ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

16 листопада 2022 року Справа № 5016/2651/2012(18/67)

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області,

головуючий суддя Давченко Т.М.

при секретарі Сулеймановій С.М.

за відсутності представників АТ «Райффайзен Банк», ГУ ДПС у Миколаївській області та арбітражного керуючого Сашина О.А.

розглянувши матеріали

1) клопотання арбітражного керуючого Сашина О.А. від 12.01.2022 02-01/184 про виправлення помилки у судовому наказі про стягнення грошової винагороди та витрат з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредіт Інвестмент Груп» (вул. Набережно - Лугова, 8, м.Київ, 04071; ел.пошта: )

2) заяви арбітражного керуючого Сашина О.А. вих. 02-01/185 від 12.01.2022 про заміну сторони, а саме заміну боржників у наказах від 29.12.2021, виданих на виконання ухвали Господарського суду Миколаївської області від 07.12.2021 щодо стягнення на користь арбітражного керуючого Сашина Олександра Андрійовича (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) грошової винагороди та витрат:

- Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» в особі Миколаївської обласної дирекції () замінити на Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» (; вул. Лєскова, 9, м. Київ, 01011);

- ДПІ у Заводському районі м. Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області () замінити на Головне управління ДПС у Миколаївській області (; вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001).

у справі 5016/2651/2012(18/67) про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «АС»

встановив:

Господарським судом Миколаївської області розглядалася справа 5016/2651/2012(18/67) про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «АС» ().

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 07.12.2021 задоволено клопотання ліквідатора - арбітражного керуючого Сашина О.А. вих. 02-01/110/180 від 26.10.2021 про затвердження звіту 02-01/109/179 від 26.10.2021 про нарахування та виплату грошової винагороди за виконання повноважень ліквідатора ТОВ "АС", порядку оплати грошової винагороди та її стягнення з кредиторів пропорційно до розміру кредиторських вимог, включених до реєстру вимог кредиторів; затверджено звіт арбітражного керуючого Сашина О.А. 02-01/109/179 від 26.10.2021 про нарахування та виплату грошової винагороди за виконання повноважень ліквідатора ТОВ "АС", порядку оплати грошової винагороди на загальну суму 489313,00 грн. та стягнуто з кредиторів грошові кошти, в т.ч. з 1) Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Миколаївської обласної дирекції (; м. Миколаїв, вул. Артилерійська, 19-а, 54030); 2) ДПІ у Заводському районі м. Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області (; м. Миколаїв, вул. Г.Петрової, 2-А, 54029).

На виконання указаної ухвали Господарським судом Миколаївської області видано відповідні накази від 29.12.2021.

На електронну адресу суду 13.01.2022 надійшла заява арбітражного керуючого Сашина О.А. вих. 02-01/185 від 12.01.2022 про заміну сторони. У зазначеній заяві арбітражний керуючий просить суд замінити боржників у наказах від 29.12.2021, виданих на виконання ухвали Господарського суду Миколаївської області від 07.12.2021 щодо стягнення на користь арбітражного керуючого Сашина Олександра Андрійовича (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) грошової винагороди та витрат:

- Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» в особі Миколаївської обласної дирекції () замінити на Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» (; вул. Лєскова, 9, м. Київ, 01011);

- ДПІ у Заводському районі м. Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області () замінити на Головне управління ДПС у Миколаївській області (; вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001).

Заявник посилається на закриття відокремленого підрозділу щодо заміни Банку та на ліквідацію територіальних органів ДПС.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України та іншими законами України.

Згідно господарського процесуального законодавства, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження (ч.ч. 1-3 ст. 334 ГПК України).

Ухвалою суду від 24.01.2022 розгляд зазначеного клопотання було призначено на 02.02.2022.

У вказану дату судове засідання не відбулося через направлення справи до апеляційної інстанції.

17.10.2022 справу повернуто до провадження Господарського суду Миколаївської області. Ухвалою від 01.11.2022 судом призначено до розгляду на 16.11.2022 заяву заміну сторони. Вказану ухвалу надіслано в т.ч. АТ «Райффайзен Банк», ГУ ДПС у Миколаївській області та арбітражному керуючому Сашину О.А. а також оприлюднено 04.11.2022 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (https://reyestr.court.gov.ua/Review/107048921) у відповідності до положень законодавства.

АТ «Райффайзен Банк», ГУ ДПС у Миколаївській області та арбітражному керуючому Сашину О.А. повідомлено належним чином про дату розгляду заяви про заміну сторони, докази містяться в матеріалах справи.

