ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" грудня 2022 р. Справа№ 911/3656/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Руденко М.А.

суддів: Барсук М.А.

Пономаренка Є.Ю.

при секретарі Реуцькій Т.О.

за участю представників сторін:

від позивача 1: ОСОБА_3.; Наход А.В., ордер серія АС №1005831 від 29.09.2021;

від позивача 2: не з`явився;

від відповідача: Прокопець О.М., ордер серія КВ №841724 від 26.10.2021;

від третьої особи на стороні позивача 1: ОСОБА_5;

від третьої особи на стороні позивача 3: ОСОБА_7.;

від третьої особи на стороні позивача 5: ОСОБА_9.;

від третьої особи на стороні позивача 7: ОСОБА_11.;

від третьої особи на стороні позивача 9: ОСОБА_13;

від третьої особи на стороні позивача 11: ОСОБА_15;

від третьої особи на стороні позивача 13: ОСОБА_1 ;

від третіх осіб на стороні позивача 2, 4, 6, 8, 10, 12: не з`явилися;

від третьої особи на стороні відповідача 3: ОСОБА_17.;

від третьої особи на стороні відповідача 4: ОСОБА_18.;

від третьої особи на стороні відповідача 6: ОСОБА_20.;

від третьої особи на стороні відповідача 7: ОСОБА_21.;

від третьої особи на стороні відповідача 8: ОСОБА_2 ;

від третьої особи на стороні відповідача 1, 2, 5, 9-14 не з`явились,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3

на рішення господарського суду Київської області від 29.07.2021

у справі №911/3656/20 (суддя Карпечкін Т.П.)

за позовом 1. ОСОБА_3 ,

2. ОСОБА_4

до сільськогосподарського виробничого кооперативу "Новоселицький"

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача:

1. ОСОБА_5 ,

2. ОСОБА_6 ,

3. ОСОБА_7 ,

4. ОСОБА_8 ,

5. ОСОБА_9 ,

6. ОСОБА_10 ,

7. ОСОБА_11 ,

8. ОСОБА_12 ,

9. ОСОБА_13 ,

10. ОСОБА_14 ,

11. ОСОБА_15 ,

12. ОСОБА_16 ,

13. ОСОБА_1

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

1. приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Харкави Оксани Віталіївни,

2. державного реєстратора комунального підприємства "Реєстрація Плюс" Товкайло Ульяни Василівни,

3. ОСОБА_17 ,

4. ОСОБА_18 ,

5. ОСОБА_19 ,

6. ОСОБА_20 ,

7. ОСОБА_21 ,

8. ОСОБА_2 ,

9. ОСОБА_22 ,

10. ОСОБА_23 ,

11. ОСОБА_24 ,

12. ОСОБА_25 ,

13. ОСОБА_26 ,

14. ОСОБА_27

про визнання недійсним рішення загальних зборів та скасування державної реєстрації змін,

В С Т А Н О В И В:

До господарського суду Київської області подано позов ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до сільськогосподарського виробничого кооперативу «Новоселицький» про визнання недійсним рішення загальних зборів від 10.04.2019, оформленого протоколом загальних зборів сільськогосподарського виробничого кооперативу «Новоселицький» №10/2019 від 10.04.2019 та скасування державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, зокрема зміну керівника або відомостей про керівника юридичної особи, вчинену 10.04.2019 за №8002541 ОСОБА_28 . Комунальним підприємством «Реєстрація Плюс». (а.с. 1-21 т.1 справа №911/3656/20)

В обґрунтування поданого позову позивачі посилались на те, що загальні збори кооперативу від 10.04.2019 скликано та проведено неповноважними особами, з порушенням, зокрема, пунктів 14.1.2., 14.1.3., 14.2.1., 5.2., 16.2., 16.8. Статуту СВК «Новоселицький» та ст. 15 Закону України «Про кооперацію», з порушенням повідомлення позивачів про проведення таких зборів та без повідомлення решти учасників кооперативу, а також за відсутності повідомлення повного кола питань порядку денного та прийняття рішень на Загальних зборах Кооперативу неправомочними не ідентифікованими особами.

В той же час, в провадженні господарського суду Київської області перебувала справа №911/1727/19 за позовом ОСОБА_3 до сільськогосподарського виробничого кооперативу «Новоселицький» про визнання недійсним рішення загальних зборів членів сільськогосподарського виробничого кооперативу «Новоселицький» від 10.04.2019, яке викладене у формі протоколу загальних зборів сільськогосподарського виробничого кооперативу «Новоселицький» №10/2019 від 10.04.2019. (а.с.8-14 т.1 справи №911/1727/19)

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на порушення відповідачем порядку проведення загальних зборів членів сільськогосподарського виробничого кооперативу "Новоселицький".

Ухвалою господарського суду Київської області від 26.04.2021 об`єднано справу №911/1727/19 зі справою №911/3656/20 для спільного розгляду в одну справу №911/3656/20.

Рішенням господарського суду Київської області від 29.07.2021 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Мотивуючи рішення, суд першої інстанції зазначив на те, що при розгляді справи не встановлено ознак незаконності рішення загальних зборів СВК «Новосельцький», які оформлені протоколом №10/2019 від 10.04.2019, із якими закон пов`язує наявність підстав для визнання їх недійсними, а також за наслідками розгляду спору не підтвердились наведені позивачами твердження про порушення їх корпоративних прав.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, апелянт 18.08.2021 у встановлений процесуальний строк подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, ухваленим з неправильним застосуванням норм матеріального права та з порушенням норм процесуального права.

Скаржник зазначає про неправильну оцінку судом першої інстанції обставин щодо порушення порядку скликання та проведення загальних зборів Кооперативу.

На його думку, суд першої інстанції здійснював розгляд справи не оцінюючи підстав та порядку скликання чергових та позачергових зборів, що визначено ст.ст. 15, 16 Статуту з відсилкою до п.п.13.2 Статуту.

Вказує на те, що оскаржуваний протокол від 10.04.2019 складений за результатами проведення чергових загальних зборів Кооперативу, а не позачергових (які могли скликатися за певних умов «ініціативною групою»).

Апелянт вважає, що у зв`язку з грубими порушеннями ініціювання та скликання загальних зборів Кооперативу, інші члени Кооперативу - треті особи в даній справі, не мали змоги підготуватись та взяти участь, так як про них не були повідомлені.

Також, стверджує про порушення норм про кворум для проведення загальних зборів та не доведення його існування на день проведення загальних зборів.

Наведене твердження слідує з того, що на загальних зборах 10.04.2019 приймали участь 14 членів Кооперативу, з яких 5 членів були представлені одним представником, проте судом першої інстанції не було встановлено наявності повноважень в останнього, оскільки відповідачем не було надано суду відповідних довіреностей, а тільки нотаріальну заяву про підтвердження факту участі в зборах від імені 5 членів Кооперативу. Окрім того, скаржник звертає увагу на недотриманні судом першої інстанції принципу «вірогідності доказів», що призвело до неправильної оцінки доказів сторін, які, на його переконання, свідчать про недоведеність факту присутності на загальних зборах 14 членів Кооперативу, а відтак й відсутність кворуму для прийняття спірних рішень.

Щодо вимоги про скасування реєстраційної дії, здійсненої реєстратором Товкайло У.В., то акцентує особливу увагу на тому, що така підлягає скасуванню саме як похідна дія після визнання недійсним рішення загальних зборів від 10.04.2019.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду Північного апеляційного господарського суду від 20.09.2021 апеляційну скаргу у справі №911/3656/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: Шапран В.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Андрієнко В.В., Буравльов С.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.09.2021 відкрито апеляційне провадження у справі №911/3656/20, призначено її до розгляду на 26.10.2021.

До Північного апеляційного господарського суду від СВК «Новоселицький» надійшов відзив на апеляційну скаргу у справі №911/3656/20, згідно якого спростовує обставини, наведені апелянтом у апеляційній скарзі та просить залишити її без задоволення, а рішення господарського суду Київської області від 29.07.2021 без змін. Крім того, до апеляційної скарги були додані нові докази, а саме копії довіреностей від 13.03.2019, 16.09.2019, 13.03.2019, 24.03.2019.

У судових засіданнях 26.10.2021, 08.11.2021 та 30.11.2021 оголошувалася перерва.

08.12.2021 через відділ управління автоматизованого документообігу та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від сільськогосподарського виробничого кооперативу «Новоселицький» надійшла заява про відвід головуючого судді Шапрана В.В. від розгляду справи №911/3656/20.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.12.2021 визнано необґрунтованим заявлений сільськогосподарським виробничим кооперативом "Новоселицький" відвід головуючого судді Шапрана В.В. у розгляді справи №911/3656/20. Матеріали справи №911/3656/20 передано для здійснення визначення складу судової колегії автоматизованою системою для вирішення питання про відвід відповідно до положень статті 32 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.12.2021 у складі: Михальська Ю.Б. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Тищенко А.І., Скрипка І.М. відмовлено у задоволенні заяви сільськогосподарського виробничого кооперативу "Новоселицький" про відвід головуючого судді Шапрана В.В. у розгляді справі №911/3656/20.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.12.2021 розгляд справи призначено на 17.01.2022. (а.с.132-134 т.5)

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.12.2021 розгляд справи призначено на 17.01.2022.

До суду 10.01.2022 та 11.01.2022 ОСОБА_17 та ОСОБА_24 подано заяви про відвід головуючого судді Шапран В.В. у розгляді справи №911/3656/20. (а.с.136-139 т.5)

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.01.2022 задоволено заяви ОСОБА_17 та ОСОБА_24 про відвід головуючого судді Шапрана В.В. у справі №911/3656/20. Матеріали справи №911/3656/20 передано для здійснення визначення складу судової колегії автоматизованою системою відповідно до положень ст. 32 Господарського процесуального кодексу України.

Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду №09.1-07/57/22 від 14.01.2022, на підставі ухвали Північного апеляційного господарського суду від 12.01.2022, призначено повторний автоматизований розподіл справи №911/3656/20.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.01.2022 для розгляду апеляційної скарги ОСОБА_3 у справі №911/3656/20 визначено колегію суддів у складі: Андрієнко В.В. (головуючий суддя), судді Буравльов С.І., Сітайло Л.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.01.2022 справу №911/3656/20 за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення господарського суду Київської області від 29.07.2021 прийнято до провадження у визначеному автоматизованою системою складі суду та призначено до розгляду на 31.01.2022.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.01.2022 відкладено розгляд справи на 23.02.2022.

У судовому засіданні 23.02.2022 оголошено перерву до 28.02.2022.

