ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2022 Справа № 914/1262/22

За позовом: Заступника керівника Львівської обласної прокуратури в інтересах держави

до відповідачів:

Львівської міської ради, м. Львів

Товариства з обмеженою відповідальністю "Рубін-Автоспец", м. Львів

Приватного підприємства "Фірма "Сомгіз", м. Львів

про визнання недійними результатів проведення земельних торгів, визнання недійсним договору оренди землі, скасування державної реєстрації

Суддя Галамай О.З.

Секретар судового засідання Бараняк Н.Я.

За участю представників:

від прокуратури: Максимовська С.С. - прокурор;

від відповідача1: Наумець А.Г. - представник;

від відповідача2: Семененко Ю.Е. - представник;

від відповідача3: Бойко В.В. - представник

В С Т А Н О В И В:

На розгляді Господарського суду Львівської області перебуває позовна заява Заступника керівника Львівської обласної прокуратури в інтересах держави до відповідачів: Львівської міської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю "Рубін-Автоспец", Приватного підприємства "Фірма "Сомгіз" про визнання недійними результатів проведення земельних торгів, визнання недійсним договору оренди землі від 11.01.2019, скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки.

Хід розгляду справи.

Ухвалою суду від 20.06.2022 відкрито загальне позовне провадження, підготовче засідання призначено на 27.07.2022.

Протокольною ухвалою суду від 27.07.2022 підготовче засідання відкладено на 17.08.2022.

Ухвалами суду розгяд справи відкладався з підстав, викладених у них.

Ухвалою суду від 26.10.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 09.11.2022.

У судовому засіданні 09.11.2022 прокурор та представник Львівської міської ради підтримали позовні вимоги.

Відповідачі 2, 3 заперечили щодо задоволення позову.

Аргументи сторін.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що земельні торги з продажу права оренди земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0325 проведено всупереч вимогам статті 136 Земельного кодексу України за відсутності діючої технічної документації з нормативної грошової оцінки зазначеної земельної ділянки, а також без отримання витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки.

Тому прокурор звернувся до суду з позовом про визнання недійсними результатів земельних торгів, договору оренди та скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки.

Відповідач 3 у відзиві на позов у задоволенні позову просив відмовити. Ствердив, що прокурор не навів жодної норми закону, яку б порушив безпосередньо виконавець земельних торгів, оскільки такі відбулись з дотриманням закону та укладеного договору; до компетенції виконавця земельних торгів не входить визначення умов продажу лоту, у тому числі стартової ціни чи порядку її обчислення, а такі повноваження покладено на організатора земельних торгів; щодо позовних вимог, які йому не пред`явлені, зауважив, що довідка Головного управління Держгеокадастру у Львівській області № 18-13-029-1360/113-18 від 29.11.2018 є належним документом для нормативної грошової оцінки та відповідно визначення стартової ціни лоту.

Львівська міська рада, як правонаступник Лисиничівської сільської ради (підписанта договору оренди) підтримала позовні вимоги прокуратури та просила їх задовольнити.

Відповідач 2 у відзиві на позов ствердив, що стартовий розмір орендної плати організатором земельних торгів визначено у максимально можливому розмірі, що передбачений законом, який розраховано з найдорожчої категорії земель - ріллі, тому вважає, що прокурором не доведено заподіяння шкоди інтересам держави у цьому випадку. Водночас зауважив, що позивач не подав доказів, які б підтвердили, що стартовий розмір орендної плати міг бути вищим.

У відповіді на відзив відповідача 3 прокуратура зазначила, що у договорі від 30.11.2018 сторони безпідставно зазначили про те, що відповідно до рішення Лисиничівської міської ради № 32-835 від 05.10.2018 стартова ціна лоту становить 1 791, 31 грн, оскільки жодна стартова ціна, окрім як у розмірі 5% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки, радою не затверджувалась; відповідачами не спростовано проведення земельних торгів за відсутності технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а також без отримання витягу про нормативну грошову оцінку земельної ділянки; на етапі підготовки до проведення земельних торгів, при прийнятті від організатора документів та матеріалів на лот, виконавець зобов`язаний був пересвідчитись у наявності витягу про нормативну грошову оцінку земельної ділянки для подальшого проведення ним земельних торгів відповідно до норм чинного законодавства; враховуючи приписи статті 13 Закону України "Про оцінку земель" та пункту "г" частини 4 статті 136 Земельного кодексу України законодавець імперативно вимагає необхідність проведення нормативної грошової оцінки земельної ділянки у разі продажу на земельних торгах права оренди на неї, та її використання для визначення розміру орендної плати; положення пункту "г" частини 4 статті 136 Земельного кодексу України не передбачає можливість розрахунку стартового розміру річної орендної плати на підставі Податкового кодексу України, а лише зазначає, що такий не може бути меншим за розмір земельного податку, визначеного Податковим кодексом України; згідно з інформацією ГУ Держгеокадастру у Львівській області впродовж 2018-2019 років витяги з технічної документації з нормативної грошової оцінки на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0325 не видавались, а Львівською міською радою зазначено, що такий у переданій їй справі відсутній; посилання відповідача 3 на постанову Великої Палати Верховного Суду від 09.11.2021 у справі № 905/1680/20 вважає безпідставним, оскільки предметом спору у зазначеній справі було стягнення безпідставно збережених коштів; ні технічної документації, ні довідки чи витягу з Державного земельного кадастру, ані висновку судової експертизи, як належного обґрунтування нормативної грошової оцінки конкретної земельної ділянки, як це на думку відповідача 3 зазначено у пункті 7.28 зазначеної постанови, при підготовці лоту до проведення земельних торгів не отримано.

