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі та належні докази направлення копії апеляційної скарги і доданих до неї документів з описом вкладення позивачу за первісним позовом. Роз`яснено скаржнику, що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

15 листопада 2022 року на адресу апеляційного суду від ТОВ "Малинська фабрика спеціального паперу" надійшла уточнена апеляційна скарга, в якій відповідач просить суд рішення місцевого господарського суду скасувати та розглянути позов по суті спору. Крім того, просить відстрочити сплату судового збору через війну, борг держави і тяжкий фінансовий стан.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 21.11.2022 у справі №906/1224/21 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Малинська фабрика спеціального паперу" про відстрочення сплати судового збору - залишено без задоволення. Продовжено строк для усунення недоліків апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Малинська фабрика спеціального паперу" на рішення Господарського суду Житомирської області від 31 серпня 2022 року у справі №906/1224/21 до 30.11.2022. Запропоновано скаржнику - Товариству з обмеженою відповідальністю "Малинська фабрика спеціального паперу" не пізніше 02.12.2022 усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки, а саме надати суду: докази сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі; належні докази направлення копії апеляційної скарги і доданих до неї документів з описом вкладення позивачу за первісним позовом. Роз`яснено апелянту, що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

06 грудня 2022 року на адресу апеляційного суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Малинська фабрика спеціального паперу" надійшла заява про відвід колегії суддів у складі: головуючої судді Коломис В.В., судді Миханюк М.В., судді Саврій В.А. від розгляду справи №906/1224/21.

Вказана заява обгрунтована тим, що колегія суддів підлягає відводу, бо має сформовану правову позицію на користь монополіста (позивача у даній справі). Більш того, діючи на порушення конституційних прав членів трудового колективу фабрики, судді відмовили у доступі до правосуддя Н. Суховерській та головному механіку фабрики А. Кириченко. Виходячи з вищезазначеного, з метою забезпечення найбільш об`єктивного та повного розгляду справи №906/1224/21, усунення зловживань і стороннього впливу рф, заявник просить відвести від участі у справі колегію суддів у складі: головуючої судді Коломис В.В., судді Миханюк М.В., судді Саврій В.А. за порушення норм матеріального та процесуального права і дискримінацію споживачів та обмеження їх прав.

Колегія суддів, розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Малинська фабрика спеціального паперу" про відвід колегії суддів у складі: головуючої судді Коломис В.В., судді Миханюк М.В., судді Саврій В.А. від розгляду справи №906/1224/21, прийшла до висновку про її необґрунтованість, з огляду на таке.

При здійсненні правосуддя суд має виходити з необхідності дотримання основних засад господарського судочинства, зазначених в ст.ст. 2, 4 Господарського процесуального кодексу України стосовно забезпечення права сторін на розгляд справ у господарському суді після їх звернення до нього у встановленому порядку, гарантованому чинним законодавством та всебічно забезпечити дотримання справедливого, неупередженого та своєчасного вирішення судом спорів з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Відвід судді в господарському процесі як правова категорія - це висловлена в письмовій формі недовіра колегії господарського суду на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі внаслідок виявлення будь-якої особистої прихильності чи упередженості, заявлена учасником розгляду конкретної справи.

Підстави для відводу судді визначені процесуальним законодавством України.

Відповідно до ст.39 ГПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Відповідно до ст.35 ГПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Так у рішенні 15 жовтня 2009 року у справі "Мікаллеф проти Мальти" ЄСПЛ вказав, що будь-який суддя щодо якого наявна достатня підстава (legitimate reason) побоювання відсутності неупередженості повинен усунутись (Micallef v. Malta, заява № 17056/06, § 98). У рішенні від 15 липня 2005 року у справі "Межнаріч проти Хорватії" ЄСПЛ звернув увагу на те, що слід визначити, чи існують, окрім поведінки судді, факти, які можна встановити, які можуть викликати сумніви щодо його неупередженості. Це означає, що, вирішуючи питання про те, чи є в тій або іншій справі достатня підстава (legitimate reason) побоюватися, що конкретному судді бракує неупередженості, позиція відповідної особи є важливою, але не є визначальною (Meznaric v. Croatia, заява № 71615/01, § 31).

Так, як зазначає Європейський суд з прав людини у рішенні від 24.05.1989 у "Справі Гаусшильдта", найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості.

Обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети пункту 1 статті 6 Конвенції має встановлюватися згідно з: "об`єктивним критерієм", який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Тим часом вирішальною є саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною; "суб`єктивним критерієм", який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність. Тому особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів іншого.

Рішенням Європейського суду з прав людини у справі "Бочан проти України" від 03.05.2007 встановлено, що "безсторонність", в сенсі п.1 ст.6 Конвенції, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

Водночас, як указано в Бангалорських принципах поведінки судді від 19.05.2006, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 №2006/23, об`єктивність судді є потрібною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті ухваленого рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його ухвалення.

Сприйняття об`єктивності визначається за допомогою критерію "розумного спостерігача". У разі, коли є підстави передбачати, що суддя є необ`єктивним (з різних причин) - це дискредитує суспільну довіру до судової влади. Тому суддя мусить уникати будь-яких дій, які дають підставу передбачати, що на його рішення можуть вплинути сторонні чинники, зокрема такі як зацікавленість у розв`язанні конкретної справи. З огляду на це навіть прояви неупередженості мають значення.

