ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" листопада 2022 р. Справа№ 925/121/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Козир Т.П.

суддів: Чорногуза М.Г.

Коробенка Г.П.

при секретарі Вага В.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Ткачука Б.О. за ордером;

від відповідача: не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетично-дорожнє будівництво"

на рішення Господарського суду Черкаської області від 30.08.2022 (повний текст складено 12.09.2022)

у справі № 925/121/22 (суддя - Чевгуз О.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Шляхбуд"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетично-дорожнє будівництво"

про стягнення 2 655 464,00 грн,

УСТАНОВИВ:

У лютому 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Шляхбуд" (далі - позивач) звернувся у Господарський суд Черкаської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетично-дорожнє будівництво" (далі - відповідач) та просив стягнути 668 124,00 грн заборгованості за виконані роботи, згідно договору субвиконання №07/09-20 від 07.09.2020, а також 1 987 340,40 грн заборгованості за поставлений товар, згідно договору поставки №17/03-20 від 17.03.2020.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач не виконав зобов`язання з оплати вартості виконаних позивачем субпідрядних робіт (капітальний ремонт мосту) та з оплати вартості поставленого товару (асфальтобетонна суміш).

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 30 серпня 2022 року позов задоволено.

З Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетично-дорожнє будівництво" стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Шляхбуд" заборгованість в сумі 1 987 340,40 грн за договором поставки №17/03-20 від 17.03.2020, заборгованість в сумі 668 124,00 грн за договором субвиконання №07/09-20 від 07.09.2020 та 39832,50 грн витрат зі сплати судового збору.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Енергетично-дорожнє будівництво" подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржуване рішення та закрити провадження у справі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом порушено норми процесуального права, оскільки позивачем у позовній заяві об`єднано декілька вимог, не пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, вимоги не є основні та похідні. Також вказує, що суд необґрунтовано відхилив його клопотання про відкладення підготовчого засідання, що позбавило апелянта можливості прийняти участь у судовому засіданні і у розгляді справи.

Згідно Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.11.2022, для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі головуючого судді Козир Т.П., суддів Коробенка Г.П., Чорногуза М.Г.

Сторони були належним чином повідомлені про дату та час судового засідання в порядку, визначеному статтями 6, 120, 242 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), шляхом направлення ухвал суду на офіційні електронні адреси, які зазначені у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився.

Ураховуючи положення статей 202, 270 ГПК України, наявність відомостей про направлення учасникам справи ухвал з повідомленням про дату, час і місце судового засідання, що підтверджено матеріалами справи, з огляду на обізнаність сторін про розгляд справи, також те, що явка учасників справи не визнавалася судом обов`язковою, і участь у засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, апеляційний господарський суд дійшов висновку про можливість розгляду апеляційної скарги по суті за відсутності представника відповідача.

Представник позивача у судовому засіданні заперечив проти доводів, викладених у апеляційній скарзі, просив залишити оскаржуване рішення без змін.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, розглянувши апеляційну скаргу, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 17 березня 2020 року між позивачем, як виконавцем, та відповідачем, як замовником, було укладено договір поставки №17/03-20 (далі - Договір поставки), відповідно до якого позивач здійснював продаж відповідачу будівельних матеріалів (бітум дорожній, бордюр, поребрик, щебінь, відсів тощо) а також продукцію власного виробництва (суміш асфальтобетонна, бітумна емульсія) надалі товар.

Відповідно до п. 2.1 Договору поставки ціни на товар узгоджені сторонами і вказуються в видаткових накладних.

Відповідно до п. 3.1 Договору поставки відповідач зобов`язався своєчасно сплатити за поставлений Товар.

Згідно з п.3.2 Договору поставки розрахунок за отриманий товар проводиться протягом 5 днів після отримання документу, що підтверджує факт відвантаження товару.

Відповідно до п. 4.1 Договору поставки документом, який підтверджує факт відвантаження товарів є накладна, моментом набуття права власності на відвантажені товари є дата виписки накладної.