Згідно з ч. 3 ст. 3 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Частиною 4 вказаної статті встановлено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Стаття 43 ГПК України зобов`язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Станом на момент проведення судового засідання будь-яких заяв з процесуальних питань від АТ «Райффайзен Банк», ГУ ДПС у Миколаївській області до суду не надходило.

Відтак, підстав для відкладення розгляду заяви суд не вбачає.

Слід зауважити, що судом не визнавалася обов`язковою участь представників у даному судовому засіданні. Тому, зважаючи на введення воєнного стану на території України та з метою дотримання принципу процесуальної економії, суд не вбачає підстав для відкладення судового засідання та вважає можливим провести судове засідання за відсутності представників.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши викладене у клопотанні стягувача, господарський суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частиною 3 ст. 2 ГПК України встановлено, що основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема: верховенство права; обов`язковість судового рішення.

За змістом ст. 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 року 18-рп/2012). Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 року 11-рп/2012).

У рішенні у справі "Янголенко проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що провадження у суді та виконавче провадження є відповідно першою і другою стадією загального провадження. Таким чином, виконавче провадження не має бути відокремлено від судового, і ці обидва провадження мають розглядатись як цілісний процес.

Отже, оскільки виконання рішення суду є невід`ємною стадією процесу правосуддя, то і заміна сторони на цій стадії може відбуватися не інакше, як на підставах та у порядку, визначеному ГПК України та Законом України "Про виконавче провадження", який регулює умови і порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

У виконавчому провадженні заміна сторони виконавчого провадження відбувається на підставі ст. 334 ГПК України, а саме: у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Також відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження" у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення. При цьому на правонаступників законна сила судового рішення поширюється усіма своїми правовими наслідками - незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю.

З аналізу наведеного можна зробити висновок про те, що оскільки виконавче провадження є самостійною стадією судового процесу, сторони виконавчого провадження належать до учасників справи, а, отже, якщо процесуальне правонаступництво має місце на стадії виконавчого провадження, заміна сторони виконавчого провадження означає й заміну учасника справи. Відтак заміна у разі вибуття сторони виконавчого провадження правонаступником (ст. 334 ГПК України) має відбуватись з одночасною заміною правонаступником відповідного учасника справи (ст. 52 ГПК України).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.11.2020 року у справі № 916/16/17, розглядаючи питання заміни сторони виконавчого провадження, також зазначила про те, що на стадії виконавчого провадження як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому ст. 334 цього Кодексу, з урахуванням підстав, визначених ст. 52 ГПК України. У цьому випадку приписи ст. 334 ГПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва на стадії виконання судового рішення, застосовуються разом з положеннями ст. 52 цього Кодексу. Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється виключно на підставі ст. 52 ГПК України. У такому випадку з огляду на відсутність відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою. Єдиним винятком є заміна боржника або стягувача у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження, що окремо обумовлено у ч. 5 ст. 334 ГПК України (п. 74 та 75 зазначеної постанови).

Таким чином, заміна сторони правонаступником може здійснюватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і за відсутності відкритого виконавчого провадження.

За загальним правилом, правонаступництво - це перехід прав і обов`язків від одного суб`єкта до іншого. Правонаступництво є самостійною підставою заміни сторони у зобов`язанні, його слід розглядати як певний юридичний механізм похідного правонабуття, за яким до правонаступника переходять суб`єктивні права та обов`язки попередника. Правонаступництво для юридичних осіб може наставати в разі їх припинення з правонаступництвом. Припинення юридичної особи з правонаступництвом, тобто реорганізація юридичної особи, може проводитися у формі злиття, приєднання, поділу або перетворення.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Щодо заміни ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Миколаївської обласної дирекції на АТ «Райффайзен Банк»

02.10.2015 рішенням Спостережної ради «Райффайзен Банк Аваль» закрито обласні дирекції банку, включаючи Миколаївську, а всі клієнтські рахунки рердадуться Одеській обласній дирекції.

За даними з ЄДРПОУ (безкоштовний запит) стосовно Одеської обласної дирекції Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» код 23876031, обласна дирекція не має статусу юридичної особи, а є філією, (відокремленим підрозділом) Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» код 14305909.

Крім цього, матеріали справи містять статут Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», наданий представником банку із заявою про відкладення, яка надійшла до суду ще 31.01.2022.

Згідно п. 1.1 Статуту, Протоколом загальних зборів акціонерів № Зб-58 від 27.04.2018 прийнято рішення про зміну найменування Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль». Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» є правонаступником за всіма правами та обов`язками Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль».

