ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" листопада 2022 р. м. Житомир Справа № 906/98/22

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Кудряшової Ю.В.

секретар судового засідання: Сенькіна Л.А.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2 - керівник,

Черниш М.М. - адвокат, довіреність №114 від 13.04.2022,

від відповідача: Стафійчук Р.О., діє на підставі виписки з ЄДРЮОФОП та ГФ від 30.08.2022.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Олевської районної спілки споживчих товариств

до Олевської міської ради Житомирської області

про визнання недійсним рішення VII сесії VIII скликання Олевської міської ради від

28.04.2021 в частині скасування Державних актів на право користування

землею виданих Олевській районній спілці споживчих товариств

Олевська районна спілка споживчих товариств звернулась до господарського суду з позовом до Олевської міської ради Житомирської області в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати п. 3 рішення № 302 VII сесії VIII скликання Олевської міської ради від 28.04.2021 щодо скасування та визнання таким, що втратив чинність Державний акт на право постійного користування землею, виданого Олевській районній спілці споживчих товариств, серія І-Ж`Г №002035 виданий 12 лютого 1998 року загально площею 1,3473 га, у зв`язку з набуттям іншою особою права власності на будівлі або споруди, розташованих на земельних ділянках, зазначених в акті;

- визнати протиправним та скасувати п.1 рішення № 302 VII сесії VIII скликання Олевської міської ради від 28.04.2021 щодо скасування та визнання таким що втратив чинність Державний акт на право постійного користування землею, виданого Олевській районній спілці споживчих товариств, серія І-ЖТ №002059 виданий 22 жовтня 1998 року загально площею 0,4990 га, у зв`язку з набуттям іншою особою права власності на будівлі або споруди, розташованих на земельних ділянках, зазначених в акті.

Ухвалою Господарської області від 01.03.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання.

07.04.2022 на електронну пошту суду надійшов відзив на позов, згідно якого відповідач просив відмовити в задоволенні позову. Вважав оспорюване рішення таким, що відповідає чинному законодавству, а саме: положенням п. "е" ч. 1 ст. 141 ЗК України, та ч.ч. 1-2 ст. 120 ЗК України.

18.04.2022 до суду надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої позивач відзначає, що перехід права власності на частину приміщення до іншої особи не дає права відповідачу визнавати такими, що втратили чинність та скасовувати Державні акти на право постійного користування земельними ділянками та вважав за необхідне в даному випадку застосовувати дію ч. 5 ст. 120 ЗК України.

Ухвалою суду від 20.09.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача в судовому засіданні позивні вимоги підтримав з підстав, зазначених в позові, просив задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав з підстав, зазначених у відзиві, просив відмовити в його задоволенні.

Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 12.02.1998 Олевською селищною радою (відповідач) згідно рішення Олевської селищної ради № 2 від 13.01.1998 Олевській районній спілці споживчих товариств (позивач) видано Державний акт серії І-ЖТ № 002035 на право постійного користування землею, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 32 (а.с. 11-14).

Згаданий Акт надає позивачу право постійного користування для виробничих потреб три земельні ділянки загальною площею 1,3473 га, розташовані за адресою: Житомирська область, м. Олевськ, а саме: по вул. Кооперативна, 17 площею 0,5059 га; по вул. Київська, 54, площею 0,07085 га та по вул. Володимирська, 3, площею 0,1329 га.

Крім цього, 22.10.1998 Олевській районній спілці споживчих товариств видано Державний акт серії 1-ЖТ № 002059 на право постійного користування землею, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 29 (а.с. 15-17).

Згідно даного Державного акту Олевській районній спілці споживчих товариств були надані у постійне користування для виробничих потреб дві земельні ділянки загальною площею 0,4990га, розташовані в м. Олевськ Житомирської області, а саме по вул. Хмельницького Богдана, 1, площею 0,4126 га та по вул. Княгині Ольги, 3 площею 0,0864 га.

Згідно свідоцтва про право власності від 11.06.2004 Олевська районна спілка споживчих товариств була власником 100% нежитлової будівлі торговельного центру "Уборть", що знаходиться за адресою: м. Олевськ, вул. Б.Хмельницького,1 площею 3425,8 кв.м (а.с. 21-22).

