За заявою Акціонерного товариства "Софарма" в особі представництва "Софарма" АД в Україні
про ухвалення додаткового рішення
За позовом Акціонерного товариства "Софарма" в особі представництва "Софарма" АД в Україні
до Фізичної особи-підприємця Мельник Ганни Ігорівни
про стягнення 45 170,15 грн.
та за зустрічним позовом Фізичної особи-підприємця Мельник Ганни Ігорівни
до Акціонерного товариства "Софарма" в особі представництва "Софарма" АД в Україні
про стягнення 45 310,58 грн
Суддя Удалова О.Г.
Секретар судового засідання Бенчук О.О.
Представники сторін:
від позивача за первісним позовом Франчук А.В.;
від відповідача за первісним позовом Куцмида В.І.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Позовні вимоги обґрунтовані неповерненням відповідачем гарантійного платежу, сплаченого на виконання умов укладеного сторонами договору суборенди № 1/18.10 від 17.10.2018.
02.02.2022 від ФОП Мельник Г.І. через відділ діловодства суду надійшла зустрічна позовна заява до АТ "Софарма" в особі представництва "Софарма" АД в Україні про стягнення 45 310,58 грн (з яких: 41 472,54 грн - основний борг, 2 457,67 грн - пеня, 419,27 грн - 3% річних, 961,10 грн - інфляційна складова боргу), у якій також містилось клопотання про продовження відповідного процесуального строку.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.10.2022 (суддя Удалова О.Г.) первісний позов задоволено частково, в задоволенні зустрічного позову відмовлено повністю.

18.10.2022 позивачем за первісним позовом подано заяву про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат, в якій останній просить суд стягнути з ФОП Мельник Г.І. у даній справі витрати на правничу допомогу в розмірі 24 500,00 грн.

Ухвалою суду від 30.10.2022 розгляд вказаної заяви призначено в судовому засіданні на 10.11.2022, а також запропоновано ФОП Мельник Г.І. надати письмові пояснення, заперечення по суті заяви відповідача про розподіл судових витрат.

10.11.2022 представником ФОП Мельник Г.І. подано заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій останній просить суд зменшити розмір судових витрат позивача за первісним позовом, пов`язаних з правничою допомогою.

У судовому засіданні представник позивача за первісним позовом вимоги заяви про ухвалення додаткового рішення підтримав, представник відповідача за первісним позовом просив зменшити розмір витрат на правничу допомогу з підстав, викладених ним у запереченнях.

Враховуючи належне повідомлення учасників справи про розгляд заяви щодо розподілу судових витрат, суд дійшов висновку про можливість розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення за наявними матеріалами.

Приймаючи додаткове рішення у справі № 910/19580/22, суд виходив з наступного.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно положень ст. 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з п.п. 1, 2 ч. 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу, а також витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Відповідно до ч. 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч. 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Частиною 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Заява про ухвалення додаткового рішення подана відповідачем у строк, встановлений вищевказаною нормою (здано до відправлення відділенню поштового зв`язку 11.10.2022)

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні, а також порядок і умови надання правової допомоги, права й обов`язки адвокатів визначаються Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно з ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Так, у позові позивачем за первісним позовом у попередньому (орієнтованому) розрахунку судових витрат зазначалось про понесення витрат на правничу допомогу, орієнтований розмір яких може становити 10 000,00 грн, також у відзиві на зустрічну позовну заяву АТ Софарма" в особі представництва "Софарма" АД в Україні вказувалось, що орієнтований розрахунок витрат на правничу допомогу по зустрічному позову становитиме 10 000,00 грн.

На підтвердження понесення таких витрат суду надано:

- договір від 23.06.2021, укладений між адвокатом Франчук А.В. (далі - адвокат) та АТ Софарма" в особі представництва "Софарма" АД в Україні (далі - замовник/клієнт);

- додаток № 1 до вказаного договору від 16.11.2021;

- ордер серії АІ № 1237519 від 15.06.2022;

- акт приймання-передачі наданих послуг від 07.10.2022 на суму 24 500,00 грн;

- рахунок № 07/10/22 від 07.10.2022 на суму 24 500,00 грн;

- платіжне доручення № 848 від 11.10.2022 на суму 24 500,00 грн;

- посвідчення адвоката № 3997/10 ВІД 24.11.2005 та свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 133 від 24.11.2005.

Оцінивши подані докази, суд зазначає про наступне.

Відповідно до укладеного між АТ Софарма" в особі представництва "Софарма" АД в Україні та адвокатом Франчук А.В. від 23.06.2021 останній зобов`язався надати замовнику консультативні та інші юридичні послуги, а також послуги з представництва та захисту інтересів у судах будь-якою юрисдикції та інстанції по всіх справах та провадженнях, учасником або стороною в яких є клієнт.

Відповідно до п. 1.2 договору кожне конкретне замовлення клієнтом юридичних послуг за цим договором та його вартість оформлюється сторонами окремим додатком, який є невід`ємною частиною цього договору.

Як погоджено в п. 3.1 договору, за послуги адвоката замовник сплачує винагороду у розмірі, який визначається сторонами у додатках до цього договору.

Відповідно до п. 5.1 договору останній набуває чинності з моменту підписання сторонами та діє протягом невизначеного строку.

Згідно з додатком № 1 від 16.11.2021 до вищевказаного договору адвокат зобов`язався надати замовнику консультативні та інші юридичні послуги з опрацювання правової позиції та складання позову клієнта до ФОП Мельник Г.І. про стягнення гарантійного платежу за договором № 1/18.10 від 17.10.2018, а також представництва інтересів замовника у судах за вказаним позовом, а замовник зобов`язався оплатити зазначені послуги.

