номер провадження справи 9/115/22
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.11.2022 Справа № 908/1606/22

м.Запоріжжя

За позовом: Концерну Міські теплові мережі, (69091, м.Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137; фактична адреса: 69002, м.Запоріжжя, вул. Святого Миколая, 79-А)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «АПТЕКА 228», (69118, м. Запоріжжя, вул. Автозаводська, буд. 4)

про стягнення суми 59811,07 грн.

Суддя Боєва О.С.

Без виклику сторін

СУТЬ СПОРУ:

До Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Концерну Міські теплові мережі про стягнення з відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «АПТЕКА 228» суми 59811,07 грн. заборгованості за надану послугу з постачання теплової енергії за період з листопада 2021 року по квітень 2022 року.

Ухвалою суду від 06.09.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 908/1606/22 (номер провадження 9/115/22). Справу прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою суду від 10.10.2022 відмовлено у задоволенні клопотання ТОВ «АПТЕКА 228» про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін.

04.11.2022 справу розглянуто, за наслідками розгляду справи судом прийнято рішення.

Предметом розгляду є позовні вимоги, викладені у повній заяві, які мотивовані, зокрема, наступним. З урахуванням приписів ч. 5 ст. 13, ч. 7 ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» 02.10.2021 позивач на офіційному сайті розмістив індивідуальні договори на послугу з постачання теплової енергії та постачання гарячої води. Вказані договори є публічними договорами приєднання та вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. ТОВ «АПТЕКА 228» на праві власності належить нежитлове приміщення ХІІІ першого поверху, площею 630,1 кв.м за адресою: м.Запоріжжя, вул. Автозаводська, буд. 4, яке знаходиться у житловому будинку, оснащеному приладом комерційного обліку теплової енергії. Відповідно до вищевикладеного, між позивачем та відповідачем з 01.11.2021 укладений Типовий індивідуальний договір № 76200781 про надання послуги з постачання теплової енергії за вказаною адресою. Відповідно до п. 11 Типового договору обсяг спожитої у будинку послуги визначається як обсяг теплової енергії, спожитої в будинку за показаннями засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22.11.2018 № 315. Позивачем в період з листопада 2021 по квітень 2022 було надано відповідачу послугу з постачання теплової енергії на загальну суму 59811,07 грн. Позивачем були сформовані та надані споживачу рахунки на оплату спожитої послуги в електронній формі, в тому числі за допомогою доступу до електронних систем обліку розрахунків споживачів та повторно направлені рекомендованою кореспонденцією. Факт отримання послуги з постачання теплової енергії до житлового будинку, в якому знаходиться приміщення відповідача, підтверджується рішеннями виконавчого комітету Запорізької міської ради про початок та закінчення опалювального сезону та актами ГОТЕ. Відповідач не виконав свої обов`язки згідно договору по сплаті за надану послугу, у зв`язку із чим у нього виникла заборгованість у розмірі 59811,07 грн., яка заявлена позивачем до стягнення. Позов обґрунтовано ст.ст. 11, 15, 16, 509, 525, 526, 530, 610, 612, 625, 628, 629, 655, 692 ЦК України, ст.ст. 2, 3, 193, 232, 275-277 ГК України, ст.ст. 13, 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими Постановою КМУ від 21.08.2019 № 830, Методикою розподілу між споживачами обсягів спожити у будівлі комунальних послуг, затвердженою наказом Міністерства регіонального розвитку будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 № 315 та умовами Типового індивідуального договору № 76200781 про надання послуги з постачання теплової енергії, укладеного з 01.11.2021.