У відповіді на відзив відповідача 2 прокуратура зазначила, що ТОВ "Рубін-Автоспец" під час участі у земельних торгах, а також під час укладення договору оренди знало про відсутність технічної документації з нормативної грошової оцінки на земельну ділянку або повинно було та могло, проявивши розумну обачність і ознайомившись з документацією про лот, знати про це; вважає довід, що рілля є найціннішим та найдорожчим видом земельної ділянки таким, що не заслуговує на увагу та не є підтверджений жодним доказом; застосування середньої нормативної грошової оцінки ріллі по Львівській області для оцінки конкретної земельної ділянки сільськогосподарського призначення для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку на землях громадської забудови необґрунтованим та незаконним. Інші доводи, викладені прокуратурою, є тотожними доводам, викладеним у запереченні на відзив відповідача 2.

25.07.2022 від відповідача 3 надійшла заява про застосування наслідків спливу позовної давності. Вважає, що оскільки існує орган місцевого самоврядування, який повинен захищати права та законні інтереси відповідної територіальної громади - Львівська міська рада, позовна давність для прокурора почалась так само, як і для цього органу - з дати укладення договору (11.01.2019). Відповідач 3 ствердив, що позовна давність сплила 11.01.2022, тому у позові слід відмовити.

Також 26.07.2022 відповідач 3 подав заперечення, в яких повторно звернув увагу, що стартова ціна лоту встановлюється виключно організатором земельних торгів; твердження прокуратури щодо необхідності пересвідчитись у наявності витягу про нормативну грошову оцінку земельної ділянки для подальшого проведення ним земельних торгів вважає безпідставним, оскільки такий обов`язок не встановлений ні законом, ні договором, виконавець не ревізує документи організатора, не має повноважень повертати, відмовляти у їх прийомі та не може відмовитись виконувати рішення організатора про проведення земельних торгів. Тому відповідач 3 наполягає, що ним не вчинено жодних порушень закону чи договору, укладеного з організатором земельних торгів, отже, відсутній причинно-наслідковий зв`язок між його діями та завданням шкоди інтересам держави у цьому випадку, у разі її доведення.

04.08.2022 від прокуратури надійшли заперечення на заяву про застосування позовної давності, в яких останній звернув увагу, що заява про застосування позовної давності стосується включно заявленої до відповідача 3 позовної вимоги про визнання недійсним результатів земельних торгів; враховуючи предмет спору, прокурор у справі набув статусу позивача, тому строк звернення до суду необхідно обраховувати саме з моменту коли прокурор довідався або міг довідатись про порушення інтересів держави; оскільки органи прокуратури станом на 11.01.2019 не були наділені повноваженнями щодо проведення перевірок, про можливу наявність правопорушення у спірних правовідносинах прокурору стало відомо у лютому 2022 року після опрацювання даних, які містяться у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Тому позовну давність вважає не пропущеною.

Відповідач 2 також подав заяву про застосування позовної давності. Як і відповідач 3 вважає, що перебіг такої почався 11.01.2019, тому така є пропущеною, що повинно слугувати відмовою у позові.

Прокуратура по суті подала такі ж заперечення щодо застосування позовної давності, як і 04.08.2022.

Обставини справи.

Пунктом 3 рішення Лисиничівської сільської ради №26-656 від 30.03.2018 надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 1,63 га в урочищі "Свинна-2" в с. Лисиничі Пустомитівського району Львівської області для передачі в оренду шляхом проведення земельних торгів у формі аукціону для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку.

Рішенням Лисиничівської сільської ради №32-835 від 05.10.2018 вирішено, зокрема:

- затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1,6248 га (кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0325, код 02.03 згідно Класифікації видів цільового призначення земель, затвердженої наказом Держкомзему України №548 від 23.07.2010) та здійснити реєстрацію речового права на вказану земельну ділянку (пункти 1, 2);

- включити до переліку земельних ділянок для продажу права оренди на них на земельних торгах у формі аукціону та продати право оренди земельної ділянки площею 1,6248 га., кадастровий №:01:001:0325; категорія земель - землі житлової та громадської забудови; КВЦПЗ 02.03; цільове призначення - для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку на землях житлової та громадської забудови; вид використання земельної ділянки - для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку, яка розташована в селі Лисиничі (в межах населеного пункту) Лисиничівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області на земельних торгах у формі аукціону (пункти 3, 4);

- затвердити стартовий розмір річної орендної плати за земельну ділянку у розмірі 5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки та встановити термін оренди 10 років (пункти 5, 6);

- встановити значення кроку земельних торгів у формі аукціону у розмірі 0,5% від стартового розміру річної орендної плати за користування земельною ділянкою (пункт 7);

- торги провести в порядку визначеному статтями 137-139 Земельного кодексу України. Дату та час проведення земельних торгів у формі аукціону визначити Виконавцю земельних торгів у межах термінів, визначених статтею 137 Земельного кодексу України з урахуванням робочого часу сільської ради (пункти 8, 11).

20 вересня 2018 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право власності Лисиничівської сільської ради на земельну ділянку площею 1,6248 га, кадастровий №:01:001:0325.

30 листопада 2018 року Лисиничівською сільською радою та ПП "Фірма "Сомгіз" укладено Договір №301118/01-О на організацію та проведення земельних торгів у формі аукціону з продажу права оренди терміном на 10 років земельної ділянки несільськогосподарського призначення площею 1,6248 га, кадастровий №:01:001:0325, яка розташована в селі Лисиничі (в межах населеного пункту), відповідно до пункту 1.2 якого сторони погодили земельні торги провести не раніше 30 днів та не пізніше 90 днів після оприлюднення офіційної інформації про проведення торгів.

11 січня 2019 року відбулися земельні торги у формі аукціону з продажу права оренди земельної ділянки кадастровий №:01:001:0325 (номер лоту 29427), що підтверджується протоколом №37.

У торгах брали участь три учасники і переможцем торгів став учасник №1 - ТОВ "Рубін-Автоспец".

Стартовим розміром річної орендної плати зазначено - 1 791, 31 грн, ціна продажу лоту - 53 006, 67 грн.