07.11.2005 між Олевською районною спілкою споживчих товариств та ОСОБА_1 укладений договір купівлі-продажу будівлі: 23/100 приміщення II поверху загальною площею 796,6 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Олевськ, Олевського району, Житомирської області, вул. Б.Хмельницького, 1, а саме, сходинкова клітка 1 пл. 15,6 кв.м.; туалет 2 пл. 1,9 кв.м.; коридор 3 пл. 1,8 кв.м ; кабінет 5 пл. 4,8 кв.м.; коридор 6 пл. 8,8 кв.м.; коридор 7 пл.1,3 кв.м.; туалет 8 пл. 3,5 кв.м.; приміщення 9 пл 8,5 кв.м.; приміщення 10 пл. 10,6 кв.м.; коридор 11 пл. 26,3 кв.м., приміщення 12 пл. 14, 2 кв.м.; кладова 13 пл. 1,5 кв.м.; приміщення 14 пл 6,5 кв. м.; вентиляційна шахта 14а пл. 1,2 кв.м.; торгівельний зал пл.. 621, 3 кв.м.; сходинкова клітка 17 пл. 28,9 кв.м.; коридор 18 пл. 39,9 кв.м.

26.11.2008 між Олевською районною спілкою споживчих товариств та приватним підприємцем Шиш Мариною Анатоліївною був укладений договір купівлі-продажу 11/100 частин нежитлової будівлі загальною площею 389,3 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Олевськ, Олевського району, Житомирської області, вул. Б.Хмельницького, 1, а саме, приміщення 1-1 пл. 37,8 кв.м.; приміщення 1-2 пл. 3,5 кв.м,; приміщення 1-3 пл. 7,6 кв.м.; приміщення 1-4 пл. 2,9 кв.м.; приміщення 1-5 пл. 4,2 кв. м.; приміщення 1-6 пл 17,0 кв.м.; приміщення 1-6а пл. 3,3 кв.м ; приміщення 1-7 пл. 40,0 кв.м.; приміщеня 1-8 пл. 62, 8 кв.м., приміщення 1-9 пл. 8.1 кв.м., приміщення 1-21 пл. 202,1 кв.м.

06.05.2009 між Олевською районною спілкою споживчих товариств та приватним підприємцем Шиш Мариною Анатоліївною був укладений договір купівлі-продажу 11/100 частин нежитлової будівлі загальною площею 376,8 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Олевськ, Олевського району, Житомирської області, вул. Б.Хмельницького, 1, а саме, приміщення 1-10 пл. 18,9 кв.м.; приміщення 1-11 пл. 5,8 кв.м.; приміщення 1-12 пл. 9,5 кв.м.: приміщення 1-13 пл. 29,0 кв.м.; приміщення 1-14 пл. 17,3 кв. м.; приміщення 1-15 пл. 12,5 кв.м.; приміщення 1-16 пл. 6,0 кв.м.; приміщення^-17 пл. 49,7 кв.м.; приміщення 1-18 пл. 7.1кв.м., приміщення 1-19 пл. 5,6 кв.м.; приміщення 1-20 пл. 17,0 кв.м.; приміщення 1-22 пл. 33,5 кв.м.; приміщення 1-23 пл. 7.5 кв.м., приміщення 1-24 пл. 14,7 кв.м.; приміщення 1-25 пл. 10,6 кв.м.; приміщення 1-26 пл. 7,6 кв.м.; приміщення 1-27а пл. 10,3 кв.м., приміщення 1-28а пл. 3,3 кв.м.; приміщення 1-29а пл. 0,9 кв.м., всього загальною площею 266,8 кв.м; приміщення 1-го поверху, а саме - приміщення 1 пл. 15,4 кв.м.; приміщення 2 пл. 1,2 кв.м., приміщення 3 пл. 4,8 кв.м.; приміщення 4 пл. 9,8 кв.м.; приміщення 11 пл. 19,0 кв.м.; приміщення 16 пл. 17.2 кв.м., приміщення 44 пл. 4,3 кв.м.; приміщення 44а пл. 2.3кв.м;приміщення 45 пл. 7,1 кв.м.; приміщення 46 пл. 28,9 кв.м. загальною площею 110,0 кв.м.