На виконання умов Договору поставки позивач здійснив поставку відповідачу товару (асфальтобетонна суміш) на загальну суму 1 987 340, 40 грн, що підтверджується видатковою накладною №1-212 від 07.12.2020, яка підписана представниками обох сторін, підписи яких засвідчені печатками товариств, та довіреністю №319 від 03.12.2020.

Однак, за доводами позивача, в порушення умов Договору поставки відповідач вартість отриманого товару у встановлений строк не сплатив.

Крім цього, 07 вересня 2020 року між відповідачем, як замовником, та позивачем, як виконавцем, було укладено договір субвиконання №07/09-20 (далі - Договір субпідряду), згідно якого виконавець зобов`язався у порядку та на умовах, визначених Договором, своїми силами і засобами на власний ризик виконати послуги, згідно технічного завдання, викладеного в тендерній документації торгів за рахунок коштів державного бюджету та в обумовлений договором термін. Замовник (відповідач) зобов`язується прийняти надані згідно договору послуги та сплатити їх вартість.

Відповідно до п. 1.2 Договору субпідряду найменуванням робіт є - капітальний ремонт мосту на км 36+040 автомобільної дороги загального користування місцевого значення 0-02-21-05 - Торків - Брацлав - Ситківці - Леухи - ст. Монастирище в межах Вінницької області.

Згідно з п. 4.2 Договору субпідряду замовник проводить розрахунок за виконанні роботи шляхом перерахування відповідних коштів на рахунок виконавця після підписання Сторонами "Актів приймання виконаних будівельних робіт" (форма КБ-2в) і Довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрати" (форма КБ-3).

18 грудня 2020 року за результатами виконаних робіт між сторонами було підписано Акт приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в) та Довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форма КБ-3) на суму 668 124,00 грн, які підписані представниками обох сторін без зауважень щодо якості виконаних робіт.

Однак, за доводами позивача, в порушення умов Договору субпідряду відповідач вартість виконаних робіт у встановлений строк не сплатив.

23 листопада 2021 року позивач направив на адресу відповідача претензію за вих. №446 від 23.11.2021 з вимогою сплати заборгованості в сумі 2 655 464, 00 грн. Проте, дана претензія залишена відповідачем без відповіді, а вимога - без задоволення.

У зв`язку із викладеними обставинами, оскільки відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання за договорами поставки та субпідряду, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Відповідач не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву та не спростував факт наявності заборгованості.

За наслідками розгляду даного спору суд першої інстанції прийшов до висновку, що наявність і розмір заборгованості за договорами поставки і субпідряду підтверджений належними і достовірними доказами, відповідачем не спростований, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідач у апеляційній скарзі, не заперечуючи проти наявності заборгованості за договорами, оскаржує рішення суду першої інстанції виключно в частині того, що, на його думку, порушено правила об`єднання позовних вимог, оскільки позов заявлено за двома різними договорами, та порушено його право на участь в судовому засіданні з підстав відхилення клопотання про відкладення підготовчого засідання.

Частинами 1, 2 ст. 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з ч.4 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Перевіривши застосування судом першої інстанції норм матеріального права в частині задоволених позовних вимог, апеляційний господарський суд встановив, що правовідносини між сторонами виникли на підставі договорів поставки та субпідряду, а предметом розгляду даної справи є матеріально-правова вимога про стягнення заборгованості за цими договорами.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач не сплатив позивачу вартість виконаних робіт в сумі 668 124,00 грн та вартість поставленого товару в суму 1 987 340,40 грн, строк виконання зобов`язань з оплати по договорам настав, а тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо обґрунтованості та доведеності позовних вимог.

Доводи відповідача про те, що позивачем порушено правила об`єднання позовних вимог відхиляються апеляційним господарським судом, оскільки згідно норм процесуального законодавства позивач має право об`єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами. Однорідними можуть вважатися позовні заяви, які пов`язані з однорідними позовними вимогами і водночас подані одним і тим же позивачем до одного й того самого відповідача (чи відповідачів) або хоча й різними позивачами, але до одного й того ж відповідача. Однорідними ж позовними вимогами є такі, що виникають з одних і тих самих або з аналогічних підстав і водночас пов`язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів. Аналогічні правові позиції викладені у постанові Верховного Суду від 15.02.2019 у справі №910/11811/18.