За результатами проведених земельних торгів Лисиничівська сільська рада (в тексті договору - Орендодавець) та ТОВ "Рубін-Автоспец" (в тексті договору - Орендар) уклали договір оренди від 11.01.2019 (далі - договір) земельної ділянки площею 1, 6248 га, кадастровий №:01:001:0325 строком на 10 років з дня державної реєстрації права оренди земельної ділянки.

У пункті 5 договору зазначено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки на дату укладення договору становить 1 791, 31 грн.

За оренду земельної ділянки орендар сплачує орендну плату у грошовій формі, у національній валюті України. Розмір річної орендної плати визначається за результатами торгів і становить 53 006, 67 грн в рік та сплачується на поточний рахунок місцевого бюджету Лисиничівської сільської ради (пункт 9 договору).

Відповідно до пункту 12 договору орендна плата за наступні роки оренди земельної ділянки перераховується орендарем щомісячно в розмірі 1/12 річної орендної плати з урахуванням коефіцієнту індексації у такі строки: 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця (відповідно до Податкового кодексу України).

На виконання умов договору орендодавець передав, а орендар отримав у фактичне користування земельну ділянку площею 1, 6248 га, кадастровий №:01:001:0325, що підтверджується актом приймання-передачі від 11.01.2019.

16 січня 2019 року ТОВ " Рубін-Автоспец" зареєструвало своє право оренди на земельну ділянку, що підтверджується інформаційною довідкою №301983155 від 02.06.2022.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України №718-р від 12.06.2020 на виконання пункту 7-1 розділу V "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено адміністративні центри та затверджено території територіальних громад Львівської області згідно з додатком. Додатком до розпорядження передбачено утворення Львівської територіальної громади до складу якої увійшли території Львівської, Брюховицької, Винниківської, Грибовицької, Грядівської, Дублянської, Зашківської, Лисиничівської, Малехівської, Рудненської, Рясне-Руської територіальних громад. Адміністративним центром новоствореної територіальної громади визначено місто Львів.

Як зазначено в пункті 6-1 розділу V "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (в редакції Закону України №1009-ІХ від 17.11.2020) до прийняття закону про адміністративно-територіальний устрій України закінчення повноважень сільських, селищних, міських рад, їхніх виконавчих органів, а також реорганізація сільських, селищних, міських рад, їхніх виконавчих органів як юридичних осіб у зв`язку із змінами в адміністративно-територіальному устрої України здійснюються, зокрема, з урахуванням таких положень:

- у день набуття повноважень сільською, селищною, міською радою, обраною територіальною громадою, територія якої затверджена Кабінетом Міністрів України (далі - сформована територіальна громада), припиняються повноваження сільських, селищних, міських рад, сільських, селищних, міських голів, обраних територіальними громадами, територія яких включена до території сформованої територіальної громади (далі - розформовані територіальні громади);

- сформована територіальна громада є правонаступником усього майна, прав та обов`язків розформованої територіальної громади.

29.11.2020 відбулася перша сесія новообраних депутатів Львівської міської ради. Відтак, з цього моменту закінчилися повноваження усіх місцевих рад, які були обрані на попередніх місцевих виборах, у тому числі Лисиничівської сільської ради і правонаступником прав та обов`язків останньої стала Львівська міська рада.

Ухвалою Львівської міської ради №6 від 29.12.2020 "Про функціонування Львівської міської територіальної громади" Львівську міську раду визначено правонаступником прав та обов`язків місцевих рад, які приєднуються до Львівської територіальної громади.

Ухвалою Львівської міської ради №7 від 29.12.2020 "Про припинення місцевих рад шляхом приєднання до Львівської міської ради" Лисиничівську сільську раду припинено шляхом приєднання до Львівської міської ради.

Крім цього, ухвалою Львівської міської ради №1572 від 04.11.2021 "Про прийняття у комунальну власність та реєстрацію за Львівською міською радою права комунальної власності на об`єкти нерухомого майна територіальної громади Лисиничівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, що увійшла до складу Львівської міської територіальної громади" ухвалено зареєструвати Львівській міській територіальній громаді в особі Львівської міської ради право комунальної власності на ряд об`єктів нерухомого майна, в тому числі на земельну ділянку площею 1, 6248 га, кадастровий №:01:001:0325.

Тому 07 грудня 2021 року Львівська міська рада зареєструвала право власності на зазначену земельну ділянку, що підтверджено інформаційною довідкою.

З метою вирішення питання щодо наявності підстав для вжиття заходів прокурорського реагування обласною прокуратурою скеровано Головному управлінню Держгеокадастру запит № 15/1-64вих22 від 03.02.2022, в якому зазначено про необхідність надати витяги з технічної документації, у тому числі щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0325 та інформацію чи надавались витяги з технічної документації про нормативну грошову оцінку зазначеної земельної ділянки для проведення торгів у формі аукціону.

У листі-відповіді ГУ Держгеокадастру у Львівській області № 10-13-0.10-698/2-22 від 16.02.2022 зазначено, що до 06.10.2015 земельна ділянка кадастровий номер :01:001:0325 знаходилась за межами населених пунктів на території Лисиничівської сільської ради. Рішенням Пустомитівської районної ради № 507 від 06.10.2015 затверджено проект зміни меж населеного пункту с. Лисиничі, відповідно до якого зазначену земельну ділянку включено в межі с. Лисиничі. Станом на 15.02.2022 технічна документація з нормативної грошової оцінки земель с. Лисиничі в нових межах до Відділу № 1 Управління надання адміністративних послуг не передавалась.

Згідно з інформацією, відображеною ГУ Держгеокадастру у Львівській області у листі № 10-13-0.10-698/2-22 від 16.02.2022, наданою на запит обласної прокуратури, протягом 2019 року витяги з технічної документації на земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0325 не видавались.

