ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" листопада 2022 р. Справа№ 910/830/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Андрієнка В.В.

суддів: Шапрана В.В.

Буравльова С.І.

секретар судового засідання - Добрицька В.С.

учасники справи:

від позивача: Оніщук Є.О.

від відповідача: Пучка В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

на рішення Господарського суду міста Києва від 17.08.2022 (повний текст рішення складено 29.08.2022)

та додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 07.09.2022 (повний текст додаткового рішення складено 12.09.2022)

у справі №910/830/22 (суддя Чебикіна С.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Старокостянтинівцукор"

до Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

про стягнення 1 314 809,89 грн

УСТАНОВИВ:

У січні 2022 року позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача про стягнення 1 267 910,41 грн основного боргу, 11 390,08 грн пені, 26 147,69 грн інфляційних втрат та 9 361,71 грн 3% річних за період з вересня по листопад 2021 року за договором про врегулювання небалансів електричної енергії на підставі ст. ст. 11, 525, 526, 530, 546, 549, 611, 612, 625, 626, 629 та ст. ст. 174, 193, 199, 232 ГК України.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.08.2022 у справі №910/830/22 позов задоволено частково. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Старокостянтинівцукор" 651 009 грн 90 коп. основного боргу, 11 390 грн 08 коп. пені, 26 147 грн 69 коп. інфляційних втрат, 9 361 грн 71 коп. 3% річних та 19 722 грн 15 коп. судового збору. Провадження в частині позовних вимог про стягнення 616 900,51 грн основного боргу закрито.

Рішення суду першої інстанції обґрунтоване тим, що позивач виконав взяті на себе зобов`язання з продажу відповідачу електричної енергії за договором, а відповідач не виконав зобов`язання з її оплати у строк визначений пунктом 7.7.4 Правил ринку і на даний час має заборгованість перед позивачем.

Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 07.09.2022 у справі №910/830/22 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Старокостянтинівцукор" про ухвалення додаткового рішення у справі задоволено. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Старокостянтинівцукор" 20 000 (двадцять тисяч) грн витрат на професійну правничу допомогу.

Додаткове рішення обґрунтоване тим, що позивачем надано достатньо доказів для підтвердження факту понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу адвоката у справі на зазначену ним суму.

Не погодившись з прийнятими рішеннями, Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" подало апеляційну скаргу, в якій просило суд рішення Господарського суду міста Києва від 17.08.2022, в частині задоволення позовних вимог та додаткове рішення від 07.09.2022 у справі №910/830/22 скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування своєї скарги відповідач зазначав, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, визнав установленими обставини, що мають значення для справи і не були доведені, виклавши у рішенні висновки, що не відповідають обставинам справи, порушив норми процесуального права і не правильно було застосовано норми матеріального права.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.09.2022 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" у справі №910/830/22 передано на розгляд колегії суддів у складі: Андрієнко В.В. (головуючий суддя), судді Шапран В.В., Буравльов С.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.09.2022 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/830/22. Відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на рішення Господарського суду міста Києва від 17.08.2022 та додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 07.09.2022 до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи №910/830/22.

03.10.2022 на адресу Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №910/830/22.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.10.2022 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на рішення Господарського суду міста Києва від 17.08.2022 у справі №910/830/22 залишено без руху на підставі ст. ст. 174, 260 ГПК України, у зв`язку із відсутністю доказів сплати судового збору в установлених порядку і розмірі, та надано скаржнику строк на усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії даної ухвали.

17.10.2022 на адресу суду від скаржника - Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" надійшла заява на виконання ухвали ПАГС від 06.10.2022, до якої додано, зокрема, докази сплати судового збору (платіжне доручення від 05.09.2022 №1574 на суму 29 583,23 грн). Таким чином апелянтом виконано вимоги ухвали у строк, установлений судом.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.10.2022 відкрито апеляційне провадження у справі №910/830/22 за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго". Розгля справи призначено на 09.11.2022.

До суду 24.10.2022 від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Старокостянтинівцукор" - Оніщука Є.О. надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду 09.11.2022 о 13:40 год.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.10.2022 розгляд справи №910/830/22 призначений на 09.11.2022 о 13-40 год ухвалено здійснювати у режимі відеоконференції.

