РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

24.11.2022Справа № 910/7620/22
Господарський суд міста Києва у складі судді Полякової К.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт Лайт Проджект"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кепітал Строй Груп"

про стягнення 96220,42 грн.

без виклику представників сторін (без проведення судового засідання).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Смарт Лайт Проджект» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кепітал Строй Груп» про стягнення 96000 грн. заборгованості та 220,42 грн. трьох процентів річних за непоставлений за рахунком від 15.11.2021 № 181 товар.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.08.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання) та встановлено строк для подання відповідачу відзиву на позов протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали.

Дана ухвала суду направлялася, зокрема, відповідачу на поштову адресу, вручення якої підтверджується наявним у матеріалах справи рекомендованим повідомленням із відміткою про вручення.

Разом із цим, у визначений судом строк відзив на позовну заяву відповідачем не подано.

За частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічна норма міститься у частині 9 статті 165 ГПК України.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів частини 9 статті 165 та частини 2 статті 178 ГПК України.

При розгляді справи судом враховано частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка визначає право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Із матеріалів справи слідує, що між сторонами досягнуто домовленості щодо поставки товару згідно з рахунком від 15.11.2021 № 181 на загальну суму 576000 грн.

На виконання даної домовленості позивач перерахував на рахунок відповідача 576000 грн., що підтверджується платіжними дорученнями від 19.11.2021 № 826 на суму 403 200 грн., від 16.12.2021 № 1015 на суму 172 800 грн. із посиланням у призначенні платежу на рахунок від 15.11.2021 № 181.

Разом із цим, відповідач здійснив поставку товару частково, а саме поставив згідно з підписаною обома сторонами та скріпленою печаткою кожної із сторін видатковою накладною № 4 від 24.01.2022 опори багатогранні оцинковані 6м/3мм у кількості 100 шт., загальною вартістю 480000 грн.

Таким чином, залишок не поставленого відповідачем товару становить 20 одиниць опор багатогранних оцинкованих 6м/3мм, загальною вартістю 96 000 грн.

У зв`язку з цим, позивач направив відповідачу вимогу від 04.05.2022 № 27 про поставку оплаченого товару, в якій позивач просив здійснити поставку товару шляхом його передачі транспортній компанії або організації зв`язку для доставки покупцеві за адресою: місто Полтава, вулиця Автобазівська, 7. Дана вимога отримана відповідачем 19.05.2022, що підтверджується тренінгом поштового відправлення з веб-сайту АТ «Укрпошта».

Оскільки відповідач поставку товару не здійснив, позивач 28.06.2022 направив відповідачу вимогу № 36 (поштове відправлення № 593) про повернення протягом семи календарних днів від дня пред`явлення вимоги грошових коштів (авансового платежу) у розмірі 96 000 грн.

Відповідно до даних з веб-сайту АТ «Укрпошта» щодо тренінгу поштового відправлення № 593 останнє надійшло 29.06.2022 у точку видачі/доставки та 13.07.2022 повернуто за зворотною адресою за закінченням встановленого терміну зберігання.

Відповідно до частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з частиною 1 статті 181 ГК України (у редакції, чинній на дати здійснення спірних поставок товару) господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (частина 2 статті 638 ЦК України).

Згідно частини 1 статті 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Відповідно до частини 1 статті 641 Цивільного кодексу України (у редакції, чинній на дати здійснення спірних поставок товару) пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом (частиною 2 статті 642 ЦК України).

Судом встановлено, що між сторонами укладений договір поставки у спрощений спосіб, за яким позивач здійснив оплату виставленого відповідачем рахунку, а відповідач частково поставив оплачений позивачем товар.

Статтею 712 ЦК України встановлено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Виходячи зі змісту статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Стаття 663 ЦК України передбачає, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 статті 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Частиною 2 статті 693 ЦК України передбачено право покупця у разі порушення продавцем строку передання йому попередньо оплачених товарів або пред`явити вимогу про передання оплаченого товару, або вимагати повернення суми попередньої оплати (тобто відмовитися від прийняття виконання).

Судом встановлено, що позивач здійснив попередню оплату товару на загальну суму 576000 грн. згідно з виставленим відповідачем рахунком від 15.11.2021 № 181, однак відповідач поставив товар лише на суму 480000 грн.

Отже, оскільки відповідач поставку товару на вимогу позивача на залишок коштів у сумі 96 000 грн. не здійснив, позивач 28.06.2022 направив відповідачу вимогу № 36 про повернення протягом семи календарних днів від дня пред`явлення вимоги авансового платежу в розмірі 96 000 грн.

