номер провадження справи 34/103/22
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

12.12.2022 справа № 908/2104/22

м.Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі судді Науменка А.О., розглянувши у письмовому провадженні справу № 908/2104/22

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Індустріальні мастильні матеріали», ідентифікаційний код юридичної особи 38424093 (Промисловий майданчик «Карат», буд. 5А, прим. 1, м. Вишгород, Вишгородський район, Київська область, 07300)

до відповідача: Приватного акціонерного товариства «Запорізький електровозоремонтний завод», ідентифікаційний код юридичної особи 01056273 (вул. Залізнична, буд. 2, м. Запоріжжя, 69095)

про стягнення 17 685 грн 99 коп.

Без виклику учасників справи.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Індустріальні мастильні матеріали» звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою вих. № 13/10 від 13.10.2022 про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Запорізький електровозоремонтний завод» 17 685 грн 99 коп. заборгованості за поставлений згідно з видатковою накладною № від 28.09.2021 товар.

У позові позивач також просить стягнути з відповідача 2 481 грн 00 коп. судового збору та 2 500 грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від від 20.10.2022 вищевказану позовну заяву передано для розгляду судді Науменку А.О.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 24.10.2022 у справі № 908/2104/22 прийнято справу до провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи. Ухвалено розгляд справи по суті розпочати через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі. Відповідно до ст. 165, ч. 4 ст. 250, ст. 251 ГПК України запропоновано відповідачеві надати відзив на позовну заяву.

Ухвалу про відкриття провадження у справі отримано позивачем 07.11.2022, відповідачем - 01.11.2022.

Як свідчать матеріали справи, сторони належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи.

14.11.2022 до суду від відповідача надійшло клопотання про закриття провадження у справі, долучення доказів, повернення судового збору, зменшення витрат на правничу допомогу.

Судом задоволено клопотання відповідача щодо закриття провадження у справі, долучення доказів.

Відповідно до частин 2 і 3 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно з ч. ч. 5, 7 ст. 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Статтею 248 ГПК України встановлено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

24.09.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Індустріальні мастильні матеріали» (позивач у даній справі) направило Приватному акціонерному товариству «Запорізький електровозоремонтний завод» (одержувачу, відповідачеві у справі) рахунок № від 24.09.2021 на оплату товару оливи компресорної на загальну суму 27 685 грн 99 коп.

Згідно з видатковою накладною № від 28.09.2021, на підставі вказаного рахунку, позивач поставив, а відповідач отримав товар оливу компресорну на суму 27 685 грн 99 коп.

Як свідчить підпис на видатковій накладній № від 28.09.2021, товар отримано з боку відповідача експедитором.

В підтвердження здійснення господарської операції між сторонами позивачем було складено податкову накладну № 108 від 28.09.2021.

09.02.2022 відповідчем сплачено позивачеві за отриманий за вказаною видатковою накладною товар 10 000 грн 00 коп.

Вимогою вих. № 20/09 від 20.09.2022 позивач звернувся до відповідача з проханням оплатити поставлений та отриманий відповідачем 28.09.2021 товар протягом семи днів з дня отримання даної вимоги.

Як свідчать матеріали справи, вимога отримана 26.09.2022.

Станом на 14.10.2022 відповідачем отриманий від позивача товар не було повернуто та було не оплачено у повному обсязі.

Зазначені обставини та наявність у відповідача перед позивачем простроченої заборгованості в сумі 17 685 грн 99 коп. за поставлений згідно з видатковою накладною № від 28.09.2021 товар, стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Стягнення з Приватного акціонерного товариства «Запорізький електровозоремонтний завод» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Індустріальні мастильні матеріали» 17 685 грн 99 коп. заборгованості за поставлений згідно з видатковою накладною № від 28.09.2021 товар, а також 2 481 грн 00 коп. судового збору та 2 500 грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу було предметом судового розгляду у даній справі.

Розглянувши матеріали справи та клопотання відповідача, суд задовольнив клопотання про закриття провадження у даній справі, враховуючи таке.

Обставини справи свідчать, що предметом спору у даній справі є стягнення з Приватного акціонерного товариства «Запорізький електровозоремонтний завод» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Індустріальні мастильні матеріали» 17 685 грн 99 коп. заборгованості за поставлений згідно з видатковою накладною № від 28.09.2021 товар.

Позов направлений до суду 14.10.2022.

Станом на день подання позову відповідачем оплату в сумі 17 685 грн 99 коп. не здійснено.

Відповідачем здійснені зобов`язання з оплати спірної заборгованості 07.11.2022, що підтверджується платіжним дорученням № 954 від 07.11.2022 в сумі 17 685 грн 99 коп., з призначенням платежу по в/н № від 28.09.202.

Отже, станом на 07.11.2022 відповідачем сплачено позивачеві заявлену до стягнення суму 17 685 грн 99 коп.у повному обсязі, а отже предмет спору відсутній.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України (ГПК) господарський суд закриває провадження у справі, у разі відсутності предмета спору.

Відповідно до ч. 3 ст. 231 ГПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена (ч. 5 ст. 231 ГПК України).