09.11.2022 розгляд справи №910/830/22 не відбувся у зв`язку з відсутністю в приміщенні Північного апеляційного господарського суду енергопостачання.

Дана обставина також підтверджується актом Північного апеляційного господарського суду щодо знеструмлення електромережі суду, вихід з ладу сервера автоматизованої системи та інші умови, що впливають на безперебійність та функціонування автоматизованої системи від 10.11.2022.

Ухвалою суду від 10.11.2022 розгляд справи призначено на 30.11.2022.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, розглянувши доводи наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів після проведення наради у нарадчій кімнаті оголосила вступну та резолютивну частину постанови, якою Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на рішення Господарського суду міста Києва від 17.08.2022 та додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 07.09.2022 у справі №910/830/22 залишено без задоволення, а оскаржувані рішення суду першої інстанції без змін, при цьому суд апеляційної інстанції керувався наступним.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Статтею 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом установлено, що 09.09.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю "Старокостянтинівцукор" (СВБ) подало до Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (ОСП/АР) заяву-приєднання до договору про врегулювання небалансів електричної енергії (далі - договір).

У подальшому, відповідач повідомив позивача про його приєднання до умов договору із визначенням ідентифікатора договору № 0755-01015 та дати акцептування 12.09.2019.

Відповідно до п. 1.1 договору цей договір є публічним договором приєднання, який установлює порядок та умови врегулювання небалансів електричної енергії учаснику ринку, у тому числі її балансуючої групи. Цей договір є договором приєднання в розумінні статті 634 Цивільного кодексу України, умови якого мають бути прийняті іншою стороною не інакше, як шляхом приєднання до запропонованого договору в цілому.

Пунктом 1.2 договору визначено, що на підставі цього договору сторона, що приєднується, набуває статусу учасника ринку та здійснює свою діяльність у якості СВБ.

Згідно з пунктом 1.3 договору за цим договором СВБ врегульовує небаланси електричної енергії, що склалися в результаті діяльності її балансуючої групи на ринку електричної енергії, або передає свою відповідальність за небаланси електричної енергії іншій СВБ шляхом входження до її балансуючої групи.

Пунктом 1.4 договору визначено, що ОСП врегульовує небаланси електричної енергії з СВБ у порядку, визначеному Законом України "Про ринок електричної енергії" та Правилами ринку, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 № 307 (далі - Правила ринку).

Пунктами 2.1, 2.2 договору погоджено, що вартість небалансів електричної енергії та суми платежів, що передбачені до сплати зі сторони СВБ та ОСП, розраховуються АР для кожного розрахункового періоду доби відповідно до Правил ринку. Оплата платежів відповідно до цього договору здійснюється з урахуванням податків та зборів, передбачених діючим законодавством. Порядок розрахунку обсягів, ціни та вартості небалансів електричної енергії визначається Правилами ринку.

За умовами п. 3.1 договору при невиконанні або неналежному виконанні умов цього договору сторони несуть відповідальність, передбачену цим договором, Правилами ринку, Кодексом системи передачі, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 № 309, Законом та чинним законодавством України.

У пункту 3.3 договору сторони погодили, що ОСП зобов`язаний проводити розрахунки з СВБ у порядку та в терміни, визначені Правилами ринку.

Згідно з пунктом 5.1 договору виставлення рахунків та здійснення платежів щодо оплати вартості небалансів, визначеної главою 2 цього договору, відбувається відповідно до процедур та графіків, передбачених Правилами ринку, та згідно з умовами цього договору.

Відповідно до пункту 5.6 договору подання платіжних документів здійснюється сторонами відповідно до Правил ринку.

Цей договір набирає чинності з дати реєстрації ОСП СВБ відповідно до її заяви-приєднання до цього Договору і є чинним до 31 грудня включно, у якому була надана заява-приєднання. Після реєстрації учасника ринку ОСП зобов`язаний надати такій СВБ витяг з відповідного реєстру. Якщо жодна зі сторін не звернулася до іншої сторони у строк не менше ніж за 1 місяць до закінчення терміну дії цього договору з ініціативою щодо його розірвання, то цей договір вважається продовженим на наступний календарний рік на тих же умовах (п. п. 9.1, 9.2 договору).