У зв`язку з введенням в Україні воєнного стану з 24.02.2022 на підставі указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022, з урахуванням наказу голови Північного апеляційного господарського суду від 03.03.2022 "Про встановлення особливого режиму роботи Північного апеляційного господарського суду в умовах воєнного стану" судове засідання 28.02.2022 не відбулося.

Розпорядженням керівника апарату суду від 20.04.2022 №09.1-08/1610/22 у зв`язку із перебуванням судді Сітайло Л.Г., яка входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, у відпустці призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №911/3656/20.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.04.2022 для розгляду апеляційної скарги ОСОБА_3 у справі №911/3656/20 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Андрієнко В.В., судді Буравльов С.І., Попікова О.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.04.2022 прийнято апеляційну скаргу до провадження у визначеному складі суду. Розгляд справи призначено на 26.05.2022.

Розпорядженням в.о. керівника апарату суду від 24.05.2022 №09.1-08/1753/22, було призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №911/3656/20, у зв`язку з перебуванням судді Попікової О.В., яка входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, у відпустці 26.05.2022.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.05.2022 у справі №911/3656/20 для розгляду апеляційної скарги ОСОБА_3 визначено колегію суддів: головуючий суддя Андрієнко В.В., судді Буравльов С.І., Зубець Л.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.05.2022 прийнято апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення господарського суду Київської області від 29.07.2021 у справі №911/3656/20 до провадження у визначеному складі суддів.

У судовому засіданні 26.05.2022 розгляд справи відкладено на 26.06.2022.

24.06.2022 на адресу суду від ОСОБА_4 надійшла заява про відвід суддів Андрієнка В.В. та Буравльова С.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.06.2022 визнано необґрунтованою заяву ОСОБА_4 про відвід головуючого судді Андрієнка В.В. та судді Буравльова С.І. у справі №911/3656/20.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.06.2022 заяву про самовідвід колегії суддів у складі: головуючий суддя Андрієнко В.В., судді Буравльов С.І., Зубець Л.П. у справі №911/3656/20 задоволено. Матеріали справи №911/3656/20 передано для здійснення визначення складу судової колегії автоматизованою системою, відповідно до положень ст. 32 ГПК України.

Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду №09.1-07/203/22 від 29.06.2022 у справі №911/3656/20 призначено повторний автоматизований розподіл справи.

Витягом з протоколу автоматизованого визначення складу колегії суддів від 29.06.2022 у справі №911/3656/20 визначено колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Пашкіна С.А., судді Кропивна Л.В., Сулім В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.07.2022 колегією суддів у складі головуючого судді Пашкіної С.А., суддів Кропивної Л.В., Сулім В.В. прийнято до свого провадження справу №911/3656/20 за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення господарського суду Київської області від 29.07.2021, призначено розгляд справи №911/3656/20 на 04.08.2022.

Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду від 04.08.2022 у зв`язку з перебуванням судді Суліма В.В. на лікарняному з 04.08.2022 у справі №911/3656/20 призначено повторний автоматизований розподіл справи.

Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 04.08.2022 у справі №911/3656/20 визначено колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Пашкіна С.А., судді Кропивна Л.В., Євсіков О.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.08.2022 прийнято апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення господарського суду Київської області від 29.07.2021 у справі №911/3656/20 до провадження у визначеному складі суддів.

У судових засіданнях 04.08.2022 та 17.08.2022 оголошувалася перерва.

08.09.2022 через канцелярію Північного апеляційного господарського суду від сільськогосподарського виробничого кооперативу "Новоселицький" (відповідач 2) надійшла заява про відвід головуючого судді Пашкіної С.А. у справі №911/3656/20.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.09.2022 відмовлено у задоволенні заяви сільськогосподарського виробничого кооперативу "Новоселицький" про відвід головуючого судді Пашкіної С.А. від розгляду справи №911/3656/20.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.09.2022 заяву про самовідвід головуючого судді Пашкіної С.А. у справі №911/3656/20 задоволено. Матеріали справи №911/3656/20 передано для здійснення визначення складу судової колегії автоматизованою системою, відповідно до положень ст. 32 Господарського процесуального кодексу України.

Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду від 12.09.2022 №09.1-07/333/22 призначено повторний автоматизований розподіл справи №911/3656/20.

Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.09.2022 у справі №911/3656/20 визначено колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Руденко М.А., судді Барсук М.А., Пономаренко Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.09.2022 прийнято апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення господарського суду Київської області від 29.07.2021 у справі №911/3656/20 до провадження вказаною колегією суддів. Розгляд справи №911/3656/20 призначено на 18.10.2022 о 12 год. 15 хв.

В судове засідання 18.10.2022 з`явилися позивачі 1, 2, представник відповідача, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача 1, 3, 5, 9 та треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 5, 10, інші представники сторін в судове засідання не з`явилися.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.10.2022 розгляд справи №911/3656/20 відкладено на 31.10.2022 о 15 год. 00 хв.

31.10.2022 через канцелярію суду від ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_8 , ОСОБА_15 надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.10.2022 розгляд справи №911/3656/20 відкладено на 21.11.2022 о 15 год. 00 хв.

10.11.2022 через канцелярію суду від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Харкавої Оксани Віталіївни надійшла заява про розгляд справи за її відсутності.

21.11.2022 через канцелярію суду від ОСОБА_24 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_22 надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності.

В судове засідання 21.11.2022 представником позивача 1 зазначено, що в рішенні суду помилково було зазначено, перелік третіх особі які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, тому заявив усне клопотання та просив суд вірно зазначити третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача якими є: 1. ОСОБА_5 ; 2. ОСОБА_6 ; 3. ОСОБА_7 ; 4. ОСОБА_8 ; 5. ОСОБА_9 ; 6. ОСОБА_10 ; 7. ОСОБА_11 ; 8. ОСОБА_12 ; 9. ОСОБА_13 ; 10. ОСОБА_14 ; 11. ОСОБА_15 ; 12. ОСОБА_16 ; 13. ОСОБА_1 .

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.11.2022 задоволено клопотання представника позивача 1 стосовно вірного переліку третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, а саме: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_1 , зазначивши вірний перелік третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: 1. ОСОБА_5 ; 2. ОСОБА_6 ; 3. ОСОБА_7 ; 4. ОСОБА_8 ; 5. ОСОБА_9 ; 6. ОСОБА_10 ; 7. ОСОБА_11 ; 8. ОСОБА_12 ; 9. ОСОБА_13 ; 10. ОСОБА_14 ; 11. ОСОБА_15 ; 12. ОСОБА_16 ; 13. ОСОБА_1 та третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: 1. приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Харкава Оксана Віталіївна; 2. державний реєстратор комунального підприємства "Реєстрація Плюс" Товкайло Ульяна Василівна; 3. ОСОБА_17 ; 4. ОСОБА_18 ; 5. ОСОБА_19 ; 6. ОСОБА_20 ; 7. ОСОБА_21 ; 8. ОСОБА_2 ; 9. ОСОБА_22 ; 10. ОСОБА_23 ; 11. ОСОБА_24 ; 12. ОСОБА_25 ; 13. ОСОБА_26 ; 14. ОСОБА_27 . Розгляд справи №911/3656/20 відкладено на 05.12.2022 о 15 год. 00 хв.

05.12.2022 судове засідання не відбулося, в зв`язку з оголошенням повітряної тривоги на території України з 13 год. 10 хв. по 16 год. 10 хв.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.12.2022 розгляд справи №911/3656/20 відкладено на 13.12.2022 о 12 год. 05 хв.

В судове засідання 13.12.2022 з`явилися представники позивача 1, відповідача та треті особи на стороні позивача: 1, 3, 5, 7, 9, 11, 13 та треті особи на стороні відповідача: 3, 4, 6, 7, 8.

Треті особи на стороні позивача: 2, 4, 6, 8, 10, 12 та треті особи на стороні відповідача: 2, 5, 9-14 та приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Харкава Оксана Віталіївна у судове засідання 13.12.2022 не з`явилися, явку уповноважених представників не забезпечили, проте у матеріалах справи наявні їх заяви та клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

Враховуючи те, що суд не визнавав обов`язковою явку учасників справи, а в матеріалах справи містяться докази належного їх повідомлення про час та місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги, зважаючи на необхідність дотримання розумних строків розгляду справи та заяви відсутніх в судовому засіданні учасників справи про розгляд справи без їх участі, констатуючи достатність матеріалів для апеляційного перегляду справи, колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку судового рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку за наявними матеріалами та без участі третіх осіб на стороні позивача: 2, 4, 6, 8, 10, 12 та третіх осіб на стороні відповідача: 2, 5, 9-14 та приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Харкавої Оксани Віталіївни, їх представників.

Позивач 1 (апелянт) та його представник в судовому засіданні 13.12.2022 підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити, оскаржуване судове рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове - про повне задоволення позову.

Представник відповідача в судовому засіданні 13.12.2022 заперечив проти задоволення апеляційної скарги, в тому числі з підстав, приведених ним у відзиві, наполягав на необхідності залишення оскаржуваного рішення без змін, як такого, що відповідає вимогам ст. 236 ГПК України.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та їх представників, з урахуванням правил ст.ст. 269, 270 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права, колегія суддів встановила наступне.

Як підтверджено судом та вбачається з матеріалів справи, позивачі є членами СВК «Новоселицький» (відповідач), що підтверджується також відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. (том 1 справи №911/3656/20, а.с. 23)

Відповідно до п. 17.1. Статуту СВК "Новоселицький", затвердженого загальними зборами від 13.09.2007 (том 1 справи №911/3656/20, а.с. 31), до складу правління Кооперативу входять: Голова Кооперативу, заступник Голови Кооперативу, Головний бухгалтер, Головні спеціалісти та інші особи, які призначаються Загальними Зборами.

Рішенням загальних зборів членів СВК "Новоселицький", оформленим протоколом загальних зборів членів СВК "Новоселицький" №10/2019 від 10.04.2019, вирішено, зокрема, про:

1) обрання головуючого та секретаря Загальних зборів СВК «Новоселицький», а саме ОСОБА_18 - головуючою, а ОСОБА_31 - секретарем Загальних зборів;

2) відкликання (припинення повноважень) голови кооперативу ОСОБА_3 з посади голови кооперативу;

3) обрання головою кооперативу ОСОБА_18 ;

4) припинення повноважень членів правління кооперативу;

5) скасування рішення Загальних зборів кооперативу та рішення правління кооперативу, які приймалися у період з 10.03.2016 (дата обрання головою правління кооперативу ОСОБА_3 ) до 09.04.2019;

12) уповноваження ОСОБА_17 на вчинення реєстраційних дій. (том 1 справи №911/3656/20, а.с. 42)

В якості підстав позовних вимог про недійсність рішення загальних зборів СВК «Новоселицький», оформлених протоколом №10/2019 від 10.04.2019, позивачі (позивач у справі №911/1727/19 та позивачі у справі №911/3656/20) вказували на те, що загальні збори кооперативу від 10.04.2019 скликано та проведено неповноважними особами, з порушенням, зокрема, пунктів 14.1.2., 14.1.3., 14.2.1., 5.2., 16.2., 16.8. Статуту СВК «Новоселицький» та ст. 15 Закону України «Про кооперацію», з порушенням повідомлення позивачів про проведення таких зборів та без повідомлення решти учасників кооперативу, а також за відсутності повідомлення повного кола питань порядку денного та прийняття рішень на Загальних зборах Кооперативу неправомочними неідентифікованими особами.