У листі №2403вих-25379 від 07.04.2022 Львівська міська рада зазначила, що у пункті 5 договору оренди земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0325 замість нормативної грошової оцінки земельної ділянки вказано стартовий розмір річної орендної плати за земельну ділянку, що становить 5 % від середньої нормативної грошової оцінки ріллі по Львівській області. При проведенні розрахунків для укладення договору оренди земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0325 брався до уваги лист відділу у Пустомитівському районі Головного управління Держгеокадастру Львівської області від 29.11.2018 № 18-13-0.29-1360/113-18, відповідно до якого середня нормативно-грошова оцінка ріллі у Львівській області станом на 01.10.2018 становила 22049,66 грн/га. Львівською міською радою також зазначено, що витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки у переданих їй матеріалах відсутній.

Також, відповідно до інформації ГУ Держгеокадастру у Львівській області № 10-13-0.10-1162/2-22 від 04.05.2022 протягом 2018 року витяги з технічної документації з нормативної грошової оцінки на земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0325 не видавалися. Відділу № 1 Управління надання адміністративних послуг не відомо про проведення нормативної грошової оцінки вказаної земельної ділянки.

Оскільки прокурор доводить проведення торгів всупереч вимогам закону, такий звернувся до суду, просив визнати торги та договір недійсними, а також скасувати державну реєстрацію права оренди земельної ділянки.

Норми права та мотиви, якими суд керувався при прийнятті рішення, висновки суду.

Щодо обґрунтованості підстав звернення прокурора з позовом.

Відповідно до частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Згідно з частиною 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Відповідно до статті 53 Господарського процесуального кодексу України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Обґрунтовуючи звернення до суду в інтересах держави саме як позивача, прокурор покликався на те, що в цьому спорі відсутній орган, який мав би здійснювати захист порушених інтересів держави. Зокрема, державний орган виконавчої влади, який здійснює контроль у сфері земельних відносин - Держгеокадастр не наділений правом на звернення до суду з позовом про визнання недійсними результатів проведення земельних торгів, визнання недійсним договору оренди землі та скасування державної реєстрації прав, оскільки спірна земельна ділянка не є землею сільськогосподарського призначення та не належить до агропромислового комплексу.

При цьому, як зазначає прокурор, в межах відносин з розпорядження землями територіальної громади та надання в користування спірної земельної ділянки Лисиничівська сільська рада порушила делеговані їй права щодо розпорядження цією ділянкою, відтак орган місцевого самоврядування Львівська міська рада (відповідач 1) як правонаступник є одним із співвідповідачів у справі.

Виходячи з системного аналізу приписів частини 4 статті 122 та статті 15-1 Земельного кодексу України органи Держгеокадастру не є уповноважені державою здійснювати захист її інтересів в даному спорі.

Оскільки спір стосується права користування земельною ділянкою комунальної власності несільськогосподарського призначення, беручи до уваги приписи вимог частини 1 статті 122 та пункту а) частини 1 статті 12 Земельного кодексу України саме Львівська міська рада є уповноваженим органом для здійснення захисту держави.

Однак, враховуючи те, що позов подано для усунення помилки, допущеної, на думку прокурора, в тому числі самим органом місцевого самоврядування (Лисиничівською сільською радою) при наданні земельної ділянки в оренду, тобто при здійсненні її власних функцій у земельних відносинах, прокурор правильно вказав, що Львівська міська рада, як правонаступник Лисиничівської сільської ради, у цій справі має бути одним із відповідачів. Тому прокурор правомірно звернувся до суду як позивач.

Щодо суті позовних вимог.

Станом на момент укладення спірного договору оренди від 11.01.2019 положеннями статті 15 Закону України «Про оренду землі» передбачалося, що істотними умовами договору оренди землі є об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із визначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Статтею 21 Закону України «Про оренду землі» визначено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Орендна плата за користування землею комунальної власності за своїм правовим статусом є обов`язковим платежем, який орендар вносить орендодавцю, а також це і загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку.

Пунктом 271.1 статті 271 Податкового кодексу України визначено, що базою оподаткування плати за землю є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого розділом XII Податкового кодексу України, а у разі якщо нормативну грошову оцінку не проведено - площа земельних ділянок.

Для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин здійснює управління у сфері оцінки земель та земельних ділянок (пункт 289.1 статті 289 Податкового кодесу України).

Статтею 1 Закону України «Про оцінку земель» передбачалося, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок - капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений за встановленими і затвердженими нормативами.

Нормативна грошова оцінка земельних ділянок обов`язково проводиться, зокрема, у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності (частина 1 статті 13 Закону України «Про оцінку земель»).

Підставою для проведення нормативної грошової оцінки земельних ділянок є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування (частина 1 статті 15 Закону України «Про оцінку земель»).

Згідно з частиною 2 статті 20 Закону України «Про оцінку земель» дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

Норма частини 4 статті 136 Земельного кодексу України передбачає, що необхідним елементом процедури проведення земельних торгів з продажу права оренди земельних ділянок державної чи комунальної власності ще на етапі підготовки лоту до цих торгів є отримання витягу про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, право оренди котрої виставляється на торги.

Проте матеріалами справи та сторонами спору підтверджено, що нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки на момент проведення земельних торгів та укладення договору оренди землі здійснено не було.

Відповідно до частини 4 статті 136 Земельного кодексу України підготовка лотів до проведення земельних торгів включає, зокрема, встановлення стартового розміру річної орендної плати, який щодо земель державної та комунальної власності не може бути меншим розміру орендної плати, визначеного Податковим кодексом України.

Згідно з положеннями підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою за розмір земельного податку:

- для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, - у розмірі не більше 3 відсотків їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки;

- для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено, - у розмірі не більше 5 відсотків нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 5 відсотків нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області.

Суд встановив, що стартовий розмір річної орендної плати щодо земельної ділянки площею 1,6248 га, кадастровий №:01:001:0325, встановлено, виходячи з розміру земельного податку для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку, яких не проведено. Зокрема, величину річної орендної плати встановлено в розмірі 5 відсотків нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Львівській області, яка станом на 01.10.2018 становила 22 049, 66 грн/га.

