ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"12" грудня 2022 р. м. Київ Справа № 911/2476/22

Суддя А.Ю. Кошик, розглянувши матеріали заяви № 24629/03 від 28.11.2022 року Приватного акціонерного товариства «Київстар» (03113, м. Київ, вул. Дегтярівська, 53, ) про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Тетрико» (07354, Київська обл., Вишгородський р-н, с. Нові Петрівці, вул. Свято Покровська, буд. 375, ) 16 119,26 грн. заборгованості

встановив:

До Господарського суду Київської області від Приватного акціонерного товариства «Київстар» надійшла заява № 24629/03 від 28.11.2022 року про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Тетрико» 16 119,26 грн. заборгованості за договором про надання послуг № 1-1902/21 від 22.09.2021 року.

За змістом ст.ст. 147, 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 148 цього Кодексу. Судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 2 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Дослідивши заяву та додані до неї документи, суд встановив наступне.

Заявником заявлено вимоги про стягнення з боржника 16 119,26 грн. заборгованості за договором про надання послуг № 1-1902/21 від 22.09.2021 року та 248,10 грн. судового збору.

Відповідно до п. п. 3, 4 ч. 3 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України до заяви про видачу судового наказу додаються, зокрема копія договору, укладено у письмовій формі (у тому числі електронній) формі, за якими пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Однак, з поданих суду документів вбачається, що договір про надання послуг № 1-1902/21 від 22.09.2021 року та додаток № 1 до договору не підписані сторонами, у зв`язку з чим суд не може дійти висновку, що даний договір був дійсно укладений сторонами.

Також надані заявником рахунки на оплату, по яких стягувач просить сплатити вартість наданих послуг, не підписані сторонами, а тому у суду відсутня можливість встановити, що зазначені в непідписаних рахунках послуги були прийняті боржником.

Враховуючи вищезазначене, у суду відсутні підстави вважати заявлену стягувачем вимогу безспірною.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу на підставі п. 1 ч. 1. ст. 152 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 2 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Крім того, суд доводить до відома заявника, що відповідно до ч. 1 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 ч. 1 ст. 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст.ст. 148, 152, 153, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

Ухвалив:

Відмовити у задоволені заяви Приватного акціонерного товариства «Київстар» № 24629/03 від 28.11.2022 року про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Тетрико» 16 119,26 грн. заборгованості.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому ч. 1 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України, та може бути оскаржена в строк та в порядку, передбаченому ст. ст. 256-257 Господарського процесуального кодексу України з врахуванням п. 17.5 розділу ХІ Господарського процесуального кодексу України.

Суддя А.Ю. Кошик