ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"22" листопада 2022 р. Справа№ 910/11124/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Барсук М.А.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Руденко М.А.

перевіривши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 , як засновника Товариства з обмеженою відповідальністю Товариства з обмеженою відповідальністю "Концерн "Київпідземшляхбуд"

на рішення Господарського суду Київської області від 24.02.2020 (повний текст підписано 28.02.2020)

у справі № 910/11124/19 (суддя Усатенко І.В.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Банк "Український капітал"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Концерн "Київпідземшляхбуд"

про стягнення заборгованості за кредитним договором 41 635 415,90 грн.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Банк "Український капітал" звернулося до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Концерн "Київпідземшляхбуд" про стягнення 62 673 516,30 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.02.2020 у справі №910/11124/19 позов задоволено.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Концерн "Київпідземшляхбуд" на користь Публічного акціонерного товариства "Банк "Український капітал" заборгованість за кредитним договором № 40кл-15 від 19.10.2015: заборгованість по сплаті кредиту у розмірі 20 611 841 грн. 00 коп., інфляційні втрати в зв`язку з простроченням сплати кредиту у розмірі 4 303 068 грн. 11 коп., інфляційні втрати в зв`язку з простроченням сплати процентів за користування кредитом у розмірі 1 324 492 грн. 31 коп., 80 % річних від простроченої суми кредиту у розмірі 15 396 014 грн. 47 коп., судовий збір у розмірі 624 531 грн. 24 коп., витрати на проведення експертизи у розмірі 24 178 грн. 00 коп.

Не погодившись з прийнятим рішенням, ОСОБА_1 , як засновник Товариства з обмеженою відповідальністю Товариства з обмеженою відповідальністю "Концерн "Київпідземшляхбуд", звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення про відмову в позові.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 , як засновника Товариства з обмеженою відповідальністю Товариства з обмеженою відповідальністю "Концерн "Київпідземшляхбуд" передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Барсук М.А., судді Пономаренко Є.Ю., Руденко М.А.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про невідповідність скарги вимогам Глави 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 258 ГПК України у редакції до апеляційної скарги додаються:

1) довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо скарга подана представником і в справі немає підтвердження його повноважень;

2) докази сплати судового збору;

3) докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі;

4) докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції, за наявності.

Перевіривши матеріали апеляційної скарги, колегією суддів встановлено, що до скарги не додано доказів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Частиною 2 ст. 123 ГПК України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Правові засади справляння судового збору, платники, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір".

Так, згідно цього закону за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду; апеляційних скарг у справі про банкрутство; заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, судовий збір справляється у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до положень Закону України "Про судовий збір", в редакції на момент подання позову, за подання позовної заяви позивач повинен був сплатити та сплатив судовий збір в розмірі 624 531,24 грн.

Отже, до суду апеляційної інстанції апелянт за подання апеляційної скарги на рішення суду у даній справі повинен був сплатити судовий збір у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, що становить 936 796,86 грн. (624 531,24 грн. х 150%).

А тому, апелянтом не подано доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги у встановленому порядку та розмірі.

Частиною 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України визначено, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Частиною 2 статті 256 Господарського процесуального кодексу України визначено, що учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апелянтом оскаржується судове рішення від 24.02.2020, повний текст якого складено 28.02.2020. Отже, останнім днем строку подання апеляційної скарги на рішення є 19.03.2020.

Апеляційну скаргу подано до суду 02.11.2022, тобто з пропуском встановленого законом процесуального строку. В той же час, в апеляційній скарзі апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення суду від 24.02.2020, обґрунтовуючи його тим, що ОСОБА_1 , як учасник Товариства з обмеженою відповідальністю "Концерн "Київпідземшляхбуд", дізнався про порушення своїх прав, які випливають із рішення Господарського суду міста Києва від 24.02.2020, тільки 31.10.2022 після проведення загальних зборів Товариства, що, на думку заявника, є поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження.

14.11.2022 позивачем через відділ документального забезпечення суду було подано заперечення проти відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , як учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "Концерн "Київпідземшляхбуд". В обґрунтування даних заперечень позивач посилався на те, що 05.07.2021 ОСОБА_1 набув частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Концерн "Київпідземшляхбуд", у зв`язку з чим саме з цієї дати апелянту мало бути відомо про оскаржуване рішення, на підставі якого, зокрема, в межах виконавчого провадження були накладені арешт на грошові кошти боржника. Крім того, позивач зазначає, що 19.08.2021 Північним апеляційним господарським судом прийнято ухвалу, якою закрито апеляційне провадження на оскаржуване рішення за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Бас-Інвест», бенефіціарним власником та директором якого є ОСОБА_1 .

Частиною 1 статті 119 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Колегія суддів зазначає, що поновлення пропущеного строку здійснюється господарським судом за наявності поважної причини його пропуску. Для поновлення строку подачі апеляційної скарги, при зверненні з відповідним клопотанням, заявнику необхідно обґрунтувати поважність пропуску строку з посиланням на конкретні обставини, які підтверджуються відповідними доказами.

Відповідно до частин 3,4 статті 260 ГПК України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків на апеляційне оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 261 цього Кодексу.

Частина 2 ст. 261 ГПК України передбачає, що незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків:

1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, інтереси та (або) обов`язки;

2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Виходячи зі змісту наведених норм, суд апеляційної інстанції при відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою поза межами строків, установлених законодавством для оскарження судових рішень в апеляційному порядку, повинен вирішити питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, навівши мотиви такого поновлення з вказівкою на поважність причин пропуску такого строку.

В даному контексті також слід враховувати правову позицію Європейського суду з прав людини, згідно з якою правова система багатьох країн передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими (рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, пункт 41, від 03.04.2008). При цьому, якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (рішення у справі «Устименко проти України» (Ustimenko. Ukraine), заява № 32053/13, пункт 41, від 29.10.2015).

У правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постановах від 03 липня 2018 року у справі № 3/9, від 09 жовтня 2018 року у справі № 5/452/06, від 23 листопада 2018 року у справі №2/189, від 06 грудня 2018 року у справі № 922/2269/16, від 21 лютого 2019 року у справі № 911/4590/13, зазначено про помилковість доводів про те, що відповідно до статті 261 ГПК України, зокрема, незалучення особи до участі у справі є обов`язковою підставою для відкриття провадження у справі, оскільки вказана норма визначає підстави відмови у відкритті апеляційного провадження, а також встановлює неможливість відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою особи, яку не було залучено до участі у справі з підстав пропуску нею річного строку на апеляційне оскарження, при цьому неважливо, коли саме скаржникові стало про це рішення відомо.

Однак, наведена норма не встановлює безумовного обов`язку суду поновити строк на апеляційне оскарження та прийняти до розгляду апеляційну скаргу у будь-якому разі подання її особою, яка не була залучена до участі у справі. Скаржник має враховувати, що звернення з апеляційною скаргою поза встановленим процесуальним законом строку оскарження судового рішення покладає на нього обов`язок доведення та обґрунтування відповідних обставин, що зумовили пропуск цього строку і у разі, коли відповідну апеляційну чи касаційну скаргу подано особою, не залученою до участі у справі. Разом з цим неучасть у справі особи, яка звертається зі скаргою з посиланням на те, що рішення у цій справі стосується її прав та інтересів, свідчить лише про те, що такій особі ймовірно не було відомо про розгляд цієї справи, однак не є безумовною підставою визнання причин пропуску строку поважними, поновлення цього строку та прийняття скарги до провадження.

Колегія суддів вважає необґрунтованими посилання апелянта в якості підстав для поновлення строку на оскарження судового рішення на те, що він, як учасник Товариства з обмеженою відповідальністю "Концерн "Київпідземшляхбуд", дізнався про порушення своїх прав, які випливають із оскаржуваного рішення, тільки 31.10.2022 після проведення загальних зборів Товариства, з огляду на те, що як вбачається з наданого позивачем до заперечень проти відкриття витягу з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, апелянт з 05.07.2021 став учасником Товариства з обмеженою відповідальністю "Концерн "Київпідземшляхбуд". Апелянтом не наведено жодних обставин та не вказано жодних доказів, що зумовили неможливість ознайомитись із оскаржуваним рішенням після 05.07.2021, а саме набуття ОСОБА_1 статусу учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "Концерн "Київпідземшляхбуд"

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю "Бас-Інвест", як інший учасник Товариства з обмеженою відповідальністю "Концерн "Київпідземшляхбуд", зверталось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій також просило оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення про відмову в позові.

З ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань також вбачається, ОСОБА_1 станом на 08.07.2021 був бенефіцарним власником Товариства з обмеженою відповідальністю "Концерн "Київпідземшляхбуд", який здійснював опосередкований вплив через юридичну особу - Товариство з обмеженою відповідальністю "Бас-Інвест".

Крім того, як вбачається з наданого позивачем витягу з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, апелянт станом на 19.08.2021 був одноосібним засновником, бенефіціарним власником та директором ТОВ «Бас-Інвест».

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.08.2021 закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Бас-Інвест" на рішення Господарського суду міста Києва від 24.02.2020 у справі №910/11124/19.

Апелянтом не наведено жодних доводів, які доводять неможливість ознайомитись з оскаржуваним рішення з 19.07.2021, а саме станом на момент розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Бас-Інвест" на дане оскаржуване рішення у суді апеляційної інстанції.

А тому, з огляду на зазначене вище, суд апеляційної інстанції критично оцінює доводи заявника про наявність поважних причин пропуску процесуального строку на подання апеляційної скарги та вважає їх необґрунтованими.

Доступ до правосуддя в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р., ратифікована Україною 17.07.1997 р., та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений Господарським процесуальним кодексом України.

У рішенні Європейського суду з прав людини "Пономарьов проти України" від 03.04.2008 р. суд вказав, що: "правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений з підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими".

При цьому, якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (рішення у справі «Устименко проти України» (Ustimenko. Ukraine), заява № 32053/13, пункт 41, від 29.10.2015).

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга подана без додержання вимог, викладених у ч. 3 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України, а тому підлягає залишенню без руху, на підставі ст. ст. 174, 260 Господарського процесуального кодексу України, з метою надання скаржнику можливості виправити вищенаведені недоліки шляхом подання у строк, визначений даною ухвалою, звернення з обґрунтованою заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 24.02.2020 року у справі №910/11124/19 та подачі доказів сплати судового збору у розмірі 936 796,86 грн.

Крім того, суд апеляційної інстанції роз`яснює, що згідно з п. 4 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 261 цього Кодексу.

З огляду на викладене, керуючись ст. 234, ст. 256, 258, ч. 3 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Залишити без руху апеляційну скаргу ОСОБА_1 , як засновника Товариства з обмеженою відповідальністю Товариства з обмеженою відповідальністю "Концерн "Київпідземшляхбуд" на рішення Господарського суду міста Києва від 24.02.2020 року у справі №910/11124/19, надавши скаржнику строк не більше десяти днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків шляхом подання доказів сплати судового збору у сумі 936 796,86 грн. та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження з обґрунтуванням причин поважності пропуску вказаного строку.

2. Роз`яснити скаржнику, що при невиконанні вимог даної ухвали в частині сплати судового збору апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту, а в частині неподання клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження буде відмовлено у відкритті.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя М.А. Барсук

Судді Є.Ю. Пономаренко

М.А. Руденко