Пунктом 7.3.1 Правил ринку (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що АР на щоденній основі надсилає платіжний документ кожній СВБ із зазначенням суми, що СВБ зобов`язана сплатити АР, або суми, що АР зобов`язаний сплатити СВБ через її небаланси електричної енергії протягом відповідного періоду.

Пунктом 7.7.4 Правил ринку установлено, що оплата платіжного документа з банківського рахунку АР на банківський рахунок учасника ринку здійснюється протягом чотирьох робочих днів з дати направлення рахунка.

Відповідно актами купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів № ВН/21/09-0755 від 30.09.2021 на суму 944 144,23 грн, № ВН/21/10-0755 від 30.10.2021 на суму 173 053,78 грн, № ВН/21/11-0755 від 30.11.2021 на суму 228 997,48 грн підтверджується факт поставки позивачем електричної енергії для врегулювання небалансів відповідачу у період з вересня по листопад 2021 року на загальну суму 1 346 195,49 грн.

Отже, позивач виконав взяті на себе зобов`язання з продажу відповідачу електричної енергії за договором, а відповідач не виконав зобов`язання з її оплати у строк визначений пунктом 7.7.4 Правил ринку і на даний час має заборгованість перед позивачем у розмірі 1 267 910,41 грн з урахуванням часткової оплати.

Як було установлено судом, що відповідачем після відкриття провадження у справі частково сплачено на користь позивача основний борг за спірний період в розмірі 616 900,51 грн, що підтверджується платіжними дорученнями: № 1148 від 07.06.2022 на суму 55 872,32 грн № 1149 від 07.06.2022 на суму 15 178,57 грн, № 1150 від 07.06.2022 на суму 97 596,65 грн, № 1091 від 08.06.2022 на суму 13 202,82 грн, № 1092 від 08.06.2022 на суму 5 584,64 грн, № 1291 від 09.06.2022 на суму 65 194,89 грн, № 1292 від 09.06.2022 на суму 92 138,99 грн, № 1293 від 09.06.2022 на суму 95 401,88 грн, № 1294 від 09.06.2022 на суму 68 990,98 грн, № 1295 від 09.06.2022 на суму 69 250,31 грн, № 1074 від 10.06.2022 на суму 8 414,54 грн, № 1163 від 13.06.2022 на суму 30 073,92 грн, копії яких містяться в матеріалах справи.

В силу п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Закриття провадження у зв`язку з відсутністю предмета спору відбувається, зокрема, у випадку сплати суми боргу боржником.

Отже, ураховуючи вищенаведені обставини та беручи до уваги те, що відповідачем частково сплачено позивачу суму заборгованості у розмірі 616 900,51 грн, провадження у справі в частині стягнення 616 900,51 грн заборгованості підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Судом установлено, що доказів сплати основного боргу на суму 651 009,90 грн (1 267 910,41 грн -616 900,51 грн) відповідачем суду не надано.

Ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не установлено договором або законом.

Крім того колегія суддів зазначає, що посилання апелянта про неможливість своєчасного виконання взятих на себе зобов`язань у зв`язку із значною заборгованістю учасників ринку перед відповідачем є необґрунтованими, оскільки наведена відповідачем обставина не може бути підставою для звільнення його від обов`язку виконання взятих на себе зобов`язань за договором. Крім того, будь-яких доказів на підтвердження зазначених доводів відповідачем до суду не подано.

Крім того, судом першої інстанції обґрунтоване не взято до уваги твердження відповідача про те, що позивач не надав підтверджень про отримання відповідачем надісланих йому рахунків, оскільки направлення (надсилання, виставлення) рахунків на оплату учасникам ринку здійснюється адміністратором розрахунків через систему управління ринком, зокрема, систему розрахунків за небаланси електричної енергії. Іншого порядку та способу направлення рахунків ані Правилами ринку, ані умовами договору не передбачено.