Від відповідача 23.09.2022 надійшов відзив на позовну заяву, згідно з яким останній проти позову заперечив. Зокрема зазначив, що частина належного відповідачу нежитлового приміщення площею 300 кв.в була відчужена, після чого площа приміщення, котре займає відповідач склала 13/25 частини, а саме: 330,10 кв.м. Після реконструкції та ремонту загальна площа приміщення відповідача згідно з технічним паспортом складає 620,8 кв.м. В акті ТОВ «БТІ» від 13.02.2017 встановлено, що 13/25 частини нежитлового приміщення ХІІІ по вул. Автозаводська, буд. 4 в м. Запоріжжя представляють собою відокремлене нежитлове приміщення загальною площею 320,8 кв.м., частина приміщень загальною площею 236,8 кв.м розташована в прибудові літ. А-1, друга частина приміщень площею 84,0 кв.м. літ А-9 розташована в житловому будинку. ТОВ «АПТЕКА 228» розташоване на першому поверсі дев`ятиповерхового житлового будинку у вбудовано-прибудованому приміщенні та згідно технічного паспорту весь перший поверх будинку є нежилим, тобто приміщення відповідача не межує із жодним жилим опалюваним приміщенням та не має можливості отримати частину теплової енергії від них. Крім того, у прибудові площею 236,8 кв.м. відсутній підвал та є дах. Ця частина представляє собою міста загального користування, допоміжні приміщення і складається із торгового залу, матеріальних, складських приміщень, коридорів, тощо, не є спільною власністю співвласників житлового будинку та повинна бути виключена із загальної площі багатоквартирного будинку, якою володіють співвласники, в тому числі відповідач. Таким чином, лише частина приміщення площею 84,0 кв.м, якою володіє відповідач, може брати участь у розрахунках обсягів теплової енергії в цілому, згідно показань приладу комерційного обліку, що належить ОСББ «Надія-2021». Відповідно до Акту обстеження системи теплопостачання, складеного 08.08.2017, у прибудованій частині приміщення площею 236,8 кв.м розташовано елеваторний вузол, теплолічильник та теплове обладнання відокремленої, незалежної (від багатоквартирного будинку) системи опалення. Між позивачем та відповідачем укладений договір № 501298 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді від 01.09.2006, який відповідач вважає продовженим та діючим на даний час. Типовий індивідуальний договір №70200781 про надання послуги з постачання теплової енергії, на який посилається позивач, відповідач не акцептував, не підписав. Розміщення будь-якої інформації щодо укладення, розірвання, переукладення договорів, тощо на офіційному сайті не дає змогу відповідачу прийняти до уваги та розглянути наведену на сайті інформацію без додаткового інформування листом, телефонограмою чи в інший спосіб. Позивачем не надано належних доказів того, що відповідач акцептував договір. Заяву на приєднання до нового договору відповідач не підписав, сплату рахунку за надану послугу згідно цього договору не проводив. Відповідач отримав послугу, але на підставі діючого договору № 501298 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді від 01.09.2006. У відповідь на лист позивача вих. №422/4 від 18.06.2020, відповідач не погодив використання при виконані цього договору електронного документообігу у зв`язку із відсутністю технічної можливості, належного програмного забезпечення та необхідністю вести архів бухгалтерської документації з печатками та підписами. Відповідач дізнався про укладення нового договору № 76200781 від 01.11.2021, отримавши листом від 11.01.2022 Акт взаємних розрахунків за період з 01.11.2021 по 01.12.2021 за цим договором, який відповідач не підписав та повернув. Дозвіл на початок опалювального сезону відповідач отримав від позивача лише 25.11.2021, до цього часу система опалення була вимкнена, показники приладу обліку за період з 24.10.2021 по 24.11.2021, які були надані позивачу, склали 0,00 Гкал. Надані позивачем акти приймання-передачі теплової енергії за листопад та грудень 20221 відповідачем не підписані та повернуті позивачу. Акти за січень, лютий, березень та квітень 2022 відповідач не отримав. Відповідач неодноразово звертався до позивача з листами з метою врегулювання договірних відносин, розгляду приєднання до умов нового договору та просив надати методологію нарахування тарифу згідно технічного паспорту, а також проведення перерахунків за послуги з постачання теплової енергії за листопад та грудень 2021 згідно діючого договору № 501298 від 01.09.2006. На всі звернення позивач надав інформацію без роз`яснень та відповідей, яким чином новий договір врегульовує питання щодо вбудовано-прибудованого приміщення, елеваторного вузла з відокремленою системою опалення та теплолічильником, помилковими розрахунками. Зі здійсненими позивачем розрахунками відповідач не погоджується через застосовані ним невідповідні дані щодо опалювальної площі приміщення, а також у зв`язку із розбіжностями між застосованими позивачем показниками приладу комерційного обліку, вказаними у його рахунках та показами приладу обліку відповідача.

Від позивача 24.10.2022 до суду надійшло письмове пояснення в порядку ст. 42 ГПК України з доданими до нього документами (доказами), яке по своїй суті є відповіддю на відзив та яке згідно з доданими доказами було направлено відповідачу 15.10.2022.

Враховуючи воєнний стан в Україні, введений Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, строк якого продовжений на даний час, включення Запорізької міської територіальної громади до Переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій та які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 75 від 25 квітня 2022 року (зі змінами), та з огляду на погіршення безпекової ситуації в місті Запоріжжі у зв`язку із постійними ракетними обстрілами обласного центру, введенням графіків відключення електропостачання, що впливає на можливість своєчасного подання учасниками справ до суду відповідних документів, суд визнав за можливе прийняти до розгляду надане позивачем пояснення (відповідь на відзив) та додані до нього докази. При цьому, з урахуванням дати направлення вказаного пояснення відповідачу, останній мав достатньо часу для надання суду своїх заперечень на нього.

Заперечення від відповідача до суду не надходили.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач Концерн «Міські теплові мережі» є суб`єктом природної монополії відповідно до положень Закону України «Про природні монополії» та за приписами статті 19 Закону України «Про теплопостачання» як монополіст не має права відмовити споживачу теплової енергії у забезпеченні його тепловою енергією за наявності технічних можливостей на приєднання споживача до теплової мережі.

Концерн «Міські теплові мережі» діє на підставі Статуту. Основною метою діяльності Концерну «Міські теплові мережі» є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією. Предметом діяльності Концерну є виробництво теплової енергії, розподілення теплової енергії для обігріву житла, а також побутових потреб населення та підприємств, установ та організацій, її збут та інше.