Також, в обґрунтування позовних вимог позивачі стверджують, що 10.04.2019 відбулись загальні збори членів кооперативу, про які їх як членів кооперативу належним чином повідомлено не було. На зазначених зборах були присутні особи, які не були членами кооперативу станом на 10.04.2019 та відповідно не мали права брати участь у цих зборах. Таким чином, всі прийнятті на оскаржуваних зборах рішення, в тому числі про обрання голови кооперативу є незаконними, враховуючи те, що членів кооперативу про спірні загальні збори не було повідомлено.

Посилаючись, в тому числі, на неповноважність зборів та відсутність кворуму на спірних загальних зборах 10.04.2019, встановленого Статутом СВК «Новоселицький» та Законом, просили визнати недійсними рішення загальних зборів членів кооперативу, що оформлені протоколом №10/2019 від 10.04.2019.

Також, з огляду на зміст позовних вимог в обох позовах (у справах №911/1727/19 та №911/3656/20) позивач-1 зазначає, що рішення загальних зборів про обрання його головою правління кооперативу та до складу членів правління кооперативу не передбачало встановлення строку обрання, на виконання відповідного рішення було видано Розпорядження №17 про призначення ОСОБА_3 на посаду голови правління кооперативу та внесено відповідні зміни у відомості про керівника до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Окрім того, позивачі, вважаючи протиправними реєстраційні дії, вчинені щодо кооперативу 10.04.2019, просили, як похідну вимогу від вимоги про визнання недійсним рішення загальних зборів членів СВК «Новоселицький» від 10.04.2019, скасувати реєстраційну дію: «Державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, 10.04.2019; 8002541; Зміна керівника або відомостей про керівника юридичної особи, ОСОБА_28 , комунальне підприємство «Реєстрація Плюс».

В обґрунтування вимоги про скасування реєстраційних дій щодо зміни відомостей про юридичну особу, позивачі посилалися на безпідставність здійснення відповідної реєстраційної дії №8002541 у зв`язку з протиправністю рішення загальних зборів, що було підставою для внесення змін до відомостей про керівника СВК «Новоселицький».

Відповідач заперечив проти позову та просив суд відмовити позивачам у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування своєї позиції зазначав, що 10.04.2019 відбулися загальні збори членів СВК «Новоселицький», що були ініційовані ініціативною групою у кількості 10 осіб, тобто більше ніж одна третина від загальної кількості членів Кооперативу - 27 осіб, що станом на 10.04.2019 значились у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, як це передбачено п. 16.3 статуту СВК «Новоселицький».

Також наголошував, що строки повноважень голови кооперативу згідно з абз. 2 п. 17.1 Статуту кооперативу встановлено до трьох років, що власне й зумовило необхідність вирішення питання про обрання нового голови.

Відповідач пояснив, що загальні збори членів СВК «Новоселицький» проводились в приміщенні школи с. Вільшанська-Новоселиця, у районному відділі освіти ініціативна група отримувала відповідний дозвіл. На вказаних зборах були присутні 14 членів кооперативу, тобто більша половина від загальної кількості членів Кооперативу. На загальних зборах голосували «за» такі члени кооперативу: ОСОБА_2 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_24 , ОСОБА_21 та через представника ОСОБА_17 , ОСОБА_25 , ОСОБА_32 , ОСОБА_20 , ОСОБА_22 , а також були присутні на загальних зборах інші члени кооперативу, проте «утримались» під час голосування, ОСОБА_3 , ОСОБА_13 , ОСОБА_16 , ОСОБА_4 .

Наведене і стало причиною виникнення спору та звернення до господарського суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що за наслідками розгляду справи не встановлено ознак незаконності рішення загальних зборів СВК «Новоселицький», які оформлені протоколом №10/2019 від 10.04.2019 і з якими закон пов`язує наявність підстав для визнання їх недійсними, оскільки під час розгляду справи не підтвердились наведені позивачами твердження про порушення їх корпоративних прав, позовна вимога про визнання недійсним рішення загальних зборів СВК «Новоселицький», які оформлені протоколом №10/2019 від 10.04.2019 не доведена та не обґрунтована, відповідачем заперечена та спростована, тому не підлягає задоволенню.

Також, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення похідної позовної вимоги про скасування державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу за №8002541, оскільки відповідна державна реєстрація проведена державним реєстратором Товкайло У.В., комунальне підприємство «Реєстрація плюс», про внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 10.04.2019 за №8002541 «Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу, 10.04.2019 15:17:16, 800254, Зміна керівника або відомостей про керівника юридичної особи» на підставі рішення загальних зборів СВК «Новоселицький», які оформлені протоколом №10/2019 від 10.04.2019, правомірність та чинність якого не спростовані.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та доводам апеляційної скарги, апеляційний господарський суд зазначає наступне.

Предметом судового розгляду є вимоги позивачів про визнання недійсними рішень загальних зборів СВК «Новоселицький», які оформлені протоколом №10/2019 від 10.04.2019 (а.с. 42-44 т.1 справи №911/3656/20), про:

1) Про обрання голови та секретаря загальних зборів членів кооперативу;

2) Про відкликання (припинення повноважень) голови кооперативу;

3) Про обрання голови кооперативу;

4) Про припинення повноважень членів правління кооперативу;

5) Про скасування рішень загальних зборів членів кооперативу та рішень правління кооперативу;

6) Про підвищення заробітної плати працівника кооперативу;

7) Про підвищення орендної плати за договором оренди землі;

8) Про надання фінансової допомоги у зв`язку із смертю орендодавця та народженні дитини в сім`ї орендодавця;

9) Про надання фінансової допомоги для ремонту асфальтового покриття доріг села Вільшанська Новоселиця;

10) Про надання фінансової допомоги для облагородження пам`ятника (меморіалу) загиблим у другій світовій війні;

11) Про надання орендодавцям кооперативу послуги з обробітку землі;

12) Надання повноважень голові кооперативу щодо державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до частини 1 ст. 167 Господарського кодексу України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

За приписами ч. 3 ст. 167 ГК України під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Велика Палата Верховного Суду у своїх постановах від 19.02.2020 у справі №629/4590/17, від 23.06.2020 у справі №689/1220/17 та від 30.06.2020 у справі №727/2878/19, неодноразово наголошувала на тому, що під час визначення предметної та/або суб`єктної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Корпоративним вважається спір щодо створення, діяльності, управління та припинення юридичної особи, якщо стороною у справі є учасник (засновник, акціонер, член) такої юридичної особи.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

За змістом положень статті 4, частини першої статті 20 ГПК України та статті 167 ГК України сторонами корпоративного спору є або юридична особа та її учасник (засновник, акціонер, член), або учасники юридичної особи, які володіють корпоративними правами, у тому числі учасник, який вибув.

Визначаючи наявність юрисдикції господарського суду на підставі пункту 4 частини першої статті 12 ГПК України (у редакції, чинній з 28.03.2014 до 15.12.2017), або пункту 3 частини першої статті 20 ГПК України (у редакції, чинній з 15.12.2017), слід враховувати, чи пов`язаний цей спір з корпоративними відносинами. Зазначені відносини характеризуються, зокрема, тим, що особа, яка є учасником (засновником, акціонером, членом) юридичної особи, має право на участь в управлінні нею та інші правоможності, передбачені законом і статутом (правові висновки, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 24.04.2019 у справі №509/577/18, від 01.10.2019 у справі №910/7554/18 (пункт 5.31), від 13.11.2019 у справі №146/616/15-ц (пункти 32 - 33)).

У постанові від 15.09.2020 року у справі №205/4196/18 (провадження №14-670цс19) Велика Палата Верховного Суду зробила узагальнюючий висновок щодо розмежування юрисдикційності спорів між керівниками чи членами органу управління суб`єктів господарювання. Так, за правилами цивільного судочинства треба розглядати спори, в яких позивач оскаржує законність розірвання з ним трудового договору з підстав, передбачених КЗпП України, крім такого розірвання за п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України (припинення повноважень за ч. 3 ст.99 ЦК України). До юрисдикції господарського суду належать спори, у яких позивач, повноваження якого як керівника юридичної особи (її виконавчого органу) припинені за ч. 3 ст. 99 ЦК України, п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України, оскаржує законність дій органу управління юридичної особи (загальних зборів, наглядової ради) з такого припинення повноважень (звільнення).

Корпоративні права характеризуються тим, що особа, яка є учасником (засновником, акціонером, членом) юридичної особи має право на участь в управлінні господарською організацією та інші правомочності передбачені законом і статутними документами.

Таким чином, участь в управлінні юридичною особою, є одним з елементів змісту корпоративного права (ст. 167 ГК України), реалізація якого, відбувається через участь в роботі вищого органу - загальних зборах, а стороною у корпоративному спорі може бути, зокрема, учасник (член, акціонер) такої юридичної особи, який обґрунтовує позовні вимоги порушенням його корпоративних прав.

В свою чергу, якщо учасник юридичної особи обґрунтовує позовні вимоги порушенням своїх корпоративних прав, то такий спір є спором про право управління юридичною особою, має ознаки корпоративного і належить до юрисдикції господарських судів, незалежно від того, чи є сторонами у справі фізичні особи. При цьому вирішення питання про наявність чи відсутність такого порушення та відповідно підстав для задоволення позову з`ясовується судами під час розгляду справи по суті позовних вимог (подібний правовий висновок викладено в постановах ВП ВС від 30.10.2018 у справі №905/2445/17, від 09.04.2019 у справі №916/1295/18, від 17.12.2019 у справі №927/97/19, від 07.05.2020 у справі №904/3657/18).

Члени кооперативу незалежно від напряму його діяльності є носіями корпоративних прав, а відносини між його членами та кооперативом, які пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, є корпоративними. Відповідний правовий висновок викладений у декількох постановах Великої Палати Верховного Суду, наприклад, від 24.04.2019 року у справі №509/577/18 та в постанові Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 05.11.2019 року у справі №922/80/18 та інших.