Враховуючи відсутність проведеної нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки суд зазначає, що встановлений стартовий розмір орендної плати за неї, а також кінцевий розмір, який зазначено в договорі оренди від 11.01.2019 визначено правильно та відповідно до вимог абзацу 2 підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України, а також вимог статей 137, 138 Земельного кодексу України.

При цьому, суд враховує необхідність проведення нормативної грошової оцінки земельної ділянки, право оренди котрої виставляється на торги і, відповідно, визначення стартового розміру орендної плати, виходячи з розміру земельного податку для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку, яких проведено.

Позовну вимогу про визнання недійсними результатів земельних торгів, оформлених протоколом №37 від 11.01.2019, прокурор заявив до Львівської міської ради (як правонаступника Лисиничівської сільської ради), ПП «Фірма Сомгіз» та ТОВ «Рубін-Автоспец». Інші позовні вимоги, зокрема, щодо визнання недійсним договору оренди землі від 11.01.2019 та скасування державної реєстрації права оренди заявлено до Львівської міської ради та ТОВ «Рубін-Автоспец».

Особливістю укладення договорів оренди земельних ділянок державної або комунальної власності є те, що такі договори, в першу чергу, укладаються на основі типової форми договору оренди землі, затвердженої Кабінетом Міністрів України (стаття 14 Закону України «Про оренду землі»).

Постановою КМУ №220 від 03.03.2004 (із змінами внесеними згідно з постановою КМУ №890 від 22.11.2017) затверджено Типовий договір оренди землі, з якого вбачається, що чинне законодавство України дозволяє сторонам при укладенні відповідних договорів конкретизувати їх істотні умови, а також, виходячи з цільового призначення земельної ділянки (об`єкту оренди), конкретизувати умови її використання.

У даному спорі має місце ще й така особливість укладення договорів оренди земельних ділянок державної або комунальної власності як укладення договору за результатами земельних торгів, підставою проведення котрих є рішення органу державної влади або органу місцевого самоврядування, як організатора земельних торгів (частина 2 статті 124, частина 4 статті 135 Земельного кодексу України).

Відповідно до частини 4 статті 136 Земельного кодексу України підготовка лотів до проведення земельних торгів, серед іншого, включає отримання витягу про нормативну грошову оцінку земельної ділянки відповідно до Закону України «Про оцінку земель» у разі продажу на земельних торгах права оренди на неї, а також встановлення стартового розміру річної орендної плати, який щодо земель державної та комунальної власності не може бути меншим розміру орендної плати, визначеного Податковим кодексом України.

При цьому, підготовку лотів до проведення земельних торгів забезпечує організатор земельних торгів.

Тому саме на Лисиничівську сільську раду як організатора спірних земельних торгів покладався обов`язок отримати витяг про нормативну грошову оцінку земельної ділянки кадастровий №:01:001:0325 та, виходячи з розміру цієї оцінки, встановити стартовий розмір річної орендної плати. Обов`язок Лисиничівської сільської ради проводити нормативну грошову оцінку земельної ділянки встановлювали чинні на той час норми частини 1 статті 15 Закону України «Про оцінку земель», якими передбачено, що підставою для проведення нормативної грошової оцінки земельних ділянок є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

Згідно з частиною 4 статті 135 Земельного кодексу України, в рішенні органу державної влади або органу місцевого самоврядування про проведення земельних торгів зазначається, зокрема: перелік земельних ділянок або прав на них, які виставляються на земельні торги окремими лотами; стартова ціна лота; строк та інші умови користування земельною ділянкою у разі набуття права користування земельною ділянкою на земельних торгах.

Відповідно до абзацу 3 частини 18 статті 137 Земельного кодексу України, організатор торгів (орган державної влади або орган місцевого самоврядування) встановлює значення кроку торгів у розмірі до 0,5 % стартової плати за користування земельною ділянкою (оренди, суперфіцію, емфітевзису) у разі продажу права на неї.

Отже, умови договору оренди земельної ділянки державної або комунальної власності, які не визначені типовим договором оренди землі, визначає та конкретизує орган державної влади чи орган місцевого самоврядування у своєму рішенні, котре є правовим актом, якому в силу вимог статті 648 Цивільного кодексу України, має відповідати зміст договору оренди.

Положеннями частини 4 статті 137 Земельного кодексу України передбачено, що в оголошенні про проведенні земельних торгів за кожним лотом зазначається, зокрема, умови договору купівлі-продажу, оренди, суперфіцію, емфітевзису, який укладається на земельних торгах, а також текст договору, що пропонується укласти на торгах, без визначення ціни та зазначення особи покупця (орендаря).

Відповідно до частини 12 статті 135 Земельного кодексу України умови оголошені перед проведенням земельних торгів, не підлягають зміні під час укладення договору купівлі-продажу, оренди, суперфіцію, емфітевзису земельної ділянки.

Тому орендар земельної ділянки державної або комунальної власності, право оренди на котру придбане на земельних торгах, фактично укладає договір оренди шляхом приєднання до умов, які попередньо визначені та встановлені орендодавцем (органом державної влади чи органом місцевого самоврядування). Приєднуючись до умов договору оренди, орендар не вправі визначати та змінювати його зміст, чи пропонувати свої умови договору.

Зазначене стосується і розміру орендної плати, який має бути зазначено в договорі. Зокрема, всі умови для встановлення розміру орендної плати визначає орендодавець, а саме встановлює стартовий розмір річної орендної плати за користування земельною ділянкою та визначає розмір кроку торгів. Тому вплив орендаря на формування кінцевого розміру орендної плати за користування земельною ділянкою залежить лише від встановлених орендодавцем вихідних даних її формування, кількості осіб, які беруть участь у земельних торгах та їх цінових пропозицій. Кінцевий розмір орендної плати переможця земельних торгів має бути найвищим серед інших його учасників. Іншим чином орендар на формування розміру орендної плати не впливає.