За договором № 67 купівлі-продажу об`єкта права комунальної власності від 11.05.2005 Товариство з обмеженою відповідальністю «АПТЕКА 228» (Покупець за договором, відповідач у даній справі) придбало у власність нежитлове приміщення ХІІІ першого поверху (літера А-9), загальною площею за внутрішніми замірами 630,1 кв.м., яке розташоване за адресою: 69118, м. Запоріжжя, вул. Автозаводська, 4.

Відповідно до Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 10.10.2005 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом 18.05.2005, за ТОВ «АПТЕКА 228» зареєстровано право колективної власності на об`єкт: нежиле приміщення ХІІІ першого поверху, літера А-9, за адресою: м. Запоріжжя, вул. Автозаводська, буд. 4; загальна площа 629,8 кв.м.

01.09.2006 між ТОВ «Аптека 228» (Споживач) та Концерном «Міські теплові мережі» (Теплопостачальна організація, позивач у справі) укладено договір № 501298 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді.

Відповідно до п.п. 10.1, 10.4 цього договору він набуває чинності з 01.09.2006 і діє до 01.09.2007. Договір вважається продовженим на кожний наступний рік від дати, вказаної у п. 10.1, якщо не відбулася ні одна із обставин, вказаних у п. 10.2.

Концерн «Міські теплові мережі» звернувся з позовом до господарського суду про стягнення з ТОВ «АПТЕКА» заборгованості за надану послугу з постачання теплової енергії за період з листопада 2021 року по квітень 2022 року в розмірі 59811,07 грн.

Позовні вимоги мотивовані, зокрема, тим, що відповідно до приписів ч. 5 ст. 13, ч. 7 ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» між позивачем та відповідачем з 01.11.2021 укладений Типовий індивідуальний договір № 76200781 про надання послуги з постачання теплової енергії до належного відповідачу нежитлового приміщення за адресою: м.Запоріжжя, вул. Автозаводська, буд. 4, яке знаходиться у житловому будинку, оснащеному приладом комерційного обліку теплової енергії.

Статтями 15, 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, є примусове виконання обов`язку в натурі.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтями 11, 509 ЦК України встановлено, що підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору є договір.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акту, що регулює господарську діяльність.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Аналогічні приписи містить ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України.

Статтею 599 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до приписів ст.ст. 3, 4 Закону України Про теплопостачання від 02.05.2005 №2633-IV відносини між суб`єктами діяльності у сфері теплопостачання регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Проектування, будівництво, реконструкція, ремонт, експлуатація об`єктів теплопостачання, виробництво, постачання теплової енергії регламентуються нормативно-правовими актами, які є обов`язковими для виконання всіма суб`єктами відносин у сфері теплопостачання.

У офіційному виданні «Голос України» № 231 від 09.12.2017 був опублікований Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VІІІ (далі Закон).

Відповідно до п. 1 розділу VI Прикінцеві та перехідні положення цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування (з 10.12.2017), та вводиться в дію з 1 травня 2019 року, крім окремих його положень, які вводяться в дію пізніше.

Згідно з ч.ч. 1, 3 статтею 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 №2189-VІІІ предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках. Норми цього Закону застосовуються з урахуванням особливостей, встановлених законами, що регулюють відносини у сферах постачання та розподілу електричної енергії і природного газу, постачання теплової енергії, централізованого постачання гарячої води, централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

У статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VІІІ визначено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до змісту положень статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг, зокрема, належать: комунальні послуги послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3)виконавці комунальних послуг.

Виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору. Виконавцями комунальних послуг з постачання теплової енергії є теплопостачальна організація (ст. 1, ч. 2 ст. 6 Закону).

Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (ст. 1 Закону).

За приписами п. 1 частини 2 статті 7 вказаного Закону індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 12 Закону надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньо-будинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач).

В частині 1 ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»(в редакції Закону № 1060-IX від 03.12.2020) встановлено, що за рішенням співвласників багатоквартирного будинку, прийнятим відповідно до закону, з виконавцем відповідної комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії) укладається договір про надання комунальних послуг, а саме:

1) індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, що укладається кожним співвласником багатоквартирного будинку самостійно, за умови що співвласники прийняли рішення про вибір відповідної моделі організації договірних відносин та дійшли згоди з виконавцем комунальної послуги щодо розміру плати за обслуговування внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку;

2) колективний договір, що укладається від імені та за рахунок усіх співвласників багатоквартирного будинку управителем або іншою уповноваженою співвласниками особою;

3) договір про надання комунальних послуг з колективним споживачем, що укладається з об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку або іншою юридичною особою, яка об`єднує всіх співвласників такого будинку та в їхніх інтересах укладає відповідний договір.

Співвласники багатоквартирного будинку (об`єднання співвласників багатоквартирного будинку) самостійно обирають одну з моделей організації договірних відносин, визначених цією частиною, за кожним видом комунальних послуг (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії).

У межах одного багатоквартирного будинку дозволяється обрання різних моделей організації договірних відносин за різними видами комунальних послуг.