Оскільки позивачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обґрунтовують позовні вимоги про визнання недійсним рішення загальних зборів сільськогосподарського виробничого кооперативу «Новоселицький» порушенням їх корпоративних прав (зокрема, щодо неповідомлення про загальні збори та участі в них, а також права бути обраним до органів управління кооперативом (позивач 1)), то правовідносини, які склались між сторонами, є корпоративними і вказаний спір підсудний господарському суду.

Так, спірні правові відносини урегульовано, зокрема, Господарським кодексом України, Законом України №1087-IV «Про кооперацію» та Законом України №819-ІХ «Про сільськогосподарську кооперацію».

Відповідно до ст. 1 Закону №1087-IV, кооперація - система кооперативних організацій, створених з метою задоволення економічних, соціальних та інших потреб своїх членів.

У статті 3 Закону «Про кооперацію» вказано, що метою кооперації є задоволення економічних, соціальних та інших потреб членів кооперативних організацій на основі поєднання їх особистих та колективних інтересів, поділу між ними ризиків, витрат і доходів, розвитку їх самоорганізації, самоуправління та самоконтролю.

Кооператив є первинною ланкою системи кооперації і створюється внаслідок об`єднання фізичних та/або юридичних осіб на основі членства для спільної господарської та іншої діяльності з метою поліпшення свого економічного стану (ст. 6 цього Закону).

За змістом положень статей 2, 6, 9 Закону «Про кооперацію» кооператив є юридичною особою, державна реєстрація якого проводиться в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до завдань та характеру діяльності кооперативи поділяються на такі типи: виробничі, обслуговуючі та споживчі. За напрямами діяльності кооперативи можуть бути сільськогосподарськими, житлово-будівельними, садово-городніми, гаражними, торговельно-закупівельними, транспортними, освітніми, туристичними, медичними тощо.

За способом утворення (заснування) та формування статутного капіталу ст. 63 Господарського кодексу України відносить кооперативні підприємств до корпоративних, а за формою власності - до підприємств колективної власності. Підприємством колективної власності визнається корпоративне або унітарне підприємство, що діє на основі колективної власності засновника (засновників) (ст. 93 ГК України). Кооперативи як добровільні об`єднання громадян з метою спільного вирішення ними економічних, соціально-побутових та інших питань можуть створюватися у різних галузях (виробничі, споживчі, житлові тощо).

Відповідно до ст. 94 Господарського кодексу України господарська діяльність кооперативів повинна здійснюватися відповідно до вимог цього Кодексу, інших законодавчих актів.

Згідно ч. 1 ст. 101 ГК України управління виробничим кооперативом здійснюється на основі самоврядування, гласності, участі його членів у вирішенні питань діяльності кооперативу.

Стаття 12 Закону «Про кооперацію» перераховує основні права члена кооперативу, серед яких: участь в господарській діяльності кооперативу, а також в управлінні кооперативом, право голосу на його загальних зборах, право обирати і бути обраним в органи управління; користування послугами кооперативу; одержання кооперативних виплат та виплат на паї; одержання паю у разі виходу з кооперативу в порядку і в строки, визначені його статутом; право вносити пропозиції щодо поліпшення роботи кооперативу, усунення недоліків у роботі його органів управління та посадових осіб.

За приписами ч. 1 ст. 101 ГК України вищим органом управління виробничого кооперативу є загальні збори членів кооперативу. До органів управління кооперативу належать правління (голова) кооперативу та ревізійна комісія (ревізор) кооперативу.

Вищим органом управління кооперативу є загальні збори членів кооперативу. До компетенції загальних зборів членів кооперативу належить: затвердження статуту кооперативу та внесення до нього змін, прийняття інших рішень, що стосуються діяльності кооперативу; утворення органів управління та органів контролю за діяльністю кооперативу, інших органів кооперативу; заслуховування звітів його органів управління і органів контролю.

Позачергові загальні збори членів кооперативу скликаються на вимогу: не менше третини його членів; спостережної ради; ревізійної комісії (ревізора); органу управління кооперативного об`єднання, членом якого він є.

Позачергові загальні збори членів кооперативу повинні бути скликані протягом 20 днів з дня надходження такої вимоги. У разі незабезпечення правлінням (головою) кооперативу скликання позачергових загальних зборів вони можуть бути скликані особами, які вимагали їх скликання, протягом наступних 20 днів. (ст. 15 Закону «Про кооперацію»).

Аналогічні положення наведено у ст. 102 ГК України.

У статті 16 Закону «Про кооперацію» вказано, що виконавчим органом кооперативу є правління, яке очолює голова, повноваження якого визначаються статутом кооперативу. Виконавчий орган підзвітний вищому органу управління кооперативу і несе перед ним відповідальність за ефективність роботи кооперативу.

Правління виробничого кооперативу створюється у кооперативі, до складу якого входить не менше десяти членів. Правління очолює голова кооперативу, який обирається загальними зборами членів виробничого кооперативу. Функції голови кооперативу і порядок його відкликання визначаються статутом кооперативу. (ч.ч. 1, 3 ст. 103 ГК України)

Виконавчий орган може бути наділений іншими повноваженнями, визначеними вищим органом управління кооперативу або статутом кооперативу. Члени правління та голова кооперативу обираються загальними зборами членів кооперативу на строк, визначений статутом, але не більше ніж на п`ять років. Порядок обрання або відкликання членів правління та голови кооперативу, а також порядок проведення засідань правління кооперативу та прийняття ним рішень визначаються статутом кооперативу (ст. 16 Закону «Про кооперацію»).

Стаття 34 Закону «Про кооперацію» передбачає, що трудові відносини в кооперативних організаціях регулюються цим Законом, законодавством про працю, статутами кооперативних організацій та правилами їх внутрішнього розпорядку.

Колегія суддів зазначає, що повноваження члена виконавчого органу можуть бути в будь-який час припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень.

Зважаючи на це, зміст положень ч. 3 ст. 99 Цивільного кодексу України треба розуміти як право компетентного (уповноваженого) органу товариства усунути члена виконавчого органу від виконання обов`язків, які він йому визначив, у будь-який час, на свій розсуд, з будь-яких підстав, але за умови, якщо в установчих документах товариства не були зазначені підстави усунення.

Така форма захисту є специфічною дією носіїв корпоративних прав у відносинах з особою, якій вони довірили здійснювати управління товариством, і не може розглядатися в площині трудового права, зокрема в аспекті ст. 46 Кодексу законів про працю.

У рішенні Конституційного Суду України від 12.01.2010 у справі №1-2/2010 за конституційним зверненням товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародний фінансово-правовий консалтинг» про офіційне тлумачення частини третьої статті 99 ЦК України зазначено, що в аспекті конституційного звернення від 16 січня 2003 року №435-IV положення частини третьої ст. 99 ЦК України «члени виконавчого органу можуть бути у будь-який час усунені від виконання своїх обов`язків» слід розуміти як право компетентного (уповноваженого) органу товариства у будь-який час і з будь-яких підстав усунути особу (осіб) від виконання обов`язків члена (членів) виконавчого органу за умови, якщо в установчих документах товариства не визначено таких підстав.

Усунення члена виконавчого органу товариства від виконання своїх обов`язків, яке передбачене ч. 3 ст. 99 Цивільного кодексу України, не є відстороненням працівника від роботи в розумінні ст. 46 Кодексу законів про працю України.

За таких обставин можна зробити висновок, що споживча кооперація є одним із різновидів господарської діяльності, здійснюваної товариством у формі кооперативу. Правовідносини зі звільнення, припинення повноважень голови правління споживчого товариства підпадають під юрисдикцію суду і не є внутрішньою діяльністю кооперативу. (вказане вище узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 13.10.2020 у справі №683/351/16-ц).

У статті 8 Закону «Про кооперацію» визначено, що статут кооперативу є правовим документом, що регулює його діяльність.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що діяльність СВК «Новоселицький» здійснювалась на підставі Статуту, який було затверджено загальними зборами 13.09.2007, тобто до спірних правовідносин застосовуються положення Статуту в редакції 2007 року, що зареєстрована 09.01.2008 і була чинною на момент проведення спірних загальних зборів (а.с.31-41 т.1 справа №910/3656/20 ).

За пунктом 8.1. Статуту члени Кооперативу визнають Статут та дотримуються його вимог, беруть участь у його діяльності шляхом обов`язкової трудової участі.

Як вбачається зі встановленого Статутом СВК «Новоселицький» порядку скликання та проведення загальних зборів кооперативу, відповідні питання врегульовані в ст. 16 Статуту.

Так, пунктом 16.2. ст. 16 Статуту визначено, що засідання Загальних Зборів скликаються Правлінням Кооперативу, а за його відсутності - Головою Кооперативу. Повідомлення про такі Збори, дату та місце їхнього проведення, порядок денний повинні бути вивішені не менш як за 10 (десять) днів до дня проведення засідання в місцях найбільшого накопичення людей заселеного пункту, де мешкає та працює більшість Членів. Якщо окремі Члени Кооперативу мають інше місце проживання, їм у той же термін направляються письмові повідомлення.

Відповідно до п. 16.3. ст. 16 Статуту позачергові засідання Загальних Зборів можуть проводитись у разі необхідності будь-коли на вимогу Правління Кооперативу або Ревізійної комісії, або будь-яких Членів Кооперативу (або їхніх Представників), чисельністю не менше третини від загальної кількості Членів Кооперативу («Ініціативна Група»).

Згідно з п. 16.4. ст. 16 Статуту у разі, якщо Правління Кооперативу не виконало вимогу Ініціативної Групи або Ревізійної Комісії про скликання позачергових засідань Зборів протягом 25 днів з дня висунення такої вимоги, Ініціативна Група або Ревізійна Комісія мають право скликати позачергове засідання Загальних Зборів за власною ініціативою згідно з положеннями пункту 13.2 цього Статуту.

Як передбачено п. 16.5. ст. 16 Статуту будь-який Член Кооперативу може видати доручення в письмовій формі іншій особі для участі в засіданні Загальних Зборів замість нього, для участі в голосуванні від його імені, а також для реалізації всіх інших прав та повноважень відсутнього Члена Кооперативу.

Пунктом 16.6. ст. 16 Статуту визначено, що кожний Член Кооперативу має один голос. Загальні Збори правомочні приймати рішення, якщо на них присутні більше половини Членів Кооперативу (як особисто, так і через призначених ними Представників).

Рішення на Загальних Зборах вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало дві третини від кількості присутніх на Загальних Зборах Членів Кооперативу.

