ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
28 листопада 2022 року Справа № 903/594/22
Господарський суд Волинської області у складі судді Якушевої І.О., розглянувши заяву представника позивача адвоката Білецької Інни Миколаївни
про прийняття додаткового рішення
по справі № 903/594/22
за позовом Фізичної особи-підприємця Фітя Тараса Ігоровича, с. Павлівка, Володимирського району, Волинської області
до Фізичної особи-підприємця Ярчук Наталії Василівни, с. Переславичі, Володимирського району, Волинської області
про стягнення 7126,45 грн.,
рішенням Господарського суду Волинської області від 10.11.2022 позов Фізичної особи-підприємця Фітя Тараса Ігоровича задоволено повністю: стягнуто з Фізичної особи підприємця Ярчук Наталії Василівни на користь Фізичної особи підприємця Фіть Тараса Ігоровича 6000 грн. заборгованості, 1126 грн. 45 коп. пені, 2481 грн. витрат, пов`язаних з оплатою судового збору.

15.11.2022 на адресу суду від представника позивача адвоката Білецької І.М. надійшла заява б/н від 11.11.2022, в якій представник позивача просить ухвалити додаткове рішення у справі та стягнути з відповідача - Фізичної особи-підприємця Ярчук Наталії Василівни витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 20000 грн.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Заяву б/н від 11.11.2022 представника позивача адвоката Білецької І.М. про прийняття додаткового рішення прийнято до розгляду та призначено в судове засідання на 28.11.2022.

Сторін попереджено, що неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За приписами ч. 3 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Розглянувши подану заяву, суд дійшов висновку про наявність підстав для її часткового задоволення з огляду на таке.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч. 3 названої статті для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

У разі недотримання вимог ч. 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони зменшити розмір таких витрат. При цьому обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення цих витрат (ч.5, ч. 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно зі ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Частиною 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Заява надіслана до суду у строк, встановлений ч.8 ст.129 ГПК України.

З наданих представником позивача доказів вбачається, що 01.08.2022 між адвокатом Білецькою І.М. та Фізичною особою-підприємцем Фіть Тарасом Ігоровичем як клієнтом було укладено договір про надання правничої (правової) допомоги, згідно з п.1.1. якого адвокат бере на себе зобов`язання надати правову допомогу клієнту та представляти інтереси клієнта у справі про стягнення заборгованості за договором оренди та пені у Господарському суді Волинської області без обмеження повноважень.

Пунктом 3.1. договору узгоджено плату за надання правової допомоги гонорар у розмірі 20000 грн.

11.11.2022 між адвокатом Білецькою І.М. та Фізичною особою-підприємцем Фіть Тарасом Ігоровичем як клієнтом було підписано акт приймання передачі послуг.

До акту надання правової допомоги від 11.11.2022 складено додаток №1 розрахунок суми гонорару за надану правничу (правову) допомогу.

Згідно з додатком №1 - розрахунком суми гонорару за надану правничу (правову) допомогу адвокат Білецька І.М. надала правничу (правову) допомогу наступного характеру: попередня консультація 1000 грн., підготовка позовної заяви про стягнення заборгованості за договором оренди та 12000 грн., підготовка заяви про усунення недоліків 2000 грн., підготовка відповіді на відзив 4000 грн., підготовка заяви процесуального характеру заяви про компенсацію судових витрат 1000 грн.

Квитанцією до прибуткового касового ордера №1 7 від 01.08.2022 підтверджується факт сплати фізичною особою підприємцем Фіть Т.І. 10000 грн. адвокату Білецькій І.М.

Повноваження адвоката Білецької І.М., яка на підставі договору про надання правничої (правової) допомоги від 01.08.2022 надавала правничу допомогу позивачу, підтверджуються ордером серії АС № 1041952 від 01.08.2022.

Відповідач про неспівмірність витрат позивача на професійну правничу допомогу не заявляв.

Разом з цим, для включення всієї суми витрат на професійну правничу допомогу, яка узгоджена адвокатом та клієнтом у договорі, та сплачених позивачем адвокату для відшкодування за рахунок відповідача відповідно до положень ст.126 Господарського процесуального кодексу України має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Такі ж критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст.41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява №19336/04, п.269).

Оцінка тих чи інших витрат сторін, як судових, здійснюється господарським судом з урахуванням обставин конкретної справи, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: тривалість розгляду і складність справи тощо. Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.

Розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги у справі № 903/594/22, що розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання, не є розумним, виправданим та обгрунтованим як обов`язкової умови для відшкодування цих витрат іншою стороною.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою від 19.08.2022 позовну заяву було залишено без руху для надання позивачем розрахунку суми заборгованості, заявленої до стягнення з відповідача.

Ухвалою від 05.09.2022 було відкрито провадження у справі та з огляду на ціну позову (не перевищує 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб), характер спірних правовідносин, предмет доказування, категорію справи, відсутність клопотання позивача про розгляд справи з повідомленням сторін в судовому засіданні, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (справа не призначалась до розгляду в судове засідання).

Матеріали справи свідчать про те, що спір, який виник між позивачем і відповідачем, не є складним, підготовка позовної заяви до суду не вимагала від адвоката затрат значного обсягу часу. До розрахнку суми гонорару включено попередню консультацію (1000 грн.), проте не обгрунтовано, яку реально консультацію надавав представник.

25.10.2022 представник позивача надіслав до суду відповідь на відзив.

Ухвалою від 31.10.2022 позовну заяву повторно було залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліку та надання суду доказів сплати судового збору.

На думку суду, витрати позивача на оплату послуг адвоката є дійсними та необхідними, проте, їх розмір не може вважатись розумним, оскільки не є повністю співмірним зі складністю справи, а також із складністю та обсягом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг).

У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 Верховний Суд зазначив, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

З урахуванням позиції, викладеній у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 14.07.2022 у справі 910/7765/20, заявлений представником позивача розмір витрат на професійну правову допомогу не є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору у цій справі, враховуючи складність виконаної роботи, її обсяг та час, витрачений ним на виконання робіт.

Додатково судом враховано правовий висновок, викладений в постанові Верховного Суду від 24.01.2022 у справі № 911/2737/17, згідно з яким стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.

З огляду на викладене, враховуючи конкретні обставини цієї справи, її складність, предмет та підстави позовних вимог, ціну позову 7126,45 грн., витрачений адвокатом час, визначений представником позивач розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги, наданої у справі №903/594/22, є завищеним, не відповідає критеріям розумності та співрозмірності і становить надмірний тягар для відповідача, що суперечить принципу розподілу судових витрат.

Виходячи із засад розумності і справедливості, враховуючи обсяг наданої представником правової допомоги, на думку суду, до стягнення з відповідача на користь позивача у зв`язку із задоволенням позову підлягає 4500 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст.ст.126, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

в и р і ш и в:

1. Заяву представника позивача адвоката Білецької Інни Миколаївни про прийняття додаткового рішення по справі № 903/594/22 задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Ярчук Наталії Василівни ( АДРЕСА_1 ) на користь Фізичної особи-підприємця Фітя Тараса Ігоровича ( АДРЕСА_2 ) 4500 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

3. В решті вимог заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Додаткове рішення може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду впродовж 20 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Дата підписання повного тексту додаткового рішення 29.11.2022

Суддя І. О. Якушева