Згідно з частиною 7 статті 14 зазначеного Закону до дати обрання співвласниками багатоквартирного будинку однієї з моделей організації договірних відносин, визначених частиною першою цієї статті, та/або досягнення згоди з виконавцем про розмір плати за обслуговування внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, що забезпечують надання відповідної комунальної послуги, між виконавцем відповідної комунальної послуги та кожним співвласником укладається публічний договір приєднання відповідно до вимог частини п`ятої статті 13 цього Закону.

Відповідно до абз. 1-3 частини 5 статті 13 даного Закону встановлено, що в разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.

Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги.

У разі укладення публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг виконавці комунальних послуг розміщують вимоги до якості відповідних послуг згідно із законодавством та іншу необхідну інформацію для кожного багатоквартирного будинку окремо на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на власному веб-сайті. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування таких вимог у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.

Відповідно до частини 7 статті 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року № 2189-VIII (в редакції від 01.05.2021 року) послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до абз. 2 п. 3 розділу VI Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року №2189-VIII (в редакції від 01.05.2021 року) договори про надання комунальних послуг, у тому числі із співвласниками багатоквартирних будинків, які не прийняли рішення про модель організації договірних відносин з виконавцями комунальних послуг, мають бути укладені виконавцями відповідних комунальних послуг протягом двох місяців з дня набрання чинності рішенням Кабінету Міністрів України про затвердження типових публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг.

Постановою Кабінету Міністрів України № 830 від 21.08.2019 було затверджено Правила надання послуги з постачання теплової енергії та Типові договори про надання послуги з постачання теплової енергії.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1022 від 08.09.2021 внесено зміни до постанови КМУ № 830 від 21.08.2019, які набрали чинності 01 жовтня 2021. Правила надання послуги з постачання теплової енергії та Типовий договір з індивідуальним споживачем про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджені постановою КМУ №830 від 21.08.2019, викладено в новій редакції.

Відповідно до Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 830 від 21.08.2019 (в редакції постанови КМУ №1022 від 08.09.2021) ці Правила регулюють відносини між суб`єктом господарювання, що провадить господарську діяльність з постачання теплової енергії (далі - виконавець), та індивідуальним і колективним споживачем (далі - споживач), який отримує або має намір отримати послугу з постачання теплової енергії (далі - послуга), та визначають вимоги до якості послуги, одиниці вимірювання обсягу спожитої споживачем теплової енергії, порядок оплати.

Відповідно до п. 13 цих Правил надання послуги здійснюється виключно на договірних засадах.

Послуга надається споживачеві згідно з умовами договору, що укладається відповідно до типових договорів про надання послуги відповідно до статей 13 і 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Індивідуальний договір вважається укладеним із споживачем, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем.

Фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги.

Судом встановлено, що 02.10.2021 Концерн «Міські теплові мережі» оприлюднив на власному офіційному веб-сайті Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, що є публічним договором приєднання (за посиланням в мережі Інтернет http//teploseti.zp.ua/ua/for_consumers/Public_contracts/).

Відповідне повідомлення про розміщення 02.10.2021 на сайті Концерну «МТМ» публічних договорів опубліковано на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування Запорізької міської ради (у вільному доступі в мережі Інтернет за посиланням http://zp.gov.ua/uk/articeles/item/10370/ukladannya-publichnih-dogovoriv-z-koncernom-miski-teplovi-merezhi-).

Як встановлено судом вище, відповідач ТОВ «АПТЕКА 228» є власником нежитлового приміщення, яке знаходиться на першому поверсі дев`ятиповерхового житлового будинку за адресою: м.Запоріжжя, вул. Автозаводська, буд. 4.

Даний будинок обладнаний приладом обліку теплової енергії, що підтверджується Актом приймання на комерційний облік приладу обліку теплової енергії від 03.06.2020.

Враховуючи вищевикладені приписи законодавства, якими врегулювано правовідносини у сфері надання комунальних послуг послуга з постачання теплової енергії, господарський суд дійшов до висновку, через відсутність відповідного рішення про вибір моделі договірних відносин та спливу 30-деного строку з моменту опублікування 02.10.2021 позивачем відповідно до вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» на офіційному веб-сайті Концерну Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії, з 01.11.2021 між Концерном «МТМ» та ТОВ «АПТЕКА 228» укладено індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії, якому присвоєно номер №76200781.

На офіційному веб-сайті Концерну «МТМ» також було розміщено вимоги до якості послуг та технічні характеристики для будинку № 4 по вул. Автозаводська в м. Запоріжжі (http://contracts.teploseti.zp.ua/building_information/6/2796).

Твердження ТОВ «АПТЕКА 228» про те, що вказаний договір не є укладеним, оскільки відповідач його не акцептував, а отримував теплову енергію на підставі діючого договору № 501298 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді від 01.09.2006, спростовуються наступним.