Беручи до уваги вищенаведені обставини, колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 651 009,90 грн основного боргу є обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Зі змісту позовної заяви убачається, що позивачем було заявлено до стягнення з відповідача 26 147,69 грн інфляційних втрат та 9 361,71 грн 3% річних у зв`язку із неналежним виконанням умов договору.

Приписами ст. 6 Цивільного кодексу України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Господарське зобов`язання виникає, зокрема із господарського договору (стаття 174 Господарського кодексу України).

При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору (ч. 3 ст. 180 Господарського кодексу України).

Сторони досягли всіх істотних умов відносно вказаного виду договору.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Також, відповідно до вимог ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 26 147,69 грн інфляційних втрат та 9 361,71 грн 3% річних також підлягають задоволенню за розрахунком позивача, який відповідає умовам договору та вимогам закону.

Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача 11 390,08 грн пені на підставі п. 4.2 договору.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій (неустойка, штраф, пеня).

За умовами п. 4.2 договору у разі несвоєчасного виконання грошових зобов`язань після підписання сторонами Акту купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів винна сторона сплачує іншій стороні пеню у розмірі 0,01 % за кожен день прострочення від суми простроченого платежу, але не більше розміру облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Перевіривши розрахунок пені, судом установлено, що розрахунок арифметично правильний, а отже вимоги позивача щодо стягнення з відповідача пені у розмірі 11 390,08 грн підлягають задоволенню.

Стосовно оскарження відповідачем додаткового рішення Господарського суду м. Києва від 07.09.2022, колегія суддів зазначає наступне.

Як убачаться із матеріалів справи, 22.08.2022 до загального відділу діловодства суду першої інстанції надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Старокостянтинівцукор" про ухвалення додаткового рішення у справі, в якій заявник просив суд стягнути з відповідача витрати пов`язані з наданням професійної правничої допомоги у розмірі 20 000 грн.

Статтею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

За приписами ч. 3 - 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Порядок розподілу судових витрат визначено статтею 129 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно із частинами 4, 8 статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Як зазначалось вище, частиною 5 ст. 126 ГПК України установлено, що у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України).

На підтвердження витрат пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги у розмірі 20 000 грн позивач надав договір про надання правової допомоги № 41 від 19.02.2021 з додатком № 1 до нього, акт (звіт) наданих послуг (виконаних робіт) № 1 від 18.08.2022 та ордер на надання правничої (правової) допомоги серії ВХ № 1009362 від 13.01.2022.

З матеріалів справи слідує, що від відповідача, станом на дату ухвалення додаткового рішення не надходила заява на зменшення розміру відшкодування адвокатських послуг.

На переконання колегії суддів, указані докази є достатніми для підтвердження факту понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу адвоката у справі на зазначену ним розмірі. Крім того з матеріалів справи убачаться, що позивачем було дотримано норми ГПК України, стосовно строків та порядку звернення до суду із заявою про відшкодування правових витрат.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приписами статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтями 78, 79 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь установленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

На підставі наявних матеріалів справи колегія суддів установила, що обставини, на які посилається скаржник - Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" у розумінні статті 86 ГПК України не можуть бути підставою для зміни або скасування рішення Господарського суду міста Києва від 17.08.2022 та додаткового рішення Господарського суду міста Києва від 07.09.2022 у справі №910/830/22, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Ураховуючи наведене, рішення Господарського суду міста Києва від 17.08.2022 та додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 07.09.2022 у справі №910/830/22 відповідають матеріалам справи, є законними та обґрунтованими, підстави, передбачені ст.ст. 277-278 ГПК України для їх скасування, відсутні.

Керуючись ст. 129, 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на рішення Господарського суду міста Києва від 17.08.2022 та додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 07.09.2022 у справі №910/830/22 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 17.08.2022 у справі №910/830/22 залишити без змін.

3. Додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 07.09.2022 у справі №910/830/22 залишити без змін.

4. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 17.08.2022 справі №910/830/22 покласти на Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго".

5. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 12.12.2022.

Головуючий суддя В.В. Андрієнко

Судді В.В. Шапран

С.І. Буравльов