Днем пред`явлення вимоги кредитором слід вважати день, у який боржник одержав надіслану йому вимогу, а в разі якщо вимогу надіслано засобами поштового зв`язку і підприємством зв`язку здійснено повідомлення про неможливість вручення поштового відправлення, то днем пред`явлення вимоги є дата оформлення названим підприємством цього повідомлення.

Відповідно до даних тренінгу поштового відправлення № 593 (вимоги від 28.06.2022 № 36) з веб-сайту АТ «Укрпошта» останнє 29.06.2022 надійшло в точку видачі/доставки та 13.07.2022 повернуто за зворотною адресою за закінченням встановленого терміну зберігання.

Згідно з пунктами 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, у разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення, внутрішні поштові перекази зберігаються об`єктом поштового зв`язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження, відправлення "EMS" - 14 календарних днів, міжнародні поштові перекази - відповідно до укладених угод. Після закінчення встановленого строку зберігання поштові відправлення, поштові перекази повертаються відправнику.

Отже, днем пред`явлення вимоги слід вважати 13.07.2022, тобто день оформлення АТ «Укрпошта» повідомлення про неможливість вручення відправлення та повернення його за зворотною адресою за закінченням встановленого терміну зберігання.

Ураховуючи викладене, оскільки сума неповернутої відповідачем попередньої оплати складає 96 000 грн., підтверджена належними доказами, наявними в матеріалах справи, і відповідач на момент прийняття рішення не надав документи, які свідчать про повернення цих коштів позивачу або поставки товару на вказану суму, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість позовної вимоги про стягнення з відповідача даної суми попередньої оплати, у зв`язку з чим позов у цій частині підлягає задоволенню.

Крім того, позивач просив стягнути з відповідача 220,42 грн. трьох процентів річних, нарахованих на суму попередньої оплати в розмірі 96 000 грн. за період з 12.07.2022 по 09.08.2022 року.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений за договором або законом.

Після пред`явлення покупцем продавцю вимоги (про повернення суми попередньої оплати відповідно до частини другої статті 693 Цивільного кодексу України) за умови непоставки продавцем покупцю товару та неповернення суми попередньої оплати у продавця виникає грошове зобов`язання з повернення суми попередньої оплати, а користування продавцем цими коштами буде неправомірним. У такому випадку покупець втрачає право на нарахування продавцю на суму цих коштів процентів, передбачених частиною третьою статті 693 Цивільного кодексу України, та разом з цим набуває право на нарахування та стягнення з продавця процентів, передбачених частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, що нараховуються внаслідок прострочення боржником (у даному випадку - продавцем) грошового зобов`язання (з повернення попередньої оплати) та які є спеціальним видом відповідальності за таке порушення зобов`язання на відміну від процентів, які є звичайною платою за користування грошима.

Дана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі № 910/14180/18.

Разом із цим, оскільки прострочення з повернення попередньої оплати мало місце з 21.07.2022 (семиденний строк з дня пред`явлення вимоги спливав 20.07.2022), суд здійснив арифметичний перерахунок трьох процентів річних за період з 21.07.2022 по визначений позивачем строк - 09.08.2022 року.

Таким чином, за арифметичним перерахунком суду три проценти річних підлягають стягненню з відповідача в сумі 157,81 грн.

Відповідно до частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Понесені позивачем витрати по оплаті судового збору та на професійну правничу допомогу адвоката відповідно до статі 129 ГПК України покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Одночасно, суд зауважує, що відповідачем клопотання про зменшення розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу згідно з частинами 5, 6 статті 126 ГПК України не заявлялося.

Відсутність клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу від іншої сторони виключає можливість суду самостійно (без указаного клопотання) зменшувати розмір витрат на професійну правничу допомогу. Дана правова позиція викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, від 18.12.2018 у справі №910/4881/18.

Керуючись статтями 86, 129, 232, 236-241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт Лайт Проджект" задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Кепітал Строй Груп" (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 37/41, офіс 9; ідентифікаційний код 43216541) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт Лайт Проджект" (36008, м. Полтава, вул. Автобазівська, 7; ідентифікаційний код 40067081) 96 000 (дев`яносто шість тисяч) грн. попередньої оплати, 157 (сто п`ятдесят сім) грн. 81 коп. трьох процентів річних, 2479 (дві тисячі чотириста сімдесят дев`ять) грн. 39 коп. витрат зі сплати судового збору, а також 11992 (одинадцять тисяч дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 19 коп. витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя К.В. Полякова