Відповідно до абз. 1 п. 3 розділу VI Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року № 2189-VIII (в редакції від 01.05.2021 року) договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього Закону, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець послуги з постачання теплової енергії повинен забезпечити постачання теплоносія безперервно, з гарантованим рівнем безпеки, обсягу, температури та величини тиску. Постачання теплової енергії для потреб централізованого опалення здійснюється в опалювальний період.

За змістом п. 13 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 830 від 21.08.2019 (в редакції постанови КМУ Кабінету №1022 від 08.09.2021) фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є в тому числі факт отримання послуги.

Згідно з п.п. 3, 8 цих Правил опалювальний період - період, протягом якого теплопостачальні організації постачають теплову енергію для потреб опалення. Постачання теплової енергії для потреб опалення здійснюється в опалювальний період. Рішення про початок та закінчення опалювального періоду приймається органами місцевого самоврядування з урахуванням кліматичних умов згідно з будівельними нормами і правилами, правилами технічної експлуатації теплових установок і мереж, державними санітарними нормами і правилами.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 23.10.2021 № 382 «Про початок опалювального періоду 2021-2022 років у м. Запоріжжя» встановлено, що забезпечення Концерном «Міські теплові мережі» початку опалювального періоду для житлових будинків незалежно від форм власності та відомчої належності та нежитлових будівель підприємств, установ і організацій здійснюється з 01 листопада 2021 року.

Рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради від 29.03.2022 № 124 встановлено закінчення опалювального сезону у м. Запоріжжя з 31 березня 2022 року з проведенням Концерном «МТМ» відключення споживачів теплової енергії.

Таким чином, факт отримання послуги з постачання теплової енергії до житлового будинку за адресою м. Запоріжжя, вул. Автозаводська, буд. 4, в якому знаходиться приміщення відповідача, підтверджується рішеннями виконавчого комітету Запорізької міської ради про початок та закінчення опалювального сезону 2021-2022 років, які розміщені в загальному доступі в мережі Інтернет на офіційному веб-сайті Запорізької міської ради та відповідно до яких позивачем було розпочато і закінчено опалювальний сезон в м. Запоріжжі. Крім того, в матеріалах справи містяться копії Актів зняття Концерном «МТМ» показань приладу обліку теплової енергії будинку за вказаною адресою у листопаді 2021 та березні 2022, що свідчить про здійснення постачання до нього обсягів теплоносія.

При цьому суд враховує, що теплопостачання це особливий вид комунальної послуги. Система теплопостачання для здійснення покладених на неї завдань виконується з окремих технологічно пов`язаних частин, що складають систему централізованого постачання, включає сукупність взаємопов`язаних джерел теплової енергії (технічних елементів і пристроїв), призначених для передачі у приміщення необхідної кількості тепла та підтримання в них заданої температури повітряного середовища.

Об`єктом теплопостачання є багатоквартирний будинок в цілому, в який надходить теплова енергія з метою опалення усіх приміщень будинку і житлових, і нежитлових приміщень, які є невід`ємною частиною житлового будинку. За рахунок теплопровідності, випромінювання і конвекції теплова енергія, що подається в житловий будинок через приєднану мережу розподіляється по всьому будинку по внутрішньобудинковій системі теплопостачання, що складається із стояків, нагрівальних елементів, а також іншого обладнання розташованого на цих мережах і поширюється не тільки від радіаторів, але й від інших елементів системи опалення (трубопроводи, стояки, підводки тощо). Тепло поширюється всередині будинку від усіх елементів системи опалення, від кожної її ділянки, і поширюється по всіх приміщеннях. При цьому, відсутність окремих елементів системи опалення не означає відсутність споживання послуг з централізованого опалення.

Щодо заперечень відповідача в частині здійсненних позивачем розрахунків за послугу з постачання теплової енергії у спірний період через застосовані ним невідповідні дані щодо опалювальної площі приміщення, суд зазначає наступне.

Як свідчать докази, надані відповідачем в матеріали справи, на замовлення ТОВ «АПТЕКА 228» ТОВ «ЗМБТІ» виготовлено технічний паспорт нежитлового приміщення ХІІІ за адресою: вул. Автозаводська, 4, (ТОВ «АПТЕКА 228» - 13/25, Чиркова М.В. 12/25), станом на 13.02.2017.

В акті ТОВ «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» від 13.02.2017 вказано, що за замовленням ТОВ «АПТЕКА 228» виконано обстеження 13/25 частини нежитлового приміщення ХІІІ першого поверху, розташованого за адресою: м.Запоріжжя, вул.Автозаводська, буд. 4 та встановлено, що вказані приміщення представляють собою відокремлене нежитлове приміщення загальною площею 320,8 кв.м., що складається з: приміщень загальною площею 236,8 кв.м, які розташовані у прибудові літ. А-1 та приміщень загальною площею 84,0 кв.м., розташованих в житловому будинку, літ А-9.