Тому коли сторони стверджують про те, що судді необ`єктивні, питання про наявність фактичного упередження не має значення, адже "правосуддя не тільки має бути здійснене, але й сприйматися як очевидно і без сумніву здійснене". Іншими словами, коли виникає питання про відвід, значення має не те, чи справді у судді є усвідомлене або неусвідомлене упередження, а те, чи виникла б у розумної та належним способом поінформованої особи підозра про існування такого упередження. У цьому сенсі обґрунтована підозра в упередженості не просто заміняє докази, яких бракує, чи доказовий засіб для встановлення вірогідності неусвідомленого упередження, а є виявом пильнішої уваги до іміджу правосуддя, тобто домінантної зацікавленості громадськості в тому, щоб існувала впевненість у чесності процесу.

Одночасно слід зазначити, що не можуть бути підставою для відводу суддів заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Частиною 4 ст.35 ГПК України встановлено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що аргументи, якими Товариство з обмеженою відповідальністю "Малинська фабрика спеціального паперу" мотивує свою заяву про відвід головуючої судді Коломис В.В., судді Миханюк М.В., судді Саврій В.А. від розгляду справи №902/537/18, не викликають обґрунтованих сумнівів у об`єктивності суддів, оскільки немає жодних доказів, які містили б належні, достатні, допустимі та достовірні дані щодо порушення гарантій неупередженості цих суддів, а зводяться лише до незгоди з процесуальним діями суду при розгляді справи.

Також не беруться до уваги і посилання заявника на неправомірність та необгрунтованість рішення колегії суддів щодо відмови у звільненні від сплати судового збору та відстроченні сплати судового збору членам трудового колективу (Н. Суховерській та А. Кириченко), що на думку заявника призвело до відмови у доступі до правосуддя, оскільки згідно ч.4 ст.35 ГПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Водночас, інших обставин, визначених ст.35 чи ст.36 ГПК України, які б свідчили про особисту упередженість головуючої судді Коломис В.В., судді Миханюк М.В., судді Саврій В.А. або їхню необ`єктивність під час вирішення питання щодо відкриття апеляційного провадження у справі №906/1224/21 у заяві не вказано, а Північно - західний апеляційний господарський суд під час розгляду заяви таких обставин також не встановив.

Доводи, викладені в заяві про відвід, зводяться до незгоди заявника із рішенням суду за результатами розгляду справи №906/259/22, в якій ТОВ "Малинська фабрика спеціального паперу" не є учасником справи, відповідно до ст.41 ГПК України.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що висновки або позиції суддів, висловлені у судових рішеннях, не можуть бути підставою для відводу, оскільки тлумачення закону у поєднанні з обставинами справи є підґрунтям здійснення правосуддя і у протилежному випадку судді позбавляються можливості на висловлення позиції при розгляді інших подібних справ у подальшому.

Неможливість для учасника справи заявити відвід з підстав незгоди з рішенням або окремою думкою судді в інших справах чи висловленою публічно думкою судді щодо того чи іншого юридичного питання обґрунтовується необхідністю дотримання одного з найважливіших принципів судочинства - nemo iudex in causa sua (ніхто не може бути суддею у власній справі), який виключає для учасника процесу можливість обирати суддю на власний розсуд, зокрема, шляхом заявлення відводів тим суддям, відома правова позиція яких у даному випадку адвоката відповідача не влаштовує.

Аналогічної правової позиції дотримується Велика Палата Верховного Суду в ухвалі від 13.01.2021 у справі №761/16124/15-ц.

Враховуючи все вищевикладене в сукупності, суд вважає, що наведені заявником доводи в обґрунтування заяви про відвід колегії суддів у даній справі не можуть бути підставою, в розумінні статей 35, 36 ГПК України, для відводу колегії суддів від розгляду даної справи. Доводи, викладені заявником у заяві про відвід, не можна вважати об`єктивно обґрунтованими, оскільки вони не свідчать про упередженість та необ`єктивність суддів під час розгляду даної справи, безпосередньо та однозначно не вказують на їх особисту небезсторонність чи упереджене ставлення до заявника або особисту прихильність до інших учасників справи, з огляду на що суд приходить до висновку про необґрунтованість заявленого відводу.

Відповідно до частин 2, 3 ст.39 ГПК України, питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд приходить до висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Керуючись ст.ст. 35-38, ч.11 ст.39 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Визнати заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Малинська фабрика спеціального паперу" про відвід колегії суддів у складі: головуючої судді Коломис В.В., судді Миханюк М.В., судді Саврій В.А. від розгляду справи №906/1224/21 - необґрунтованою.

2. Передати справу для проведення автоматизованого розподілу та визначення судді, який не входить до складу суду, що розглядає дану справу, для розгляду заяви про відвід колегії суддів у складі: головуючої судді Коломис В.В., судді Миханюк М.В., судді Саврій В.А. від розгляду справи №906/1224/21.

3. Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не підлягає оскарженню.

Головуюча суддя Коломис В.В.

Суддя Саврій В.А.

Суддя Миханюк М.В.