Згідно з п. 16.7. ст. 16 Статуту Протоколи Загальних Зборів підписується головою та секретарем Загальних Зборів. Оригінали Протоколів зберігаються в Правлінні Кооперативу у вигляді спеціальної Книги Протоколів. На вимогу будь-якого Члена Кооперативу йому надаються копії будь-якого або всіх Протоколів.

Згідно з п. 16.8. ст. 16 Статуту кожен Член Кооперативу має право подавати питання та проекти резолюцій для їхнього розгляду на Загальних Зборах. Загальні Збори зобов`язані внести ці питання до порядку денного засідання Загальних Зборів та розглянути будь-яке питання, що було поставлене будь-яким Членом Кооперативу не пізніш як за 25 (двадцять п`ять) календарних днів до початку засідання Загальних Зборів.

Щодо обставин скликання загальних зборів Кооперативу, апеляційний суд зазначає наступне.

Позивач зазначає, що відповідачем не надано суду доказів скликання засідання Загальних Зборів Правлінням Кооперативу чи його Головою.

Дійсно, матеріали справи не містять належних доказів, що свідчили б про дотримання порядку скликання чергових загальних зборів Правлінням чи Головою Кооперативу, як того вимагає п. 16.2. Статуту.

Натомість, відповідач заперечує факт скликання чергових загальних зборів, наголошуючи на тому, що скликалися саме позачергові загальні збори.

Звертаючись до положень Статуту, а саме п. 16.3., п. 16.4. ст. 16 Статуту, апеляційний суд зауважує, що позачергові загальні збори можуть бути скликані на вимогу Правління Кооперативу або Ревізійної комісії, або будь-яких Членів Кооперативу (або їхніх Представників), чисельністю не менше третини від загальної кількості Членів Кооперативу («Ініціативна Група»). І лише у випадку, якщо Правління Кооперативу не виконало вимогу Ініціативної Групи або Ревізійної Комісії про скликання позачергових засідань Зборів протягом 25 днів з дня висунення такої вимоги, Ініціативна Група або Ревізійна Комісія мають право скликати позачергове засідання Загальних Зборів за власною ініціативою згідно з положеннями пункту 13.2. цього Статуту.

Слід зауважити, що Статут не встановлює вимог щодо обов`язкової письмової форми такої вимоги, однак позивачем заперечується факт заявлення такої вимоги Правлінням Кооперативу або Ревізійною комісією.

В той же час, відповідач наголошує, що скликання відповідних зборів на 10.04.2019 відбувалось ініціативною групою. Проте, ним не надано суду відповідних доказів формування такої групи, які містили б відомості щодо її складу та підтверджували б її правомочність щодо скликання позачергових загальних зборів, а саме, що її чисельність складає не менше третини від загальної кількості Членів Кооперативу. Так само, ним не доведено суду факту висунення відповідної вимоги до Правління Кооперативу та відповідно її невиконання останнім.

За таких обставин, суд доходить висновку про те, що при скликанні позачергових загальних зборів на 10.04.2019 мали місце порушення п. 16.3., п. 16.4. ст. 16 Статуту, відтак аргументи скаржника в цій частині апеляційної скарги знайшли своє підтвердження.

Поряд з цим, колегія суддів визнає необґрунтованими доводи апелянта про те, що право на скликання позачергових загальних зборів за вимогою ініціативної групи могло бути реалізовано виключно на виконання положень п. 13.2. Статуту (з метою розподілення кооперативних виплат, виплат на паї, розподілу частки прибутку), оскільки п. 13.2. Статуту (до якого відсилає п. 16.4. Статуту) не містить виключень щодо можливості вирішення регульованих ним питань діяльності Кооперативу виключно шляхом проведення позачергових загальних зборів. Відсутні були також такі обмеження й у законодавстві України, що діяло в період виникнення спірних правовідносин (ЗУ №1087-IV «Про кооперацію», ГК України).

Натомість, відповідно до п. 16.3. ст. 16 Статуту позачергові засідання Загальних Зборів можуть проводитись у разі необхідності будь-коли, тобто положення Статуту не пов`язують можливість їх проведення тільки для вирішення конкретних питань діяльності Кооперативу, як-то розподілення кооперативних виплат, виплат на паї, розподілу частки прибутку, навпаки, правовий документ, що регулює діяльність Кооперативу допускає їх проведення для вирішення будь-яких необхідних на певний момент часу питань.

Щодо обставин підписання протоколу загальних зборів.

Так, позивачі наполягали на необхідності підписання протоколу загальних зборів членів СВК «Новоселицький» всіма присутніми членами на Загальних зборах, посилаючись на ч. 5 ст. 7 Закону України «Про кооперацію».

Проте, згідно п. 16.7 Статуту СВК «Новоселицький» протоколи Загальних зборів підписуються головою та секретарем загальних зборів.

Спірне рішення було підписано Головою та секретарем зборів, що були присутніми на загальних зборах 10.04.2019, підпис яких 10.04.2019 був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харкавою О.В.

В свою чергу, посилання на порушення ч. 5 ст. 7 Закону України «Про кооперацію» є безпідставним, так як наведені у відповідній нормі вимоги стосуються саме установчих зборів кооперативу під час його створення, а не будь-яких зборів взагалі.

Щодо обставин повідомлення членів Кооперативу про загальні збори, апеляційний суд зазначає наступне.

В оскаржуваному рішенні суд першої інстанції встановив, що на загальних зборах членів СВК «Новоселицький» були присутні такі особи: ОСОБА_24 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_21 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_13 , ОСОБА_16 та ОСОБА_33 (представник ОСОБА_17 , ОСОБА_30 , ОСОБА_25 , ОСОБА_22 , ОСОБА_20 за довіреностями), що, зокрема, підтверджується нотаріально посвідченими заявами даних осіб.

Досліджуючи питання щодо факту повідомлення про призначення загальних зборів членів сільськогосподарського виробничого кооперативу «Новоселицький» на 10.04.2019, щодо факту присутності на відповідних загальних зборах та щодо участі в голосуванні (прийнятті рішень), судом першої інстанції було залучено в якості третіх осіб та викликано для допиту в якості свідків всіх членів СВК «Новоселицький» за офіційними статутними даними в кількості 27 осіб. При цьому судом встановлено, що один з членів кооперативу ОСОБА_26 помер, що унеможливило його допит в якості свідка, відомостей про правонаступників суду не надано.

В судовому засіданні 15.06.2021 судом першої інстанції було допитано наступних свідків (членів Кооперативу): ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_1 (а.с. 43-56 т.3 справа №911/3656/20), які підтвердили свою відсутність на спірних загальних зборах.

З даного приводу колегія суддів зауважує, що обставини відсутності на загальних зборах 10.04.2019 ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_15 , ОСОБА_1 сторонами не заперечується.

Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом (ч. 1 ст. 75 ГПК України).

Крім того, необхідно наголосити, що з огляду на фактичний виклад позовних вимог та підстави позову, обставини щодо повідомлення вказаних осіб про спірні загальні збори не входять до предмету доказування.

При цьому посилання апелянта на ту обставину, що ці члени Кооперативу не брали участь у загальних зборах чи їх не було повідомлено про проведення цих зборів, відхиляються апеляційним судом як безпідставні, з огляду на те, що інтереси окремого члена Кооперативу можуть не збігатися з інтересами інших членів Кооперативу. Слід наголосити, що кожна особа може звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, що відповідає положенням статті 2 Господарського процесуального кодексу України та статей 15, 16 Цивільного кодексу України. Якщо член Кооперативу вважає, що він не був належним чином повідомлений про проведення загальних зборів і рішенням(и) на них були порушені його права, то дана особа має право звернутися з відповідним позовом до суду. Матеріали справи не містять відомостей про звернення будь - кого з допитаних осіб з відповідним позовом до суду.

А тому, з огляду на викладене вище, у даній справі підлягають встановленню та дослідженню обставини саме щодо повідомлення позивачів про час проведення та порядок денний загальних зборів, які відбулись 10.04.2019.

Як вбачається із заявлених позовних вимог, позивачі вказували на відсутність доказів, які б підтверджували належне повідомлення останніх про призначення загальних зборів членів сільськогосподарського виробничого кооперативу «Новоселицький» на 10.04.2019.

На противагу даним твердженням позивачів, відповідач надав нотаріально-посвідчені заяви від наступних членів кооперативу: ОСОБА_19 , ОСОБА_21 , ОСОБА_18 , ОСОБА_2 , ОСОБА_24 , а також нотаріально-посвідчену заяву ОСОБА_33 , який представляв на загальних зборах членів СВК «Новоселицький» наступних членів СВК «Новоселицький», а саме: ОСОБА_17 , ОСОБА_30 , ОСОБА_25 , ОСОБА_22 , ОСОБА_20 , в яких заявники стверджують про те, що особисто брали участь у засіданні загальних зборів членів СВК «Новоселицький», що розпочалися близько 13:00 годин у приміщенні Вільшансько-Новоселицької філії Опорного навчального закладу за адресою: Київська обл., Васильківський р-н, с. Вільшанська Новоселиця, вул. Центральна, 10; що про проведення зборів 10 квітня 2019 року було розміщене відповідне повідомлення в місцях найбільшого накопичення людей на території Вільшансько-Новоселицької сільської ради за 10 днів до дня проведення загальних зборів членів СВК «Новоселицький», що відповідає вимогам пункту 16.2. Статуту кооперативу.

Факт повідомлення членів СВК «Новоселицький», зокрема і позивачів, за позицією відповідача, підтверджується також фотознімки із зображенням оголошень про проведення зборів 10.04.2019.

Пунктом 16.2. ст. 16 Статуту визначено, що засідання Загальних Зборів скликаються Правлінням Кооперативу, а за його відсутності - Головою Кооперативу. Повідомлення про такі Збори, дату та місце їхнього проведення, порядок денний повинні бути вивішені не менш як за 10 (десять) днів до дня проведення засідання в місцях найбільшого накопичення людей заселеного пункту, де мешкає та працює більшість Членів. Якщо окремі Члени Кооперативу мають інше місце проживання, їм у той же термін направляються письмові повідомлення.

Колегією суддів враховується, що стаття 15 Закону України «Про кооперацію» передбачає, що про дату, місце, час проведення та порядок денний загальних зборів члени кооперативу повинні бути повідомлені не пізніше ніж за 10 днів до визначеного строку їх проведення.

Тобто, виходячи з вимог Закону України «Про кооперацію» повідомлення про місце, час проведення та порядок денний загальних зборів члена кооперативу має бути належним, та таким, що за об`єктивним критерієм дає підстави для висновку про обізнаність члена кооперативу про дату, час та порядок денний загальних зборів.

