ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

25 листопада 2022 року Справа № 915/68/20 м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Семенчук Н.О., розглянувши клопотання №б/н від 22.11.2022 (вх.№5685/22 від 23.11.2022) Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНКА Миколаїв", про забезпечення позову у справі

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНКА Миколаїв", 54001, м. Миколаїв, вул. Московська, 31, кв.7, ел.пошта: ;

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю будівельно-комерційне підприємство "Гранд Парк", 54028, м. Миколаїв, вул. Троїцька (Кірова), 240А

треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

1) ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

2) ОСОБА_2 , АДРЕСА_2

про: стягнення 8 597 969,78 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ІНКА Миколаїв" звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою №б/н від 24.01.2020 в якій просило суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю будівельно-комерційне підприємство "Гранд Парк" кошти у сумі 12375093,05 грн. з яких: 7500000,00 грн. - частка статутного капіталу, 331644,00 грн. - 3% річних, 3777123,27 грн. - пеня, 766325,78 грн. - інфляційні та судовий збір.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 03.08.2017 ТОВ "ІНКА Миколаїв" вийшло із складу учасників ТОВ БКП "Гранд Парк", проте відповідач в порушення положень статуту та норм законодавства не здійснив у повному обсязі виплату належної йому частки статутного капіталу у строк до дванадцяти місяців.

Ухвалою суду від 02.02.2021 у справі №915/68/20 призначено комплексну судову економічну та будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено Миколаївському відділенню Одеського науково-дослідницькому інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (вул. Карпенка, 27, м. Миколаїв, 54038). На розгляд експертів поставлено наступне питання: Яка дійсна (ринкова) вартість активів Товариства з обмеженою відповідальністю будівельно-комерційне підприємство "Гранд Парк", 54028, м. Миколаїв, вул. Троїцька (Кірова), 240А; (в тому числі об`єкту незавершеного будівництва в м. Миколаєві по проспекту Героїв Сталінграду, буд. 11Б, які належать відповідачу на праві приватної власності, інших основних засобів, нематеріальних активів, майна невиробничого призначення, оборотних активів тощо) з урахуванням майнових зобов`язань товариства, станом на 03 серпня 2017 року? Провадження у справі №915/68/20 зупинено до проведення судової експертизи та отримання висновку експерта.

Ухвалою суду від 24.11.2022 поновлено провадження у справі, підготовче засідання призначено на 13 грудня 2022 року об 11 год. 00 хв.

23 листопада 2022 року від позивача до суду надійшло клопотання/заява про вжиття заходів забезпечення позову в якому просить суд:

- накласти арешт на нерухоме майно, а саме: незавершене будівництво нежитловий будинок за адресою АДРЕСА_3 , згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №16635860 від 13.11.2017 року;

- заборонити державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно та будь-яким іншим особам здійснювати будь-які дії щодо реєстрації відчуження (купівлі-продажу, міни, дарування тощо) щодо нерухомого майна, а саме: незавершене будівництво нежитловий будинок за адресою АДРЕСА_3 , згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №16635860 від 13.11.2017 року;

- заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «Гранд Парк» (54028, Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Троїцька (стара назва вул. Кірова), 240А; ідентифікаційний код 40974362) та будь-яким іншим особам укладати правочини щодо відчуження наступного нерухомого майна, а саме: незавершене будівництво нежитловий будинок за адресою АДРЕСА_3 , згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №16635860 від 13.11.2017 року.

В обґрунтування клопотання зазначає, що 22.11.2016 року на підставі Протоколу №1/2016 Загальних зборів учасників (засновників) ТОВ «ІНКА Миколаїв» було прийнято рішення виступити Учасником (засновником) ТОВ БКП «Гранд Парк», внести до статутного капіталу ТОВ БКП «Гранд Парк» на суму 7 500 000,00 грн. незавершений будівництвом нежитловий будинок за адресою АДРЕСА_3 , згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №16635860 від 13.11.2017 року. Вартість частки ТОВ «ІНКА Миколаїв» в статутному капіталі ТОВ БКП «ГРАНД ПАРК» складає 7 500 000 (сім мільйонів п`ятсот тисяч) грн. Розрахунок проведений на підставі (довідки про залишкову балансову вартість від 02.06.2017 р.). ТОВ БКП «ГРАНД ПАРК» також повідомило ТОВ «ІНКА Миколаїв», що у відповідності до ст. 54 Закону України «Про господарські товариства» вартість частки у статутному капіталі та частку прибутку ТОВ БКП «ГРАНД ПАРК» буде виплачена ТОВ «ІНКА Миколаїв», в строк до 12 місяців з дня виходу зі складу засновників (учасників) ТОВ БКП «ГРАНД ПАРК» та після затвердження звіту за рік, в якому він вийшов. 24 липня 2017 року Протоколом загальних зборів ТОВ «ІНКА Миколаїв» уповноважено директора ТОВ «ІНКА Миколаїв» ОСОБА_3 діяти від імені ТОВ «ІНКА Миколаїв» на загальних зборах ТОВ БКП «Гранд Парк», в тому числі: збільшити статутний капітал ТОВ БКП «Гранд Парк» до 15 000 000,00 грн. та прийняти (ввести) до складу учасників ТОВ БКП «Гранд Парк» ОСОБА_1 з часткою у статутному капіталі у розмірі 50%. 24 липня 2017 року Протоколом загальних зборів (учасників) ТОВ БКП «Гранд Парк» було прийнято рішення ввести до складу засновників (учасників) ТОВ БКП «Гранд Парк» ОСОБА_1 та збільшити статутний капітал на 7 500 000,00 грн. за рахунок внеску нового учасника ТОВ БКП «Гранд Парк», та перерозподілити статутний капітал ТОВ БКП «Гранд Парк», який складає 15 000 000,00 грн. між учасниками ТОВ «ІНКА Миколаїв» - 7 500 000,00 грн. та ОСОБА_1 - 7 500 000,00 грн. 03 серпня 2017 року Протоколом загальних зборів учасників (власників) ТОВ БКП «Гранд Парк» виведено зі складу засновників (учасників) ТОВ БКП «Гранд Парк» ТОВ «ІНКА Миколаїв» (яке володіло 50% корпоративних прав); введено до складу засновників (учасників) ТОВ БКП «Гранд Парк» ОСОБА_2 та перерасподілено статутний капітал ТОВ БКП «Гранд Парк» ОСОБА_2 7 500 000,00 грн., ОСОБА_1 - 7 500 000,00 грн. Таким чином, 03 серпня 2017 року ТОВ «ІНКА Миколаїв» вийшов із складу учасників ТОВ БКП «Гранд Парк», проте відповідач в порушення положень статуту та норм законодавства не здійснив у повному обсязі виплату належної йому частини статутного капіталу у строк до дванадцяти місяців.