В Акті обстеження системи теплопостачання, складеному 08.08.2017 посадовими особами філії Концерну "Міські теплові мережі" на об`єкті ТОВ «АПТЕКА 228» за адресою: вул. Автозаводська, 4 (№ договору 501298), встановлено, що приміщення аптеки знаходиться на першому поверсі 9-ти поверхового панельного житлового будинку вбудовано-прибудоване. Система опалення вбудованої частини загальна з будинковою системою опалення, прибудованої частини відособлена від житлового будинку з приєднанням до теплових мереж будинку в техпідпіллі металопластиковим трубопроводом з загальнобудинковою системою опалення. Також вказано, що розрахунок договірного навантаження на опалення, виконаний у 2006 році на час укладення договору 24673 Гкал/год на площу 620,8 кв.м, не відповідає фактичному тепловому обладнанню. Зокрема, зазначено, що частина приміщення була відчужена, встановлено теплолічільник; наданий новий розрахунок навантаження на опалення 5245 Гкал/год. Площа, яку займає ТОВ «АПТЕКА 228» (на час складання акту) становить 320,8 кв.м., з якої прибудована частина 236,8 кв.м., вбудована частина 84,0 кв.м. Навантаження на опалення 5245 ккал/код.

Відповідно до наданого ТОВ «АПТЕКА 228» в матеріали справи листування сторін слідує, що позивач на зверненнями відповідача неодноразово надавав роз`яснення щодо здійснення ним нарахувань за спожиту теплову енергію по приміщенню відповідача. В листі Концерну «МТМ» від 25.01.2018 № 134/06, зокрема, було зазначено, що за наслідками проведеного фахівцями Концерну «МТМ» додаткового обстеження щодо загальної площі нежитлового приміщення за адресою: вул. Автозаводська, 4, яке належить ТОВ «АПТЕКА 228», було винесено коригування, а саме: зменшення загальної площі.

Крім того, у відповідь на звернення відповідача за вих. №№ 1, 2 від 17.01.2022, вих.№3 від 25.01.2022, вих. № 6 від 09.02.2022 щодо роз`яснення причин припинення договірних відносин за договором № 501298 від 01.09.2006 та надання методології нарахувань тарифу згідно технічного паспорту ТОВ «АПТЕКА 228», в листах Концерну «МТМ» від 31.01.2022 № 941/42-459, від 02.02.2021 № 1048/42-460, від 16.02.2022 № 1401/42-983, від 03.03.2022 №1719/42-1666 надавались роз`яснення щодо порядку укладення індивідуального договору на послуги з постання теплової енергії за новими правилами відповідно до вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року №2189-VIII, а також роз`яснення щодо здійснення розрахунку нарахувань за ці послуги згідно з Методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою наказом Мінрегіону від 22.11.2018 № 315 з детальним описом здійснених нарахувань на прикладі грудня 2021 року, з яких слідує, що розрахунок теплової енергії проводився на площу приміщення відповідача 320,8 кв.м.

Порядок нарахувань за послугу з постачання теплової енергії також наведений у наданому позивачем до суду письмовому поясненні, у доданій до нього інформації щодо нарахувань за послугу постачання теплової енергії по договору за кожен місяць спірного періоду.

Відповідно до п. 24 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 830 від 21.08.2019 (в редакції постанови КМУ Кабінету №1022 від 08.09.2021) розподіл між споживачами обсягу спожитої у будівлі послуги здійснюється з урахуванням показань вузлів розподільного обліку/приладів-розподілювачів теплової енергії, а у разі їх відсутності - пропорційно опалюваній площі (об`єму) приміщення споживача відповідно до Методики розподілу.

Споживач інформує протягом місяця з дня настання таких змін виконавця про зміну власника житла (іншого об`єкта нерухомого майна) шляхом надання виконавцю витягу або інформації з Реєстру речових прав на нерухоме майно, а також про фактичну кількість осіб, які постійно проживають у житлі споживача, з метою подальшого внесення змін до договору.

Визначений за допомогою вузла (вузлів) комерційного обліку (а у випадках, передбачених частиною другою статті 9 Закону України Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання, - за розрахунковим або середнім обсягом споживання) обсяг спожитої у будівлі теплової енергії включає обсяги теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень, які є самостійними об`єктами нерухомого майна, опалення місць загального користування, гаряче водопостачання (у разі ведення обліку теплової енергії у гарячій воді), забезпечення функціонування внутрішньо-будинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції) та розподіляється між споживачами в порядку, визначеному статтею 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання».

Відповідно до п. 5 Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором.

Обсяг спожитої споживачем послуги визначається як частина обсягу теплової енергії, спожитої у будинку для потреб опалення, визначеної та розподіленої згідно з вимогами Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», та складається з: - обсягу теплової енергії на опалення приміщення споживача безпосередньо; - частини обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку; - та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення.

Обсяг теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення розподіляється також на споживачів, приміщення яких обладнані індивідуальними системами опалення.

Згідно з п. 30 Типового індивідуального договору визначено, що Споживач вносить однією сумою плату виконавцю, яка складається з:

- плати за послугу, визначеної відповідно до Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. № 830 (Офіційний вісник України, 2019 р., № 71, ст. 2507), в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2021 р. № 1022, та Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу її споживання;

- плати за абонентське обслуговування в розмірі, визначеному виконавцем, але не вище граничного розміру, визначеного Кабінетом Міністрів України, інформація про яку розміщується на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця http://teploseti.zp.ua.