У тому ж пункті Статуту зазначено, що Протоколом загальних зборів акціонерів № Зб-62 від 03.04.2021 прийнято рішення про зміну найменування Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на Акціонерне товариство «Райффайзен Банк». Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» є правонаступником за всіма правами та обов`язками Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль».

Отже, на даний час правонаступником Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» є Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» код 14305909.

Щодо заміни податкового органу - ДПІ у Заводському районі м. Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області () на Головне управління ДПС у Миколаївській області ()

За загальним правилом, правонаступництво - це перехід прав і обов`язків від одного суб`єкта до іншого. Правонаступництво є самостійною підставою заміни сторони у зобов`язанні, його слід розглядати як певний юридичний механізм похідного правонабуття, за яким до правонаступника переходять суб`єктивні права та обов`язки попередника. Правонаступництво для юридичних осіб може наставати в разі їх припинення з правонаступництвом. Припинення юридичної особи з правонаступництвом, тобто реорганізація юридичної особи, може проводитися у формі злиття, приєднання, поділу або перетворення.

Правонаступництво у сфері управлінської діяльності органів державної влади (публічне правонаступництво) передбачає повне або часткове передання (набуття) адміністративної компетенції одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) до іншого або внаслідок припинення первісного суб`єкта, або внаслідок повного або часткового припинення його адміністративної компетенції.

Приписами ст. 19 Конституції України врегульовано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Постановою Кабiнетy Міністрів України вiд 06.08.2014р. 311 "Про утворення територiальних органiв ДФС та визнання такими, що втратили чиннiсть деяких актiв Кабiнетy Міністрів, реорганізовано територiальнi органи Міністерства доходiв i зборiв шляхом їх приєднання до вiдповiдних територiальних органiв Державної фiскальної служби.

Також, постановою Кабiнетy Міністрів України вiд 04.11.2015р 982 було реорганiзовано територiальнi органи Державної фiскальної служби шляхом їх приєднання до вiдповiдних територiальних органiв Державної фiскальної служби.

Таким чином, внаслiдок реорганiзацiї, ДПI у Заводському paйoнi м. Миколаєва ДФС у Миколаївськiй областi була приєднана до ДПІ у Центральному paйoнi м. Миколаєва ГУ ДФС у Миколаївськiй областi, яку в подальшому було реорганiзовано вiдповiдно до наказу ДФС України від 10.05.2018 29l "Про реорганiзацiю територiальних органiв ДФС у Миколаївськiй областi

Вiдповiдно до Закону України вiл 21.12.2016 1797-УІІІ "Про внесення змiн ло Податкового кодексу України щодо покращення iнвестицiйного клiматy в Україні" внесено змiни до законодавства, зокрема в ст. ст. l91, l93, 41 Податкового кодексу України, якими закрiплено за районними податковими iнспекцiями виключно сервісні функції, а саме, сервісне обслуговування платників податків, реєстрацiя та ведення облiкy платників податкiв, об`єктiв оподаткування та ведення Державного реєстру фiзичних осiб - платникiв податкiв, єдиного банкy даних про платникiв податкiв - юридичних осiб тощо.

Функції контрольно-перевiрочної роботи, погашення податкового боргy, розгляду справ про адміністративні правопорушення та iнше покладено на органи Державної фiскальної служби обласного рiвня.

В подальшому постановою Кабiнетy Міністрів України вiд 19.06.2019р. 537 "Про утворення територiальних органiв Державної податкової служби" постановлено реорганiзувати Головне управлiння ДФС у Миуолваївській області шляхом приєднання до Головного упрвлiння ДПС у Миколаївськiй областi.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.09.2020 893 «Деякі питання територіальних органів Державної податкової служби» встановлено ліквідувати як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної податкової служби за переліком згідно з додатком.

Згідно з п. 2 вказаної постанови Кабінету Міністрів України, права та обов`язки територіальних органів Державної податкової служби, що ліквідуються відповідно до пункту 1 цієї постанови, переходять Державній податковій службі та її територіальним органам у межах, визначених положеннями про Державну податкову службу та її територіальні органи.

Згідно з додатком 1 до вищезазначеної постанови Кабінету Міністрів України до переліку територіальних органів Державної податкової служби, що ліквідуються, віднесено, у тому числі Головне управління ДПС у Миколаївській області.

Державній податковій службі постановлено забезпечити утворення територіальних органів Державної податкової служби відповідно до статті 211 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» (п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 30.09.2020 893).