В рішенні Лисиничівської сільської ради №32-835 від 09.11.2022 передбачено істотні умови договору оренди спірної земельної ділянки, а саме: в пункті 4 рішення зазначено, що об`єктом договору є право оренди земельної ділянки площею 1,6248 га, кадастровий №:01:001:0325; категорія земель землі житлової та громадської забудови; КВЦПЗ 02.03; цільове призначення для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку на землях житлової та громадської забудови; вид використання земельної ділянки для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку, яка розташована в селі Лисиничі (в межах населеного пункту) Лисиничівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області на земельних торгах у формі аукціону; в пункті 5 рішення затверджено стартовий розмір річної орендної плати за земельну ділянку у розмірі 5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки; в пункті 6 рішення встановила термін оренди 10 років; в пункті 7 рішення встановила значення кроку земельних торгів у формі аукціону у розмірі 0,5% від стартового розміру річної орендної плати за користування земельною ділянкою.

Тому суд вважає, що при проведенні оспорюваних торгів та укладенні договору оренди від 11.01.2019 ТОВ «Рубін-Автоспец», не вчинило жодних дій щодо визначення розміру орендної плати, отже, не повинно нести відповідальність за невідповідність укладеного договору актам цивільного законодавства.

Суд відхиляє твердження прокурора щодо недобросовісної поведінки ТОВ «Рубін-Автоспец», з посиланням на те, що таке товариство мало чи могло знати про відсутність технічної документації з нормативної грошової оцінки на земельну ділянку, враховуючи те, що у рішенні Лисиничівської сільської ради №32-835 від 05.10.2018 не зазначено, що це нормативно-грошова оцінка одиниці площі ріллі по Львівській області.

Також суд не погоджується з доводами прокурора про протиправність дій ПП «Фірма Сомгіз» при проведенні земельних торгів, які полягають в тому, що ще на етапі підготовки до проведення цих торгів при прийнятті від організатора документів та матеріалів на лот, виконавець зобов`язаний був пересвідчитися у наявності витягу про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, для подальшого проведення ним земельних торгів відповідно до норм чинного законодавства, враховуючи таке.

Нормами глави 21 Земельного кодексу України не встановлено обов`язку виконавця перевіряти документи та матеріали на лот при прийнятті їх від організатора торгів, а також не встановлено обов`язку (можливості) не публікувати оголошення про проведення торгів та не проводити їх в разі відсутності серед документації певних матеріалів, що стосуються лоту.

Тому відсутні підстави вважати, що при проведенні спірних земельних торгів виконавцем допущено порушення вимог земельного законодавства України.

Беручи до уваги висновки, викладені Великою Палатою Верховного Суду в постановах від 20.11.2018 у справі №5023/10655/11, від 26.02.2019 у справі № 915/478/18, від 26.06.2019 у справі №587/430/16-ц, що держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через відповідні органи, які діють у межах їхньої компетенції, встановленої законом, поведінка органів, через які діє держава, розглядається як поведінка держави у відповідних, зокрема у господарських, правовідносинах.

Отже, відповідальність за допущені порушення при проведенні земельних торгів та укладенні договору оренди від 11.01.2019 покладається на державу, яку представляла Лисиничівська сільська рада.

Щодо позовної вимоги прокурора про визнання недійсними результатів земельних торгів у формі аукціону з продажу права оренди земельної ділянки, оформлених протоколом №37 від 11.01.2019, то така не підлягає задоволенню, враховуючи правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену в постанові від 15.09.2022 у справі №910/12525/20.

У зазначеній постанові Верховий Суд дійшов висновку, що правова природа процедур реалізації майна на прилюдних торгах полягає в продажу майна, тобто у вчиненні дій, спрямованих на виникнення в покупця зобов`язання зі сплати коштів за продане майно та передання права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів. З аналізу частини першої статті 650, частини першої статті 655 та частини четвертої статті 656 Цивільного кодексу України можна зробити висновок, що процедура набуття майна на прилюдних торгах є різновидом договору купівлі-продажу (пункт 103). Отже, торги є правочином. Якщо вони завершуються оформленням договору купівлі-продажу, то оскаржити можна договір, а вимоги про визнання недійсними торгів (аукціону) та протоколу електронного аукціону не є належними та ефективними способами захисту (пункт 104).

Оскільки оскаржувані земельні торги завершилися оформленням договору оренди землі від 11.01.2019 та реєстрацією ТОВ «Рубін-Автоспец» в державному реєстрі права оренди на спірну земельну ділянку, то предметом оскарження має бути договір та право оренди, а не результати земельних торгів, оформлені протоколом №37 від 11.01.2019.

Однак, проаналізувавши сукупність усіх фактичних обставин справи, суд вважає, що вимога прокурора про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 11.01.2019 та скасування державної реєстрації права оренди за ТОВ «Рубін-Автоспец» на земельну ділянку площею 1,6248 га, кадастровий №:01:001:0325 теж не є належними та ефективними способами захисту прав держави.

Згідно із частиною 1 статті 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Концепція майна в розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції має автономне значення, тобто не обмежується власністю на матеріальні речі та не залежить від формальної класифікації у внутрішньому праві: певні інші права та інтереси, що становлять активи, також можуть вважатися правом власності, а відтак і майном. За змістом другого речення частини першої статті 1 Першого протоколу до Конвенції держава може втручатися в права суб`єктів власності і позбавити їх майна. Однак, щоб узгоджуватися зі статтею 1 Першого протоколу, захід втручання повинен відповідати трьом основним умовам: він повинен бути здійснений на умовах, передбачених законом, що виключає будь-яку свавільну дію з боку державних органів, він повинен переслідувати інтереси суспільства і повинен забезпечувати справедливий баланс між правами власника та інтересами громади (пункт 51 Рішення ЄСПЛ від 16.05.2013 у справі Максименко та Герасименко проти України (Заява №49317/07)).

Суд встановив, що прокурор звернувся до господарського суду за захистом прав та інтересів держави, порушення котрих відбулося з вини самої держави. Як спосіб захисту її прав та спосіб усунення цих порушень прокурор обрав поєднання позовних вимог задоволення котрих має наслідком припинення права оренди ТОВ «Рубін-Автоспец» на земельну ділянку площею 1,6248 га, кадастровий №:01:001:0325.