Предметом позову є стягнення заборгованості за договорами поставки і субпідряду, отже, вимоги є грошовими, тобто однорідними, а об`єднання їх у один позов не призвело ускладнення вирішення спору.

При цьому, відповідачем під час розгляду справи у суді першої інстанції не подавалось клопотання про роз`єднання позовних вимог.

Щодо посилань апелянта на те, що відмова у відкладенні підготовчого засідання позбавила його у можливості прийняти участь у судовому засіданні і у розгляді справи, то вказані доводи також є необґрунтованими.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ухвалою Господарського суду Черкаської області від 10.02.2022 було відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання на 15 березня 2022 року, встановлено відповідачу строк для подання відзиву - протягом 15 дня одержання ухвали.

Відповідач вказану ухвалу отримав 15.02.2022, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення, однак відзив на позовну заяву не подав.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 15.03.2022 було відкладено підготовче засідання до стабілізації ситуації в регіоні.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 24.06.2022 було призначено підготовче засідання на 07 липня 2022 року.

Відповідач представника у підготовче засідання не направив, однак 07.07.2022 подав заяву по його відкладення у зв`язку із відрядженням представника до іншого населеного пункту.

Вказане клопотання було відхилене судом першої інстанції, як необґрунтоване, та ухвалою від 07.07.2022 закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду в судовому засіданні на 30 серпня 2022 року. Зазначена ухвала була отримана відповідачем 05.08.2022, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення.

У судове засідання 30.08.2022 представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетично-дорожнє будівництво" не з`явився і не сприяв об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів.

Відхилення клопотання про відкладення підготовчого засідання здійснено судом першої інстанції з додержанням норм процесуального законодавства, оскільки відкладення підготовчого засідання є правом, а не обов`язком суду. При цьому, відповідачу був наданий достатній час для подання відзиву на позовну заяву або направлення в засідання іншого представника, а у клопотанні не були зазначені обставини, які б перешкоджали закриттю підготовчого провадження.

Крім того, суд апеляційної інстанції бере до уваги, що документально обґрунтованих заперечень по суті спору відповідач не надав ні місцевому господарському суду, ні суду апеляційної інстанції, а доводи апеляційної скарги про порушення, на думку апелянта, судом першої інстанції вказаних у скарзі норм процесу, у випадку їх підтвердження, не могли тягнути за собою обов`язкове скасування правильного по суті рішення суду.

Також Північний апеляційний господарський суд враховує ту обставину, що апелянт не з`являвся в судові засідання при вирішенні спору по суті і при розгляді апеляційної скарги, хоча достеменно знав про перебування спору на розгляді у судах обох інстанцій і мав демонструвати добросовісну поведінку і цікавитися ходом справи, а інформація про призначення справи до розгляду, крім направлення на його адресу, розміщувалася на сайтах судів та у відповідному реєстрі судових рішень.

За таких обставин доводи апелянта по суті його скарги в межах заявлених вимог свого підтвердження в судовому засіданні не знайшли, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставами для скасування рішення господарського суду першої інстанції.

Суд першої інстанції повно встановив суттєві для справи обставини, дослідив та правильно оцінив надані докази, вірно кваліфікував спірні правовідносини та правильно застосував до них належні норми матеріального і процесуального права, а тому рішення Господарського суду Черкаської області законне та обґрунтоване, отже, підстави для його скасування відсутні.

Оскільки цією постановою суд апеляційної інстанції не змінює рішення та не ухвалює нового, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється, а витрати, пов`язані з розглядом апеляційної скарги, покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетично-дорожнє будівництво" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Черкаської області від 30 серпня 2022 року - без змін.

2. Справу повернути до Господарського суду Черкаської області.

3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 24.11.2022.

Головуючий суддя Т.П. Козир

Судді М.Г. Чорногуз

Г.П. Коробенко