У разі застосування двоставкового тарифу на послугу з постачання теплової енергії плата за послугу з постачання теплової енергії визначається як сума плати, розрахованої виходячи з умовно-змінної частини тарифу (протягом опалювального періоду), а також умовно-постійної частини тарифу (протягом року).

Вартістю послуги є встановлений відповідно до законодавства тариф на теплову енергію, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. Розмір тарифу зазначається на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця http://teploseti.zp.ua (пункт 31 Типового індивідуального договору).

Відповідно до Порядку формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 № 869, Концерном «Міські теплові мережі» для застосування протягом опалювального періоду 2021-2022 років розраховано двоставкові тарифи на теплову енергію та послуги з постачання теплової енергії, які затверджені рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради від 11.10.2021 № 347.

Двоставковий тариф включає компенсацію: умовно-змінних витрат плата за спожиту теплову енергію, за рахунок якої здійснюються витрати на придбання енергоресурсів (палива, електроенергії та покупної теплової енергії); умовно-постійних витрат палата за приєднане теплове навантаження, за рахунок якої здійснюються витрати, пов`язані з виробництвом, транспортуванням та постачанням теплової енергії, з обслуговуванням обладнання, підтриманням технологічного обладнання в робочому стані, а також зі збутом та реалізацією теплової енергії і послуг з опалення.

Згідно з п. 32 Типового індивідуального договору плата за абонентське обслуговування нараховується щомісяця. У разі застосування двоставкових тарифів умовно-постійна частина тарифу нараховується щомісяця. Початок і закінчення розрахункового періоду для розрахунку за платою за абонентське обслуговування завжди збігаються з початком і закінченням календарного місяця відповідно.

В частині 1 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача у встановленому законодавством порядку відключитися від систем централізованого теплопостачання та постачання гарячої води.

Відповідно до підпункту 11 п. 40 Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії, Споживач має право відключитися від систем (мереж) централізованого опалення (теплопостачання) відповідно до Порядку відключення споживачів від систем централізованого опалення та постачання гарячої води, що затверджений наказом Мінрегіону від 26 липня 2019 р. № 169; це право не звільняє споживача від зобов`язання відшкодовувати частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції).

Згідно з абзацом 4 пункту 24 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання, розподіляється також на споживачів, приміщення яких обладнані індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання або відокремлені (відключені) від системи (мережі) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води.

Згідно з п. 11 Типового індивідуального договору обсяг спожитої у будинку послуги визначається як обсяг теплової енергії, спожитої в будинку за показаннями засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22 листопада 2018 р. № 315 (далі - Методика розподілу).

Положеннями п. 3 Розділу І Методики розподілу передбачено, що розподіл між споживачами обсягу спожитих комунальних послуг здійснюється на підставі визначених на розрахункову дату споживання (фактичних, розрахункових або скоригованих (приведених)) обсягів комунальної послуги за відповідний розрахунковий період. Розрахунковою датою є останній день розрахункового періоду.

Розподіл обсягів спожитих у будівлі/будинку комунальних послуг здійснюється між споживачами для житлових та нежитлових приміщень (в тому числі приміщень з індивідуальним опаленням, вбудованих, вбудовано-прибудованих або прибудованих приміщень, а також приміщень, які обладнані окремим входом), які є самостійними об`єктами нерухомого майна, не є самостійними об`єктами нерухомого майна, але перебувають у користуванні різних споживачів відповідних комунальних послуг.

Розподіл між споживачами загального обсягу спожитої комунальної послуги у будівлі/будинку за відповідний розрахунковий період (далі - розподіл) здійснюється з урахуванням показань вузлів комерційного та розподільного обліку (теплолічильників, лічильників холодної води, лічильників гарячої води), установлених як у приміщеннях, так і за їх межами, або приладів-розподілювачів теплової енергії, установлених на опалювальних приладах опалюваних приміщень, а в окремих випадках - розрахунково.

Як слідує з Акту обстеження системи теплопостачання від 08.08.2017 було встановлено, що система опалення прибудованої частини приміщення відповідача, площею 236,8 кв.м є відособленою від житлового будинку з приєднанням до теплових мереж будинку в техпідпіллі металопластиковим трубопроводом з загальнобудинковою системою опалення: в приміщенні складу наявні неізольовані стояки, що проходять по приміщенню транзитом, в кабінетні неізольовані стояки, зашиті гіпсокартоном.

За таких обставин, враховуючи, що прибудована частина приміщення відповідача площею 236,8 кв.м є приєднаною до теплових мереж опалення житлового будинку, відповідач зобов`язаний відшкодовувати частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення.

Система опалення вбудованої частини приміщення відповідача площею 84,0 кв.м є загальною з будинковою системою опалення та невід`ємною складовою централізованої системи теплопостачання будинку, в якому воно розташоване, тому при подачі теплової енергії в централізовану систему опалення будинку в опалювальні періоди одночасно опалювалось нежитлове приміщення, власником якого є відповідач.