Враховуючи це, суд зазначає, що принцип належного урядування, як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам. З іншого боку, потреба виправити минулу помилку не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу (пункт 71 Рішення ЄСПЛ від 20.10.2011 у справі Рисовський проти України (Заява №29979/04)).

Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ ретроспективне визнання недійсним права власності (оренди) на нерухомість та скасування цього права становить позбавлення майна у розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції (пункт 41 рішення ЄСПЛ від 16.02.2017 у справі Кривенький проти України (Заява №43768/07); пункт 55 рішення ЄСПЛ від 09.10.2018 у справі Фонд Батьківська турбота проти України (Заява №5876/15)).

Основна умова для того, щоб втручання вважалося сумісним зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції, полягає у тому, що воно має бути законним. Як зазначає ЄСПЛ, стаття 1 Першого протоколу до Конвенції вимагає, перш за все, щоб такі заходи мали підґрунтя у національному законодавстві. Вона також стосується якості відповідного закону та вимагає, щоб він був доступним, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні для зацікавлених осіб (пункт 51 рішення ЄСПЛ від 14.10.2010 у справі Щокін проти України (Заяви №23759/03 та №37943/06)).

Дослідженню підлягає питання чи переслідує суспільні інтереси обраний прокурором захід втручання та чи забезпечує цей захід справедливий баланс між інтересами територіальної громади м. Львова та правами ТОВ «Рубін-Автоспец».

Оскільки питання наявності суспільного інтересу у втручанні тісно пов`язане з пропорційністю втручання, то суд розгляне його у контексті пропорційності (відповідної позиції притримується ЄСПЛ в пункті 58 рішення від 09.10.2018 у справі Фонд Батьківська турбота проти України (Заява №5876/15)).

Дотримання принципу пропорційності передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися, як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

Пояснюючи необхідність позбавлення відповідача 2 права оренди, прокурор наводить доводи про переслідування легітимної мети, яка полягає у відновленні порушених прав власника Львівської міської ради на здійснення нею контролю за використанням майна відповідно до загальних інтересів усього суспільства; забезпеченні економічних інтересів держави, зокрема можливості відчужити спірну земельну ділянку у власність чи користування після проведення її нормативної грошової оцінки, а відтак і забезпечити належне наповнення відповідного бюджету; у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання законності передачі в оренду земель, яку проведено з порушенням вимог чинного законодавства.

Проте суд вважає, що у цій справі відсутній такий суспільний інтерес, як відновлення порушених прав держави на здійснення контролю за використанням спірної земельної ділянки кадастровий №:01:001:0325, оскільки внаслідок допущених порушень держава не втратила права власності на спірну земельну ділянку, держава в особі Львівської міської ради є власником земельної ділянки площею 1,6248 га, кадастровий №:01:001:0325, тому здійснює контроль за її використанням.

Спірна земельна ділянка як об`єкт цивільних прав, формувалася державою не для використання її у власних потребах чи передачі у власність іншим особам, а з метою надання її в оренду шляхом проведення земельних торгів у формі аукціону.

Тобто суспільний інтерес, який переслідувала держава при формуванні спірної земельної ділянки як об`єкта цивільних прав, полягав в тому, щоб продати право оренди на неї на земельних торгах в котрих би змогли взяти участь якомога більше осіб і отримувати орендну плату від особи, яка запропонує найвищу за неї ціну.

Матеріалами справи підтверджено, що при проведенні оспорюваних земельних торгів допущена державою помилка не порушила зазначений інтерес.

Враховуючи фактичні обставини даної справи (відсутність проведеної нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки), встановлений стартовий розмір орендної плати за неї було визначено правильно. Допущена державою помилка не порушила її інтерес, який вона переслідувала при формуванні земельної ділянки, як і те, що при проведенні оспорюваних земельних торгів не було порушено приватних інтересів інших осіб. А тому єдиним суспільним інтересом, котрий в даній справі переслідує втручання прокурора є економічний інтерес держави щодо належного наповнення відповідного бюджету. Цей інтерес полягає в необхідності отримання державою орендної плати за користування земельною ділянкою в законодавчо визначеному розмірі згідно з її нормативно грошовою оцінкою, а не в розмірі, який законодавчо було визначено за відсутності цієї оцінки.

Суд встановив, що при проведенні оскаржуваних земельних торгів та укладенні договору оренди від 11.01.2019 поведінка ТОВ «Рубін-Автоспец» була добросовісною. Тому відповідач 2 мав всі підстави покладатися на правомірність та розумність поведінки Лисиничівської сільської ради щодо дотримання нею встановлених вимог законодавства та вважати, що нормативна грошова оцінка спірної земельної ділянки на момент проведення торгів здійснена. Жодних порушень зі сторони зазначеного підприємства при проведенні земельних торгів та укладенні договору оренди від 11.01.2019 допущено не було. Спірний договір ТОВ «Рубін-Автоспец» уклало шляхом приєднання до заздалегідь встановлених та визначених державою умов цього договору без можливості їх зміни чи уточнення.

Внаслідок укладення договору оренди від 11.01.2019 ТОВ «Рубін-Автоспец» набуло, як право оренди на земельну ділянку площею 1,6248 га, кадастровий №:01:001:0325, так і законні інтереси використовувати її впродовж 10 років з метою будівниицтва на ній багатоквартирних будинків.

Тому обраний прокурором спосіб виправлення допущеної державою помилки має наслідком повернення сторін до становища, котре існувало до укладення договору оренди від 11.01.2019 шляхом повернення державі в особі Львівської міської ради спірної земельної ділянки.