Аналізуючи зазначені докази та пояснення свідків в сукупності, колегія суддів приходить до висновку про те, що хоча Закон України «Про кооперацію» та статут кооперативу не містить особливих вимог щодо форми та способу повідомлення членів Кооперативу про проведення загальних зборів, разом з тим, розміщення повідомлення про такі збори, дату та місце їхнього проведення, порядок денний в місцях найбільшого накопичення людей населеного пункту, де мешкає та працює більшість членів не може в повній мірі гарантувати дотримання прав членів Кооперативу бути обізнаним про такі збори, адже застосування виключно такого способу не забезпечує належне інформування в сучасних реаліях та умовах стрімкого розвитку технологій в сфері комунікацій та зв`язку.

Щодо обставин участі членів кооперативу та наявності кворуму на загальних зборах.

Пунктом 16.6. ст.16 Статуту визначено, що кожний Член Кооперативу має один голос. Загальні Збори правомочні приймати рішення, якщо на них присутні більше половини Членів Кооперативу (як особисто, так і через призначених ними Представників).

Рішення на Загальних Зборах вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало дві третини від кількості присутніх на Загальних Зборах Членів Кооперативу.

Як вбачається з нотаріально-посвідчених заяв від наступних членів кооперативу: ОСОБА_19 , ОСОБА_21 , ОСОБА_18 , ОСОБА_2 , ОСОБА_24 , а також нотаріально-посвідчену заяву ОСОБА_33 , який представляв на загальних зборах членів СВК «Новоселицький» наступних членів СВК «Новоселицький», а саме: ОСОБА_17 , ОСОБА_30 , ОСОБА_25 , ОСОБА_22 , ОСОБА_20 , в яких заявники стверджують про те, що особисто брали участь у засіданні загальних зборів членів СВК «Новоселицький», що розпочалися близько 13:00 годин у приміщенні Вільшансько-Новоселицької філії Опорного навчального закладу за адресою: Київська обл., Васильківський р-н, с. Вільшанська Новоселиця, вул. Центральна, 10.

Також заявниками було повідомлено, що на порядок денний засідання загальних зборів членів СВК «Новоселицький» були винесені питання, що відображені в протоколі загальних зборів від 10.04.2019 №10/2019.

По всіх питаннях порядку денного загальних зборів членів СВК «Новоселицький» 10 членів СВК «Новоселицький», голосували «За», 4 члени СВК «Новоселицький» «Утрималися».

На підставі наявних в матеріалах справи доказів, суд першої інстанції встановив, що на загальних зборах членів СВК «Новоселицький» були присутні такі особи: ОСОБА_24 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_21 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_13 , ОСОБА_16 та ОСОБА_33 (представник ОСОБА_17 , ОСОБА_30 , ОСОБА_25 , ОСОБА_22 , ОСОБА_20 за довіреностями).

Господарський суд Київської області дійшов висновку, що допитані у справі №911/3656/20 свідки підтвердили факт проведення 10.04.2019 у приміщенні школи с. Вільшанська Новоселиця загальних зборів членів СВК «Новоселицький», з огляду на те, що свідки не заперечували про наявність будь-якого зібрання 10.04.2019 у приміщенні школи с. Вільшанська Новоселиця. Більше того, свідками зазначено час коли вони дізналися про проведення зборів та проміжок часу проведення зборів, що відповідає оголошенням про проведення зборів 10.04.2019, що були вивішені за 10 (десять) днів до дня проведення зборів, у місцях найбільшого накопичення людей, як це передбачено положенням статуту (п.16.2. Статуту).

При цьому як вже було зазначено, обставини відсутності на зборах та не прийняття участі в голосуванні третіх осіб, які допитані в якості свідків, а саме: ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_15 та ОСОБА_1 узгоджується з протоколом загальних зборів СВК «Новоселицький», у якому відсутні відомості, щодо зазначених третіх осіб та дана обставина підтверджується поясненнями учасників справи (сторін та третіх осіб).

В той же час, суд першої інстанції належним чином не оцінив пояснення, зокрема, ОСОБА_13 та ОСОБА_16 , які пояснили, що не були присутніми та зборах та про їх проведення не повідомлялись, оскільки прийшов до висновку про те, що присутність зазначених осіб визначена в протоколі.

Так, зокрема, ОСОБА_13 (а.с. 261 том 10 справа 911/1727/19) вказала, що не була повідомлена про призначення загальних зборів членів сільськогосподарського виробничого кооперативу «Новоселицький» на 10.04.2019. Не була присутня на загальних зборах членів сільськогосподарського виробничого кооперативу «Новоселицький» 10.04.2019 та не брала участі в голосуванні на загальних зборах членів сільськогосподарського виробничого кооперативу «Новоселицький» 10.04.2019. Про те, що в приміщенні школи с. Вільшанська Новоселиця відбуваються загальні збори членів сільськогосподарського виробничого кооперативу «Новоселицький» дізналася 10.04.2019 приблизно о 13 год. 45 хв., коли перебувала в с. Вільшанська Новоселиця, після чого прийшла до школи, але в середину школи не заходила. Свідок підтвердив, що в приміщенні школи с. Вільшанська Новоселиця перебувала виборча дільниця з приводу проведення виборів Президента України.

ОСОБА_16 (а.с. 265 том 10 справа 911/1727/19) також зазначила, що не була повідомлена про призначення загальних зборів членів сільськогосподарського виробничого кооперативу «Новоселицький» на 10.04.2019. Не була присутня на загальних зборах членів сільськогосподарського виробничого кооперативу «Новоселицький» 10.04.2019 та не брала участі в голосуванні на загальних зборах членів сільськогосподарського виробничого кооперативу «Новоселицький» 10.04.2019. 10.04.2019 дізналася про проведення зборів після телефонного дзвінка комусь із працівників, коли перебувала в полі. Приїхала до школи с. Вільшанська Новоселиця приблизно о 14 год. 00 хв. перебувала в приміщенні школи у коридорі та вказала, що збори відбувалися на першому поверхні, в кабінеті з правої сторони від входу.

У даному контексті судом першої інстанції і не було належним чином оцінено доводи позивачів, які також заперечували свою участь у спірних загальних зборах кооперативу.

А тому з огляду на викладене вище, колегія судів приходить до висновку, що відповідач належними доказами не довів участь в оскаржуваних загальних зборах як позивачів, так і свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_16 , та обставини їх належного повідомлення про час, місце їх проведення.

Твердження відповідача та висновок суду першої інстанції, що наявні в матеріалах справи фотознімки свідчать про присутність позивачів на загальних зборах СВК «Новоселицький» 10.04.2019 колегія суддів відхиляє, оскільки останні не можуть бути належними і допустимими доказами щодо, зокрема, обізнаності позивачів про проведення спірних загальних зборів та участі у них, оскільки останні не фіксують дати і часу їхнього вчинення.

Вказане, зокрема, узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 12.04.2018 у справі №904/4320/17.

Позивачі також оспорювали факт членства ОСОБА_18 у Кооперативі станом на 10.04.2019 та вказували на те, що остання вибула з членів Кооперативу та відповідно була позбавлена можливості ініціювати скликання загальних зборів Кооперативу, проводити їх, брати участь у голосуванні, обирати та бути обраною на посади, передбачені Статутом СВК «Новоселицький», що охоплюється виключними корпоративними правами членів Кооперативу.

Стосовно даних тверджень колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 166 ЦК України член виробничого кооперативу може бути виключений із кооперативу за рішенням загальних зборів у разі невиконання чи неналежного виконання обов`язків, покладених на нього статутом кооперативу, а також в інших випадках, встановлених статутом кооперативу і законом.

Згідно з ч. 4 ст. 98 ГК України членство у виробничому кооперативі припиняється у разі, зокрема, припинення трудової участі в діяльності кооперативу. Аналогічне положення міститься у ст. 13 Закону "Про кооперацію".

У той же час, ч. 1 ст. 13 Закону "Про сільськогосподарську кооперацію" встановлює, що членство в сільськогосподарському обслуговуючому кооперативі припиняється за умов, передбачених ст. 13 Закону "Про кооперацію" та у разі припинення участі в господарській діяльності сільськогосподарського обслуговуючого кооперативу протягом двох років поспіль.

Статтею 9 статуту СВК «Новоселицький» врегульовано підстави припинення членства в кооперативі, членство в кооперативі припиняється в разі припинення трудової участі в діяльності Кооперативу.

Із аналізу вищенаведених правових норм можна дійти до висновку про помилковість тверджень позивачів щодо автоматичного припинення участі у кооперативі у зв`язку із подачею ОСОБА_18 заяви звільнення за власним бажанням. Заяви про звільнення з роботи за власним бажанням свідчать виключно про припинення своїх трудових відносин з кооперативом на підставі ст. 38 Кодексу законів про працю України, яка регулює розірвання трудового договору, укладеного на невизначений строк, з ініціативи працівника.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 95 Господарського кодексу України виробничим кооперативом визнається добровільне об`єднання громадян на засадах членства з метою спільної виробничої або іншої господарської діяльності, що базується на їх особистій трудовій участі та об`єднанні майнових пайових внесків, участі в управлінні підприємством та розподілі доходу між членами кооперативу відповідно до їх участі у його діяльності. Виробничий кооператив є юридичною особою і діє на основі статуту.

Враховуючи вищенаведене, трудова участь в діяльності кооперативу являється також участь члена кооперативу в управлінні та розподілі доходу між членами кооперативу, відповідно до їх участі у його діяльності, отже припинення трудової участі окремих членів кооперативу в діяльності кооперативу після звільнення з роботи, не могло ґрунтуватись лише на заяві про звільнення з роботи, яка може свідчити виключно про припинення трудових відносин, поняття припинення трудових відносин не може ототожнюватись із поняттям припинення трудової участі в діяльності Кооперативу, оскільки трудова участь також передбачає управління та розподіл доходу між членами кооперативу.

Аналогічний по суті висновок було зроблено у постанові Верховного Суду від 04.12.2018 у справі №916/1550/16.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про кооперацію» основними правами члена кооперативу є одержання паю у разі виходу з кооперативу в порядку і строки, визначені його статутом.

Таким чином, з огляду на викладене, правовим наслідком припинення статусу членства в кооперативі, є виплата паю, інших платежів або передача права власності на майно в натурі членам кооперативу, чого матеріали справи не містять.

Крім того, в цій постанові Верховний Суд дійшов висновку, що в силу ч. 4 ст. 98 ГК членство у виробничому кооперативі припиняється у разі виключення з кооперативу у випадках і в порядку, визначених статутом, у будь-якому випадку у рішенні загальних зборів про виключення члена чи асоційованого члена з виробничого кооперативу повинні міститися обґрунтовані причини такого виключення і зазначено, які саме факти стали підставою для його виключення.