Наказом Державної податкової служби України від 30.09.2020 529 «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби» було утворено як відокремлені підрозділи Державної податкової служби територіальні органи за переліком згідно з додатком. Можливість з 01.01.2021 забезпечення здійснення новоствореними територіальними органами повноважень та функцій територіальних органів, що ліквідуються, була передбачена відповідним наказом від 24.12.2020 755.

Крім цього регламентовано, що кожен територіальний орган ДПС, утворений як її відокремлений підрозділ, є правонаступником майна, прав та обов`язків відповідного територіального органу ДПС, що ліквідується (наказ від 12.11.2020 643 «Про затвердження положень про територіальні органи ДПС»).

Відповідно до наказу Державної податкової служби від 12.11.2020 643 було затверджено положення, зокрема про Головне управління ДПС у Миколаївській області.

Згідно п.1 Положення, Головне управління ДПС у Миколаївській області є територіальним органом, утвореним на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України. ГУ ДПС забезпечує реалізацію повноважень ДПС на території Миколаївської області. ГУ ДПС є правонаступником майна, прав та обов`язків Головного управління ДПС у Миколаївській області ().

Відповідно до пп.15 п.5 Положення, ГУ ДПС утворюється без статусу юридичної особи та є органом державної влади, має окремий баланс, рахунки в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, печатку та бланк зі своїм найменуванням та із зображенням Державного Герба України, є розпорядником бюджетних коштів.

Відповідно до ч.4 ст.91 ЦК України цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Як вбачається з даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 20.10.2020 внесено запис 009041195 щодо внесення рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи (ідентифікаційний код 43144729) в результаті її ліквідації.

Також, з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що 30.09.2020 здійснено державну реєстрацію Головного управління ДПС у Миколаївській області як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (ідентифікаційний код ВП 44104027).

Всі зазначені відомості є загальнодоступними.

Таким чином, з 01.01.2021 відбулося фактичне (компетенційне) процесуальне правонаступництво, за яким здійснено передання компетенції від ліквідованого територіального органу ДПС як юридичної особи публічного права до територіального органу ДПС як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України.

У ході розгляду заяви про заміну сторони правонаступником господарським судом установлено факти правонаступництва.

Відповідно до ст. 43 Кодексу України з процедур банкрутства, у разі вибуття чи заміни кредитора у справі про банкрутство господарський суд за заявою правонаступника або іншого учасника (учасників) справи здійснює заміну такої сторони її правонаступником на будь-якій стадії провадження у справі.

Усі дії, вчинені у справі про банкрутство до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив.

За приписами ст. 52 ГПК у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

Зважаючи на наведене у сукупності, суд дійшов висновку про те, що надані заявником в обґрунтування заяви про заміну сторони правонаступником докази є такими, що підтверджують наведені заявником обставини, у зв`язку з чим заява про заміну сторони його правонаступником підлягає задоволенню.

Приписами ч. 3 ст. 52 ГПК України унормовано, що про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу

Керуючись ст. 2, 43 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 52, 234, 235, 334 ГПК України, ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження", суд -

УХВАЛИВ:

1. Заяву арбітражного керуючого Сашина О.А. вих. 02-01/185 від 12.01.2022 про заміну сторони, а саме заміну боржників у наказах від 29.12.2021, виданих на виконання ухвали Господарського суду Миколаївської області від 07.12.2021 щодо стягнення на користь арбітражного керуючого Сашина Олександра Андрійовича (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) грошової винагороди та витрат - задовольнити.

2. Замінити сторону (боржника) по виконанню судового наказу Господарського суду Миколаївської області у справі 5016/2651/2012(18/67) від 29.12.2021, а саме - замінити Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» в особі Миколаївської обласної дирекції () на Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» (; вул. Лєскова, 9, м. Київ, 01011).

3. Замінити сторону (боржника) по виконанню судового наказу Господарського суду Миколаївської області у справі 5016/2651/2012(18/67) від 29.12.2021, а саме - замінити ДПІ у Заводському районі м. Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області () на Головне управління ДПС у Миколаївській області (; вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001).

4. Копію ухвали надіслати Сашину О.А. (а/с 194, м. Миколаїв, 54001; ел. адреса: ІНФОРМАЦІЯ_1 ), АТ «Райффайзен Банк» (вул. Лєскова, 9, м. Київ, 01011; ел.пошта: ) та ГУ ДПС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001; ел.пошта: ).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 03.02.2022 року в порядку, передбаченому ч. 2 ст. 235 ГПК України та підлягає оскарженню в апеляційному порядку у порядку та строки передбачені ГПК України.

Суддя Т.М. Давченко