При цьому, враховуючи те, що станом на день розгляду справи відсутня технічна документація про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, міська рада, отримавши цю ділянку, без попереднього проведення зазначеної оцінки, не зможе реалізувати свій інтерес щодо продажу на земельних торгах права оренди на неї та не отримуватиме орендної плати за її користування. У той час, як ТОВ «Рубін-Автоспец», яке набуло право оренди на відкритих торгах за рівних з іншими учасниками умов, позбавляється не лише права користування спірною земельною ділянкою, але і позбавляється всіх своїх законних господарських інтересів, які полягають у завершенні розпочатої процедури будівництва багатоквартирних будинків.

Жодною із сторін не заперечується та обставина, що ТОВ «Рубін-Автоспец» сплачує згідно з договором оренди від 11.01.2019 орендну плату. У разі визнання недійсним спірного договору зазначені кошти підприємству не повертаються на підставі прямої вказівки частини 6 статті 21 Закону України «Про оренду землі». Тому обраний прокурором спосіб виправлення помилки спричиняє підприємству майнові збитки, пов`язані із сплаченою орендною платою та неможливістю використовувати земельну ділянку до 2029 року.

При дослідженні критерію справедливого балансу суд керується тим, що ЄСПЛ притримується позиції, що помилки та недоліки, допущені державними органами влади, повинні служити на користь постраждалих осіб, особливо у разі відсутності інших конфліктуючих приватних інтересів. Іншими словами, ризик вчинення державними органами будь-якої помилки має нести держава і ці помилки не повинні виправлятись за рахунок зацікавленої особи (пункт 61 рішення ЄСПЛ від 09.10.2018 у справі Фонд Батьківська турбота проти України (Заява №5876/15)).

Переслідування законної цілі повинне здійснюватися за допомогою засобів, достатньо пропорційних цілі, якої прагнули досягнути (пункт 42 рішення ЄСПЛ від 16.02.2017 у справі Кривенький проти України (Заява №43768/07). Зі змісту пункту 62 рішення ЄСПЛ від 09.10.2018 у справі Фонд Батьківська турбота проти України (Заява №5876/15) можна дійти висновку, що такий спосіб втручання як визнання недійсним права добросовісної особи на майно може бути пропорційним лише у випадку, якщо він є єдиним можливим для держави засобом відновлення своїх прав на це майно.

На думку суду, допущена державою помилка в даній справі повинна трактуватися на користь ТОВ «Рубін-Автоспец» не лише через добросовісність вказаного підприємства при укладенні оспорюваного договору, але також і через те що, як встановлено судом, в ній відсутні інші конфліктуючі приватні інтереси.

Слід зазначити, що обраний прокурором спосіб втручання накладає надмірний індивідуальний тягар не так через те, що він просить припинити право оренди підприємства без виплати йому компенсації, як через те, що цей спосіб втручання не є єдиним можливим для держави засобом відновлення своїх порушених прав. Зокрема, для досягнення суспільного інтересу про котрий зазначено вище, чинне законодавство України передбачає інший спосіб захисту (втручання), котрий є менш обтяжливим ніж той, що обрав прокурор.

Важливим є те, що сторони можуть самі усунути у встановленому порядку порушення, які тягнуть за собою визнання правочину недійсним, зокрема, шляхом вчинення нового правочину про внесення змін до правочину з метою приведення його у відповідність із законом. При цьому господарським судам необхідно мати на увазі, що законом не передбачено заборони стосовно надання правочинові про внесення змін до іншого правочину, - за згодою сторін зворотної дії в часі.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.02.2021 у справі №921/530/18 зазначено, що зміна договору оренди землі допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку. Якщо договір змінений судом, то зобов`язання змінюється з моменту набрання відповідним рішенням суду законної сили.

Суд враховує те, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки, а відтак і розмір орендної плати за неї не є сталими величинами, які визначаються і встановлюються в договорі один раз і на весь строк дії договору оренди.

Зокрема, згідно з частиною 2 статті 18 Закону України «Про оцінку земель» (в редакції станом на момент подання прокурором позову) нормативна грошова оцінка земельних ділянок розташованих у межах населених пунктів незалежно від їх цільового призначення проводиться не рідше ніж один раз на 5-7 років.

Зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати незалежно від домовленості сторін у договорі оренди землі про можливість такої зміни.

Тому суд вважає, що наявний у справі суспільний інтерес може бути забезпечений шляхом здійснення нормативної грошової оцінки земельної ділянки та внесення змін до договору оренди землі від 11.01.2019 із приведенням його умов у відповідність до норм чинного законодавства України як за спільної згоди сторін, так і в судовому порядку на вимогу держави (Львівської міської ради), якщо згоди орендаря на зміну його умов не буде.

Підсумовуючи все викладене вище, з урахуванням встановлених в даній справі обставин, беручи до уваги наявність іншого, менш обтяжливого для добросовісного орендаря, способу виправлення допущених державою порушень. ніж позбавлення його майнових прав, суд дійшов висновку, що обраний прокурором спосіб захисту прав та інтересів держави (визнання недійсним договору від 11.01.2019 та скасування державної реєстрації права оренди) є неналежним оскільки він покладає на орендаря надмірний індивідуальний тягар та порушує принцип пропорційності, закріплений в статті 1 Першого протоколу до Конвенції.

Оскільки суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог за їх безпідставністю, суд не надає оцінку доводам відповідачів 2, 3 про необхідність застосування наслідків спливу позовної давності.

З огляду на встановлення судом факту безпідставності заявлення позовних вимог до ПП «Фірма Сомгіз», беручи до уваги можливість виправлення допущеної державою в особі органу місцевого самоврядування помилки при проведенні земельних торгів без покладення на добросовісного орендаря надмірного тягаря, що суперечило б усталеній практиці Європейського суду з прав людини щодо меж втручання держави у право особи та дотримання при цьому балансу інтересів, суд дійшов висновку, що всі заявлені позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 77 Господарського процесуального кодексу України).

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (статті 86 Господарського процесуального кодексу України).

Судові витрати.

На підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на прокурора.

Керуючись статтями 73, 74, 129, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили в строки, визначені статтею 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено (з врахуванням відсутності електричної енергії) 25.11.2022.

Суддя Галамай О.З.