Стосовно зазначення відповідачем про розбіжності між застосованими позивачем показниками приладу комерційного обліку, вказаними у його рахунках та показами приладу обліку відповідача, слід зазначити наступне.

Як слідує із наданих позивачем пояснень щодо нарахувань за послуги з постачання теплової енергії, викладених у відповіді на відзив (письмовому поясненні), Концерном «МТМ» на підставі розділу VІ Методики № 315 на приміщення відповідача, яке оснащене приладом розподільного обліку теплової енергії, крім обсягу теплової енергії, визначеного на підставі його показань, здійснено донарахування обсягів теплової енергії на опалення місць загального користування та функціонування внутрішньобудинкових систем опалення у зв`язку із тим, що обсяг теплової енергії, визначений за показаннями приладів розподільного обліку теплової енергії, є меншим ніж визначений за мінімальною часткою середнього питомого споживання.

Позивачем надана в матеріали справи детальна інформація по щомісячним нарахуванням за послугу з постачання теплової енергії по приміщенню споживача ТОВ «АПТЕКА 228».

За приписами п.5 частини 2 статті 7 вказаного Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Згідно з п.п. 32, 34, 41 Типового індивідуального договору, розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць. Споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу. Споживач зобов`язаний оплачувати надану послугу за ціною/тарифом, встановленими відповідно до законодавства, а також вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені цим договором.

На підтвердження вартості наданих послуг позивачем надано до матеріалів справи копії рахунків за надані послуги за договором № 76200781 за період з листопада 2021 по квітень 2022.

Позивач в позовній заяві та у відповіді на відзив (поясненні) зазначив, що сформовані рахунки на оплату спожитої послуги по договору № 76200781 за спірний період надсилались споживачу в електронній формі через програму М.Е.DОС. на електронну адресу відповідача за допомогою доступу до електронних систем обліку, на підтвердження чого надано (додано до відповіді на відзив) відповідну інформацію щодо направлення рахунків з відмітками про їх доставку контрагенту.

Повторно рахунки направлені відповідачу рекомендованою кореспонденцією, що підтверджується копією реєстру на відправлення рекомендованої кореспонденції за червень 2022 року з відбитком поштового штемпеля та копією фіскального чеку від 30.06.2022.

Згідно з положеннями статей 73, 74, 76 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до статті 79 цього Кодексу наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

На підставі фактично встановлених обставин справи та наявних в матеріалах справи доказів, господарський суд дійшов до висновку, що позивач виконав свої зобов`язання відносно надання послуги з постачання теплової енергії у заявлений спірний період, а відповідач зобов`язаний її сплатити.

Відповідач доказів виконання зобов`язання з оплати наданих послуг, в тому числі здійснення часткових оплат, не надав.

В тексті позовної заяви Концерну «Міські теплові мережі» зазначено, що позивачем було надано відповідачу послуги з постачання теплової енергії за період з листопада 2021 по квітень 2022 на загальну суму 59811,07 грн., яка заявлена до стягнення згідно з прохальною частиною позовної заяви.

Разом із тим, судом встановлено, що відповідно до доданих до позовної заяви розрахунку заборгованості та копій рахунків за період з листопада 2021 по квітень 2022 заборгованість відповідача за надані за договором послуги фактично складає 56811,07 грн.

Таким чином позовні вимоги про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії за спірний період підлягають частковому задоволенню в розмірі 56811,07 грн. В частині стягнення суми 3000,00 грн. заборгованості судом відмовляється у зв`язку з необґрунтованістю цих вимог.

Згідно з положеннями статті 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АПТЕКА 228», (69118, м. Запоріжжя, вул. Автозаводська, буд. 4) на користь Концерну Міські теплові мережі, (69091, м.Запоріжжя, бул. Гвардійський, буд. 137;розрахунковий рахунок IBAN: НОМЕР_1 , Філія АТ «Укрексімбанк» у м. Києві, МФО 322313) суму 56811 (п`ятдесят шість тисяч вісімсот одинадцять) грн. 07 коп. заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АПТЕКА 228», (69118, м. Запоріжжя, вул. Автозаводська, буд. 4) на користь Концерну Міські теплові мережі, (69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, буд. 137; р/р № НОМЕР_2 , ПАТ АБ «Укргазбанк», МФО 320478) суму 2356 (дві тисячі триста п`ятдесят шість) грн. 56 коп. витрат зі сплати судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

У задоволенні іншої частини позову відмовити.

Враховуючи воєнний стан в Україні, введений Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, строк якого продовжений на даний час, включення Запорізької міської територіальної громади до Переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій та які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 75 від 25 квітня 2022 року (зі змінами), та з огляду на погіршення безпекової ситуації в місті Запоріжжі у зв`язку із постійними ракетними обстрілами обласного центру, введенням графіків відключення електропостачання, повне рішення складено та підписано 24.11.2022.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено впродовж двадцяти днів з дня складання повного судового рішення у порядку, встановленому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.С. Боєва