В той же час, рішення позачергових загальних зборів СВК «Новоселицький» від 10.03.2016, оформлене протоколом №1 (том 1, а.с. 285), на яке позивачі посилаються в якості виключення ОСОБА_18 з членів кооперативу, не містять обґрунтованих причин такого виключення, що прямо суперечить ч. 4 ст. 98 ГК України та правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 04.12.2018 у справі №916/1550/16.

Судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні належні та достовірні докази, що свідчили б про припинення статусу членства в кооперативі будь-якими членами кооперативу. У зв`язку з цим, у присутніх на загальних зборах членів кооперативу, існували корпоративні відносини між Кооперативом, що, в свою чергу, давало право голосу під час проведення загальних зборів членів СВК «Новоселицький», які відбулись 10.04.2019. При цьому, станом на 10.04.2019 у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, були наявні відомості про склад учасників Кооперативу, відповідно до якого вказані позивачами особи значилися як члени Кооперативу.

Судом враховано, що позивачем 1 - ОСОБА_3 на підставі рішення загальних зборів кооперативу від 10.03.2016 було внесено зміни до відомостей про нього, як керівника кооперативу, що свідчить про усвідомлення ним необхідності коригування всіх відомостей про кооператив згідно рішення загальних зборів кооперативу від 10.03.2016, а саме внесення та реєстрації змін до Статуту.

Однак, як правильно зазначив суд першої інстанції, відповідне рішення загальних зборів не було реалізовано, зміни до складу членів кооперативу не вносились і за даними Статуту та чинними офіційними відомостями в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань до складу Кооперативу станом на 10.04.2019 входили 27 членів.

Стосовно посилань позивача-1 (апелянта) на відсутність в рішенні загальних зборів від 10.03.2016 про його обрання до правління головою кооперативу обмежень щодо строку повноважень, апеляційний суд зазначає, що відповідні обмеження встановлені п. 17.1. ст. 17 Статуту, яким передбачено, що у разі якщо кількість Членів Кооперативу Перевищує 10 (десять) осіб, для керівництва повсякденною господарською діяльністю Кооперативу, а також виконання рішень Загальних Зборів створюється виконавчий орган - Правління Кооперативу, яке обирається Загальними Зборами на строк до трьох років.

Правління очолює Голова Кооперативу, який обирається Загальними Зборами на строк до трьох років.

Тобто, відповідним п. 17.1. ст. 17 Статуту встановлено граничний строк повноважень виконавчого органу кооперативу, як правління, так і голови кооперативу.

Зважаючи на вищевказані положення Статуту кооперативу, голова кооперативу після спливу трирічного строку, на який його було обрано, мав вчинити дії щодо скликання загальних зборів та вирішення питання щодо його переобрання.

Крім того, за твердженням апелянта, на спірних загальних зборах 5 членів Кооперативу були представлені одним представником, проте судом першої інстанції не було встановлено наявності повноважень в останнього, оскільки відповідачем не було надано суду відповідних довіреностей, а тільки нотаріальну заяву про підтвердження факту участі в зборах від імені 5 членів Кооперативу.

Колегією суддів враховано, що на спростування даних доводів відповідачем до відзиву на апеляційну скаргу були надані довіреності на ім`я ОСОБА_17 , ОСОБА_30 , ОСОБА_25 , ОСОБА_22 , ОСОБА_20 , які надавали ОСОБА_33 згідно п. 16.5. ст. 16 Статуту право участі в засіданні Загальних Зборів замість членів Кооперативу - довірителей.

Відповідно до частини 3 статті 269 Господарського процесуального кодексу України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

У вирішенні питань щодо прийняття додаткових доказів суд апеляційної інстанції повинен повно і всебічно з`ясовувати причини їх неподання з урахуванням конкретних обставин справи і об`єктивно оцінити поважність цих причин. У разі прийняття додаткових доказів у постанові апеляційної інстанції мають зазначатися підстави такого прийняття.

За змістом ст. 124, п.п. 2, 3, 4 ч. 2 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є рівність всіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Прийняття судом апеляційної інстанції додаткових документів на стадії апеляційного провадження, за відсутності визначених ст. 269 ГПК України підстав для їх прийняття, тобто без наявності належних доказів неможливості їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від заявника, фактично порушує принцип рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, адже у такому випадку суд створює одному учаснику справи більш сприятливі, аніж іншому умови в розгляді конкретної справи.

В той же час, відповідачем не було надано обґрунтованих пояснень, які підтверджують неможливість подання відповідних доказів до суду першої інстанції до винесення оскаржуваного рішення з підстав, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд враховує, що одним із елементів права на суд (окрім права на доступ) є принцип процесуальної рівноправності сторін, або так званий принцип "рівної зброї" ("equality of arms"), згідно з яким кожній стороні має бути надано розумну можливість подати обґрунтування своєї позиції за умов, які б не ставили цю сторону у становище істотно невигідне по відношенню до опонента.

Цей принцип вимагає насамперед рівності сторін спору в їхніх процесуальних можливостях щодо подання доказів і пояснень у судовому провадженні (рішення Європейського суду з прав людини у справах "Dombo Beheer B.V. v. The Netherlands" від 27.10.1993 та "Ankerl v. Switzerland" від 23.10.1996).

У зв`язку з чим колегія суддів дійшла до висновку, що долучені відповідачем до відзиву на апеляційну скаргу нові докази (які були відсутні у суду першої інстанції на час винесення оскаржуваного рішення) до розгляду колегією суддів не приймаються.

Разом з тим, колегією суддів встановлено, що ОСОБА_17 , ОСОБА_30 , ОСОБА_25 , ОСОБА_22 та ОСОБА_20 , що були притягнуті в якості третіх осіб у справі на стороні відповідача, протягом розгляду справи не заперечували факту уповноваження ОСОБА_33 на участь та представництво їх інтересів на загальних зборах 10.04.2019 на підставі виданих ними довіреностей.

До того ж, відповідно до закріпленого в ст. 14 ГПК України принципу диспозитивності, ОСОБА_17 , ОСОБА_30 , ОСОБА_25 , ОСОБА_22 та ОСОБА_20 є учасниками даної справи та наділені процесуальною дієздатністю, а отже вправі самостійно захищати свої права у випадку їх порушення.

Наведене узгоджується з позицією Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду в постанові від 25.05.2022 у справі №904/5314/20.

Доказів, які б свідчили про відсутність повноважень у ОСОБА_33 на представлення інтересів членів СВК «Новоселицький» на загальних зборах 10.04.2019, матеріали справи не містять, як і відсутні докази оспорення чи скасування виданих довіреностей.

Відтак, апелянтом не спростовано вказані обставини, а тому доводи в цій частині апеляційної скарги відхиляються судом як необґрунтовані.

Щодо обґрунтувань незаконності прийняття рішень про припинення повноважень ОСОБА_3 як голови кооперативу, що викладені ним у позовній заяві у справі №911/1727/19 ( а.с. 8-14 том справа № 911/1727/19), суд зазначає, що загальні збори кооперативу є вищим органом управління, до компетенції якого можуть бути віднесені будь-які питання діяльності кооперативу і відповідні повноваження не можуть бути обмежені.

Як вірно зазначив суд першої інстанції, на спірних загальних зборах питання про виключення ОСОБА_3 зі складу членів кооперативу не розглядалось та не приймалось. Виключення зі складу Правління кооперативу не припиняє членства в кооперативі, тому доводи позивача 1 у цій частині є необґрунтовані та правомірно відхилені судом першої інстанції.

Водночас, зважаючи на те, що позивачі, а також свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_16 заперечують свою участь у загальних зборах, хоча відповідач та треті особи на його боці стверджують щодо їх присутності, однак такі твердження не підтверджуються іншими достовірними доказами, які б фіксували їх присутність та відповідні обставини (як то відображення відповідної інформації у протоколі загальних зборів, реєстраційних матеріалах тощо), а отже колегія суддів вважає обставини участі вищевказаних осіб у проведенні зборів недоведеними.

Апеляційний суд наголошує, що згідно ч. 1 ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Вирішуючи спір по суті, суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб.

Така правова позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.01.2019 у справі №912/1856/16 та від 14.05.2019 у справі №910/11511/18.

Способи захисту цивільного права чи інтересу - це закріплені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, інтересів і вплив на правопорушника (пункт 5.5 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі №925/1265/16). Інакше кажучи, це дії, спрямовані на попередження порушення або на відновлення порушеного, невизнаного, оспорюваного цивільного права чи інтересу. Такі способи мають бути доступними й ефективними (пункт 14 постанови Великої Палати Верховного Суду від 29.05.2019 у справі №310/11024/15-ц та пункт 40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 01.04.2020 у справі №610/1030/18).

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а відповідно до статті 13 зазначеної Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правовідношення.

Верховний Суд неодноразово зазначав, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом належним способом. Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, судам необхідно виходити з його ефективності. Це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування (пункт 57 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №338/180/17, постанови Великої Палати Верховного Суду від 11.09.2018 у справі №905/1926/16, від 30.01.2019 у справі №569/17272/15-ц, від 01.10.2019 у справі №910/3907/18; постанова Верховного Суду від 12.02.2020 у справі №761/17142/15-ц).

Верховний Суд у постанові від 28.04.2021 у справі №905/257/19 (за позовом учасника підприємства до колективного підприємства про визнання недійсними рішень загальних зборів учасників, статуту у відповідних редакціях) зазначив, що при вирішенні позову про визнання недійсними рішень загальних зборів юридичної особи враховуються загальні приписи статей 3, 15, 16 ЦК України. За результатами розгляду такого спору має бути встановлено не лише наявність підстав недійсності рішень загальних зборів, передбачених законом, але й визначено, чи було на час пред`явлення позову порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушене та в чому полягає його порушення, оскільки залежно від цього визначається необхідний та ефективний спосіб захисту порушеного права, якщо таке порушення відбулося.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка діє в Україні, передбачено, що кожен, чиї права та свободи визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинено особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними (рішення ЄСПЛ від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" (Doran v. Ireland)).

Ефективність означає як попередження стверджуваного порушення чи його продовження, так і надання відповідного відшкодування за будь-яке порушення, яке вже відбулося (рішення ЄСПЛ від 26.10.2000 у справі "Кудла проти Польщі" (Kudla v. Poland)).

У пункті 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 05.04.2005, заява №38722/02, ЄСПЛ зазначив, що засіб захисту, що вимагається, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави.

У постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.10.2020 у справі №910/12787/17 зауважено, що під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин і забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Під захистом легітимного інтересу розуміється відновлення можливості досягнення прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом. Спосіб захисту може бути визначено як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав. Під ефективним способом необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Верховний Суд у постанові від 21.12.2021 у справі №917/664/19 зауважив, що гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судових захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає щоб твердження позивача про порушення було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. Отже, захисту підлягає наявне законне порушене право (інтерес) особи, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав чи інтересів та звернулася за таким захистом до суду. Тому для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право (інтерес), і чи це право (інтерес) порушено відповідачем.

Інтереси товариства можуть не збігатися з інтересами окремих його учасників, а інтереси учасників товариства також не завжди збігаються. Вирішуючи питання щодо ефективності обраного позивачем способу захисту, суди мають враховувати баланс інтересів усіх учасників і самого товариства, уникати зайвого втручання в питання діяльності товариства, які вирішуються виключно рішенням загальних зборів учасників товариства, надавати оцінку добросовісності інших учасників, права яких у разі задоволення позовних вимог можуть бути порушені.

На цьому неодноразово наголошувала Велика Палата Верховного Суду у своїх постановах від 08.10.2019 у справі №916/2084/17, від 22.10.2019 у справі №923/876/16 та від 03.12.2019 у справі №904/10956/16, а також Верховний Суд у постановах від 27.05.2020 у справі №927/813/19, від 18.06.2020 у справі №922/1393/19, від 04.08.2020 у справі №910/10764/19 та від 23.12.2020 у справі №926/4729/16.

Як вбачається з матеріалів справи та заперечувалось сторонами в судовому засіданні, 25.04.2019 було проведено позачергові загальні збори сільськогосподарського виробничого кооперативу «Новоселицький».(а.с.166-169 т.1 справа №911/1727/19) На порядок денний, серед іншого, було винесено на розгляд наступні питання: 4) Про відкликання (припинення повноважень) незаконно обраного керівника Кооперативу ОСОБА_18 ; 5) Про обрання голови Кооперативу у відповідності до вимог п. 15.3.2. статті 15 Статуту; 6) Про скасування Протоколу №10/2019 Кооперативу від 10 квітня 2019 року як такого, що не приймався.

Як вбачається зі змісту протоколу загальних зборів №1 від 25.04.2019 на вказаних зборах були присутні 15 членів Кооперативу, що складає більше половини членів СВК «Новоселицький». За результатом розгляду означених питань, голосами «ЗА» в кількості 11 осіб було вирішено: 4) висловити недовіру та припинити повноваження ОСОБА_18 як керівника Кооперативу; 5) обрати ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) Головою сільськогосподарського виробничого кооперативу «Новоселицький»; 6) скасувати Протокол №10/2019 загальних зборів Кооперативу від 10 квітня 2019 року, як такий, що не приймався.

Крім того, судом також встановлено та не заперечувалось сторонами та їх представниками в судовому засіданні, що 05.11.2020 було проведено загальні збори сільськогосподарського виробничого кооперативу «Новоселицький». На порядок денний, серед іншого, було винесено на розгляд, зокрема, питання «Про переобрання голови Кооперативу» (4).

Як вбачається зі змісту протоколу загальних зборів №05/2020 від 05.11.2020 (а.с. 89-90 т. 5 у справі №911/3656/20) на вказаних зборах були присутні загалом 20 членів Кооперативу (особисто та через представника), що складає більше половини членів СВК «Новоселицький». За результатом розгляду питання під номером 4 голосами «ЗА» в кількості 20 осіб було вирішено: переобрати ОСОБА_18 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) Головою сільськогосподарського виробничого кооперативу «Новоселицький» (ідентифікаційний код юридичної особи 32904374).

Апеляційний суд зазначає, що доказів оскарження вищенаведених рішень загальних зборів Кооперативу (визнання недійсними, скасування тощо) матеріали справи не містять. В свою чергу, якщо позивачам чиняться протиправні перешкоди у реалізації рішення загальних зборів, зокрема, оформленого протоколом №1 від 25.04.2019, шляхом проведення державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, останні мають захищати свої права саме у встановлений законом спосіб та не позбавлені права передати відповідний спір на розгляд компетентного суду. Натомість, можливість проведення державної реєстрації змін на підставі рішення загальних зборів Кооперативу від 25.04.2019, оформленим протоколом загальних зборів сільськогосподарського виробничого кооперативу «Новоселицький» №1 від 25.04.2019, не є предметом даного судового розгляду.

Згідно з положеннями статей 2, 4, 5 ГПК України, статей 15, 16 ЦК України підставою для захисту цивільного права чи охоронюваного законом інтересу є його порушення, невизнання чи оспорення. Отже задоволення судом позову можливе лише за умови доведення позивачем відповідно до вимог процесуального законодавства обставин щодо наявності в нього відповідного права (охоронюваного законом інтересу), а також порушення (невизнання, оспорення) зазначеного права відповідачем з урахуванням належності обраного способу судового захисту (правовий висновок Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду наведена в постанові від 09.10.2018 у справі №910/2062/18).

Установивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, про захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту їх порушення або оспорення і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу в захисті, встановивши безпідставність та (або) необґрунтованість заявлених вимог (правова позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена у постанові від 16.10.2019 у справі №525/505/16-ц).

Верховний Суд у постанові від 13.01.2022 у справі №921/591/20 зауважив, що додатково, в контексті обраного способу захисту, розглядаючи справу, суд має з`ясувати: 1) з яких саме правовідносин сторін виник спір; 2) чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; 3) чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права позивача; 4) чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права у спірних правовідносинах.

Якщо суд дійде висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права позивача у цих правовідносинах, позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню (пункт 43 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 у справі №916/1415/19).

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові, незалежно від інших встановлених судом обставин.

Аналогічний висновок наведено у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.08.2018 у справі №910/1972/17, від 23.05.2019 у справі №920/301/18, від 25.06.2019 у справі №922/1500/18, від 31.10.2019 у справі №916/1134/18, від 24.12.2019 у справі №902/377/19, від 02.04.2020 у справі №910/7160/19, від 01.07.2021 у справі №910/7029/20.

У даному випадку, судом враховується, що спірне рішення загальних зборів учасників вже скасоване самостійно вищим органом управління Кооперативу, а Голова Кооперативу на протязі 2019-2020 р.р. неодноразово переобирався загальними зборами. Скасування учасниками своїх же рішень фактично є відтворенням компетенції загальних зборів на прийняття будь-яких рішень, що стосуються діяльності Кооперативу.

При цьому звернення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з даною позовною заявою до Господарського суду Київської області мало місце 18.12.2020, а рішення у справі № 911/3656/20 було прийняте судом 29.07.2021, тобто вже після прийняття загальними зборами Кооперативу рішення від 25.04.2019, оформленого протоколом № 1 від 25.04.2019, яким скасовано оскаржуване у судовій справі рішення загальних зборів Кооперативу від 10.04.2019, а також вже після вичерпання дії цим рішенням в частині обрання головою Кооперативу ОСОБА_18 , яка була обрана на цю посаду загальними зборами Кооперативу згідно рішення, оформленого протоколом № 05/2020 від 05.11.2020.

Оскільки рішення загальних зборів від 10.04.2019, оформлене протоколом загальних зборів Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Новоселицький» № 10/2019 від 10.04.2019 було скасовано рішенням загальних зборів Кооперативу від 25.04.2019, оформленим протоколом загальних зборів Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Новоселицький» № 1 від 25.04.2019, доказів оскарження якого (визнання недійсним, скасування тощо) матеріали справи не містять, а ОСОБА_18 була переобрана Головою Кооперативу рішенням загальних зборів Кооперативу від 05.11.2020, оформленим протоколом загальних зборів Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Новоселицький» № 05/2020 від 05.11.2020, тобто на теперішній час вже виконує свої функції не на підставі спірного рішення від 10.04.2019, що є предметом оскарження у даній справі, а тому визнання його недійсним в судовому порядку та скасування державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, зокрема, зміну керівника або відомостей про керівника юридичної особи, вчинену 10.04.2019 року за № 80002541 не призведе до відновлення прав позивачів, на захист яких подано розглядуваний позов, як на момент звернення з цим позовом до суду, так і при прийнятті рішення судом першої інстанції, тобто заявлений спосіб захисту не є ефективним.

Наведене є підставою для відмови у задоволенні позовної вимоги про визнання недійсним рішення загальних зборів від 10.04.2019 року, оформленого протоколом загальних зборів Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Новоселицький» № 10/2019 від 10.04.2019 року.

Як передбачено ч. 1 ст. 173 Господарського процесуального кодексу України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

З огляду на викладене, у задоволенні похідної вимоги про скасування державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, зокрема, зміну керівника або відомостей про керівника юридичної особи, вчинену 10.04.2019 за №80002541 ОСОБА_28 комунальним підприємством «Реєстрація Плюс» належить відмовити.

Враховуючи у даному випадку сукупність встановлених обставин, підтверджених відповідними доказами, з огляду на положення ст.ст. 74-80, 86 ГПК України та норми законодавства, які застосовуються у спірних правовідносинах, колегія суддів приходить до висновку про часткову обґрунтованість апеляційної скарги (в частині доводів про допущені недоліки в процесі скликання та повідомлення про проведення загальних зборів членів кооперативу) та відхилення решти аргументів, проте, погоджується з висновком місцевого господарського суду про відсутність правових підстав для задоволення позову, однак з інших, наведених у цій постанові мотивів.

Згідно частини 1 статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною 4 статті 269 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) не з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Зважаючи на не з`ясування судом першої інстанції усіх обставин, що мають значення для справи, за недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими та невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи, колегія суддів вбачає підстави для зміни рішення господарського суду Київської області від 29.07.2021 у справі №911/3656/20 шляхом викладення його мотивувальної частини у редакції цієї постанови.

Апеляційний суд зазначає, що з огляду на фактичний результат вирішення спору та перегляду справи в апеляційному порядку, відсутні підстави для зміни розподілу судових витрат відповідно до ст. 129 ГПК України, а судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 236, 269, 275, 277, 282 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення господарського суду Київської області від 29.07.2021 у справі №911/3656/20 задовольнити частково.

Рішення господарського суду Київської області від 29.07.2021 у справі №911/3656/20 змінити, виклавши мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

В іншій частині рішення господарського суду Київської області від 29.07.2021 у справі №911/3656/20 залишити без змін.

Судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на ОСОБА_3 .

Матеріали справи №911/3656/20 повернути до господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ст.ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 16.12.2022 р.

Головуючий суддя М.А. Руденко

Судді М.А. Барсук

Є.Ю. Пономаренко