Враховуючи вищевикладене, суд постановляє ухвалу про задоволення клопотання відповідача щодо закриття провадження у справі та закриває провадження у справі № 908/2104/22 про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Запорізький електровозоремонтний завод» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Індустріальні мастильні матеріали» 17 685 грн 99 коп. заборгованості за поставлений згідно з видатковою накладною № від 28.09.2021 товар.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 ГПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат.

Згідно з п. 5 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Судом буде постановлено ухвалу про повернення позивачеві судового збору, сплаченого за даним позовом, після заявлення позивачем відповідного клопотання згідно з законом.

Разом з позовною заявою, позивач, відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 162 ГПК України, заявив про попередній орієнтовний розрахунок витрат, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу у сумі 2500 грн 00 коп.

Відповідно до статті 16 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

У позовній заяві позивач навів попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат на правову допомогу в розмірі 2500 грн 00 коп.

Згідно з ч. 4 ст. 124 ГПК України попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правової допомоги.

Згідно з ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката, відповідно до частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Дія вказаного закону поширюється тільки на осіб, які є адвокатами.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Стаття 627 ЦК України закріплює принцип свободи договору.

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналогічні положення містяться у ст. 28 Правил адвокатської етики, затверджених звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09.06.2017.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях ст. 627 ЦК України, принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану роботу, закріпленому у статті 43 Конституції України.

Аналогічну правову позиції викладено в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19.

Суд оцінює рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18.

Також, суд зазначає, що розмір судових витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється згідно з умовами договору про надання правової допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачено) відповідною стороною або третьою особою.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі № 910/906/18.

Так, позивач у позові заявив про орієнтовний розрахунок суми витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2 500 грн 00 коп. та надав відповідні докази договір № 02/10 про надання правничих послуг від 02.10.2022 та акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 03.10.2022 до договору № 02/10 про надання правничих послуг від 02.10.2022.

Згідно з умовами договору № 02/10, клієнт-позивач у даній справі доручає, а Адвокатське об`єднання «КФК» в особі керуючого партнера Фісун В.В. бере на себе зобов`язання надати за плату правову допомогу у судовому порядку щодо стягнення з Приватного акціонерного товариства «Запорізький електровозоремонтний завод» заборгованості за поставлений товар згідно з видатковою накладною № від 28.09.2021, зокрема, підготувати та подати позовну заяву.

Пунктом 3.1 договору № 02/10 сторони передбачили вартість послуг 2 500 грн 00 коп.

Згідно з п. 3.2 договору № 02/10 клієнт проводить оплату послуг Адвокатського обєднання після набрання чинності рішенням у даній справі.

03.10.2022 сторонами підписано акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 03.10.2022 до договору № 02/10 про надання правничих послуг від 02.10.2022 про надання відповідних послуг за договором. Договірна плата за послуги 2500 грн 00 коп.

Як свідчать матеріали справи, позов підписаний адвокатом Фісун В.В. на підставі свідоцтва та ордера серії АР№1100759 від 07.10.2022.

Отже, позивачем підтверджено відповідними доказами надання правничих послуг у даній справі на 2 500 грн 00 коп.

Суд визнав заперечення відповідача проти заявленого розміру витрат на правову допомогу необґрунтованими з огляду на те, що за висновком суду такі послуги дійсно надані і їх сума не є надмірною чи завищеною, а є співмірною та обґрунтованою.

В свою чергу, позов подано обґрунтовано, відповідач сплатив спірну суму заборгованості вже після подання позову, та більш ніж через рік після отримання товару.

Підсумовуючи вищевикладене, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат, розумності їхнього розміру, враховуючи конкретні обставини справи, суд вважає, що 2500,00 грн становлять співмірні і розумні витрати позивача на професійну правничу допомогу у даній справі.

Щодо посилань відповідача на три схожі позови та можливість їх об`єднання, суд не приймає їх до уваги, оскільки в даному випадку відповідачем не заявлялось відповідного клопотання та питання об`єднання позовів не розглядалось.

Клопотання відповідача про зменшення витрат на професійну правничу допомогу не задовольняється.

Враховуючи викладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягнененю 2500 грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст. 129, п. 2. ч. 1 ст. 231, ст. ст. 232, 234, 235, 243 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити клопотання Приватного акціонерного товариства «Запорізький електровозоремонтний завод» частково.

2. Закрити провадження у справі № 908/2104/22 про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Запорізький електровозоремонтний завод» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Індустріальні мастильні матеріали» 17 685 (сімнадцять тисяч шістсот вісімдесят п`ять) грн 99 коп. заборгованості за поставлений згідно з видатковою накладною № від 28.09.2021 товар.

3. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Запорізький електровозоремонтний завод», ідентифікаційний код юридичної особи 01056273 (вул. Залізнична, буд. 2, м. Запоріжжя, 69095) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Індустріальні мастильні матеріали», ідентифікаційний код юридичної особи 38424093 (Промисловий майданчик «Карат», буд. 5А, прим. 1, м. Вишгород, Вишгородський район, Київська область, 07300) 2500 (дві тисячі п`ятсот) грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

4. Видати наказ.

5. Ухвала набирає законної сили з дня її підписання 12.12.2022 та може бути оскаржена протягом десяти днів до Центрального апеляційного господарського суду.

Суддя А.О. Науменко