Ухвалою суду від 02.02.2021 у справі №915/68/20 призначено комплексну судову економічну та будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено Миколаївському відділенню Одеського науково-дослідницькому інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (вул. Карпенка, 27, м. Миколаїв, 54038). На розгляд експертів поставлено наступне питання: Яка дійсна (ринкова) вартість активів Товариства з обмеженою відповідальністю будівельно-комерційне підприємство "Гранд Парк", 54028, м. Миколаїв, вул. Троїцька (Кірова), 240А; (в тому числі об`єкту незавершеного будівництва в АДРЕСА_3 , які належать відповідачу на праві приватної власності, інших основних засобів, нематеріальних активів, майна невиробничого призначення, оборотних активів тощо) з урахуванням майнових зобов`язань товариства, станом на 03 серпня 2017 року?

Вказує, що в подальшому Позивач дізнався, що під час розгляду справи в суді та проведення експертизи, відповідачем було відчужено частину майна, яка підлягає оцінці, а саме: майнові права на квартири розташовані в незавершеному будівництві нежитловому будинку за адресою АДРЕСА_3 . Звертаючись з відповідною заявою про забезпечення позову у даній справі, позивач в обґрунтування підстав для вжиття заходів забезпечення позову зазначає, зокрема, про те, що враховуючи наявну практику Європейського суду з прав людини та діючі положення Господарського процесуального кодексу України, метою забезпечення позову є упередження можливих дій та запобігання їх подальшому порушенню незаконними діями ТОВ «Біартек», що призведуть до ускладнення або взагалі неможливості ефективного поновлення порушених прав АТ «ЗНВКІФ «Аргумент Фонд», що в свою чергу призведе до позбавлення значних грошових коштів та не отриманні законних прав на нерухоме майно.

Зазначає, що співмірними та справедливими в даному випадку Позивач вважає заходи забезпечення позову щодо накладення арешту на незавершене будівництво нежитловий будинок за адресою АДРЕСА_3 , згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №16635860 від 13.11.2017 року, з забороною державним реєстраторам та будь-яким іншим особам здійснювати будь-які дії щодо реєстрації відчуження (купівлі-продажу, міни, дарування тощо) цього нерухомого майна, а також забороною відповідачу та будь-яким іншим особам укладати правочини щодо відчуження спірного нерухомого майна (земельних ділянок), оскільки наявність у Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранд Парк» правомочностей власників спірного нерухомого майна вказує на можливість у будь-який момент, в тому числі під час розгляду справи судом, але до прийняття ним остаточного рішення у справі, розпорядитись спірними об`єктами на користь третіх осіб.

Розглянувши клопотання про забезпечення позову, суд ухвалив відмовити у задоволенні клопотання з огляду на наступне.

Відповідно до ст.136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду , а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно з ч.1 ст.137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи. Воно полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Заходи щодо забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

Таким чином, із змісту вищенаведених процесуальних норм вбачається, що необхідною умовою вжиття заходів до забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди щодо виконання рішення суду. Безпосередньою метою вжиття заходів є саме забезпечення виконання рішення.

Отже, інститут забезпечення позову в господарському процесі існує виключно з метою забезпечення гарантії виконання подальшого судового рішення.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Одночасно з цим, заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

При цьому, умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Поняття і види доказів викладені у статті 73 ГПК України, згідно якої доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (ст. 74 ГПК України).

У відповідності до ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 статті 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст.78 ГПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до приписів ст. 9 Конституції України, ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України" і ст. 3 ГПК України господарські суди у процесі здійснення правосуддя мають за відповідними правилами керуватися нормами міжнародних договорів, ратифікованих законами України.

Згідно з вимогами статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як вбачається із клопотання позивача, ним не вказано та не надано жодних доказів того, що відповідач вчиняє або вчинив дії, спрямовані на відчуження нерухомого майна.

Заявником не надано жодних належних, допустимих та вірогідних доказів в розумінні ст.ст.76, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, із яким діюче законодавство пов`язує застосування заходів щодо забезпечення позову.

У зв`язку з вищевикладеним, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНКА Миколаїв" про вжиття заходів забезпечення позову.

Відмова у задоволенні заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76, 77, 79, 136, 137, 138, 140, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання №б/н від 22.11.2022 (вх.№5685/22 від 23.11.2022) Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНКА Миколаїв" про забезпечення позову- відмовити повністю.

Ухвала суду, у відповідності до ч.2 ст.235 ГПК України набирає законної сили 25.11.2022.

Ухвала може бути оскаржена у відповідності п.4 ч.1 ст.255 ГПК України.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.256 апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Н.О. Семенчук