Як погоджено в п. 1.2 додатку, за послуги адвоката замовник сплачує винагороду у розмірі, який визначається з розрахунку 1 000,00 грн за одну годину роботи та 1 000,00 грн за одне судове засідання.

Як вбачається з акту приймання-передачі наданих послуг від 07.10.2022, адвокатом надано, а позивачем за первісним позовом прийнято послуги, а саме:

- складання позовної заяви, включаючи збір доказів, вивчення документів та судової практики, обрання та погодження способу захисту - 4,0 години/4 000,00 грн;

- складання відповіді на відзив - 3,0 години/3 000,00 грн;

- складання відзиву на зустрічну позовну заяву - 2,5 години/2 500,00 грн;

- складання та подання заяви про виклик свідків для допиту - 1 година/1 000,00 грн;

- складання додаткових пояснень на заперечення - 2,0 години/2 000 грн;

- складання та подання заяви про збільшення розміру позовних вимог у справі - 1 година/1 000,00 грн;

- складання та подання клопотання про долучення додаткових доказів у справі - 1 година/1 000,00грн;

- складання та подання додаткових пояснень - 1 година/1 000,00 грн;

- представництво інтересів клієнта 07.06.2022, 21.06.2022, 30.06.2022, 19.07.2022, 11.08.2022, 25.08.2022, 06.09.2022, 29.09.2022, 06.10.2022 у Господарському суді міста Києва.

Всього послуг, погоджених вищевказаним актом, на суму 24 500,00 грн, на оплату яких адвокатом 07.10.2022 виставлено рахунок № 07/10/22, що оплачений позивачем за первісним позовом 11.10.2022.

В обґрунтування підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу відповідач за первісним позовом посилається на невиправдане завищення витрат на правничу допомогу, враховуючи, що позивачем за первісним позовом при поданні позовної заяви та заяви про збільшення розміру позовних вимог безпідставно завищено такі вимоги.

Витрати за надану професійну правничу допомогу, у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (аналогічний висновок викладено в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, постанові Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15.06.2021 у справі № 159/583/19).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (такий висновок міститься в п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, в п. 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, п. 24 додаткової постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.02.2022 у справі № 903/326/21).

Водночас, у пункті 6.1 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, що "під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. Суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи", колегія суддів вважає, що висновки судів про частково відмову стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу адвоката з підстав непов`язаності, необґрунтованості та непропорційності до предмета спору не свідчить про порушення норм процесуального законодавства, навіть, якщо відсутнє клопотання відповідачів про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У такому разі, суди мають таке право відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України та висновків об`єднаної палати про те, як саме повинна застосовуватися відповідна норма права.

При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката.

Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited" проти України» від 23.01.2014 (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

Правовідносини суду з кожним учасником процесу підпорядковані досягненню головної мети - ухвалення законного та обґрунтованого рішення, а також створення особам, що беруть участь у справі, процесуальних умов для забезпечення захисту їх прав, а також прав та інтересів інших осіб.

Водночас, суд вважає, що розмір витрат на правничу допомогу в сумі 24 500,00 грн, який заявлений АТ Софарма" в особі представництва "Софарма" АД в Україні до стягнення з ФОП Мельник Г.І., є завищеним, у зв`язку з чим суд вважає за доцільне обмежити розмір таких витрат до 19 500,00 грн з огляду на наступне.

Так, судом при вирішенні даної справи відмовлено в задоволенні заяви позивача за первісним позовом про збільшення розміру позовних вимог, а також відмовлено в задоволенні заяви про виклик свідків для допиту з огляду на порушення норм процесуального права.

Отже, включення витрат за подання та складання таких заяв є необгрунтованим.

Також суд зазначає, що складання та подання заяви про надання додаткових доказів є правом позивача, яким він користується на власний розсуд, за вказаних обставин суд вважає, що включення витрат на складання та подання додаткових доказів до витрат на правничу допомогу в розмірі 1 000,00 грн є безпідставним.

Крім того, суд зазначає, що представник позивача дійсно взяв участь у 9 судових засіданнях, а сторонами в додатку № 1 до договору про надання юридичних послуг погоджено розмір участі в судовому засіданні в розмірі 1 000,00 грн за одне засідання.

Проте, суд вважає за доцільне зазначити, що загальна тривалість судових засідань складає сім годин, з огляду на що суд, з урахуванням принципу розумної необхідності судових витрат, вважає за можливе покласти на відповідача на первісним позовом витрати на представництво в розмірі 7 000,00 грн з розрахунку погодженої сторонами вартості однієї години надання послуг у розмірі 1 000,00 грн.

За вказаних обставин, суд зазначає, що заява АТ Софарма" в особі представництва "Софарма" АД в Україні про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат в справі № 910/19580/21, а саме витрат на правничу допомогу підлягає частковому задоволенню на суму 19 500,00 грн, у задоволенні іншої частини заяви (5 000,00 грн) суд відмовляє.

Керуючись ст. ст. 123, 126, 129, 221, 234, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву Акціонерного товариства Софарма" в особі представництва "Софарма" АД в Україні про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат в справі № 910/19580/21 задовольнити частково.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця Мельник Ганни Ігорівни ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Софарма" (1220, Болгарія, м. Софія, вул. Ілієнське шосе, 16) в особі представництва "Софарма" АД в Україні (01103, м. Київ, вул. М. Грушевського, 28/2 кв. 43, код 21677876) витрати на правничу допомогу в розмір 19 500,00 грн (дев`ятнадцять тисяч п`ятсот грн 00 коп.).

3. У задоволенні іншої частини заяви відмовити.

4. Після набрання додатковим рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 02.12.2022.

Суддя О.Г. Удалова