Таким чином, відповідно до вказаних договорів купівлі-продажу, співвласниками торгівельного центру "Уборть" є Фізична особа-підприємець Шиш М.А. в розмірі 22/100 частин та Фізична особа-підприємець Шиш Т.О. в розмірі 23/100 частин і Олевська районна спілка споживчих товариств в розмірі 55/100 частин.

В послідуючому пунктами 1, 3 рішення № 302 від 28.04.2021 Олевської міської ради скасовано та визнано такими, що втратили чинність: - державний акт на право постійного користування землею, виданого Олевській районній спілці споживчих товариств, серія І-ЖТ №002059, виданий 22.10.1998, загальною площею 0,4990 га та - державний акт на право постійного користування землею, виданого Олевській районній спілці споживчих товариств, серія І-ЖТ №002035, виданий 12.02.1998, загальною площею 1,3473 га, у зв`язку з набуттям іншими особами права власності на будівлі або споруди, розташовані на земельних ділянках, зазначених в акті (а.с.28).

Позивач, вважаючи, що згадане вище рішення порушує його права, звернувся до суду з даним позовом.

Оцінивши в сукупності матеріали справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, врахувавши пояснення учасників процесу, господарський суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 116 Земельного кодексу України Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно положень ч. 1 ст. 92 Земельного кодексу України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Як зазначалося раніше, відповідачу надано право постійного користування на земельні ділянки згідно Державних актів серії 1-ЖТ № 002035 та серії 1-ЖТ № 002059.

В послідуючому, співвласниками торгівельного центру "Уборть" стали Фізична особа-підприємець Шиш М.А. в розмірі 22/100 частин, Фізична особа-підприємець Шиш Т.О. в розмірі 23/100 частин та Олевська районна спілка споживчих товариств в розмірі 55/100 частин.

Як зазначив відповідач, внаслідок переходу права власності на частину нерухомого майна до інших осіб, з метою дотримання положень п. "е" ч. 1 ст. 141 ЗК України прийнято оспорюване рішення та визнано такими, що втратили чинність Державні акти серії 1-ЖТ № 002035 та серії 1-ЖТ № 002059.

Предметом купівлі-продажу у цих договорах були саме нежитлові будівлі без вказівки на перехід права користування на земельні ділянки, на яких вони розташовані та без зазначення площі кадастрових номерів таких земельних ділянок.

Водночас підстави та порядок переходу права на земельну ділянку при переході права власності на розташовані на ній житловий будинок, будівлю або споруду визначаються статтею 377 ЦК України та статтею 120 ЗК України.

Разом з тим, суд зауважує, що згідно положень ст. 377 ЦК України (у редакції, чинній на час продажу нерухомого майна) До особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування (ч. 1). Якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

Правові норми, які визначали долю земельної ділянки, наданої у власність чи користування, в разі відчуження розташованих на ній будівель чи споруд неодноразово змінювалися. За приписами статті 120 ЗК України в редакції від 25.10.2001 (в період з 01.01.2002 до 20.06.2007) при відчуженні об`єкта нерухомого майна, розташованого на відповідній ділянці, до набувача могло переходити право на цю земельну ділянку. Водночас автоматичний перехід права на земельну ділянку при відчуженні будівлі чи споруди передбачала стаття 377 ЦК України. Стаття 120 ЗК України (в редакції Закону України № 997-V від 27.04.2007) знову закріпила автоматичний перехід права на земельну ділянку при відчуженні будівлі чи споруди.

Редакція статті 120 ЗК України (ч. 2) (на час прийняття оспорюваного рішення) передбачала, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Отже, законодавство, яке діяло станом на час прийняття рішення та укладення спірних договорів встановлювало правило, за яким перехід права на земельну ділянку до нових набувачів жилого будинку, будівлі або споруди відбувається в силу прямого припису закону.

Правовідносини, які виникли у зв`язку з укладенням договорів купівлі-продажу нерухомого майна не вимагали від Олевської міської ради вчинення дій щодо припинення права постійного користування шляхом скасування та визнання такими, що втратили чинність Державних актів серії 1-ЖТ № 002035 та серії 1-ЖТ № 002059, виданих Олевській районній спілці споживчих товариств.

Разом з тим, суд зауважує, що відповідно до приписів ст. 79-1 ЗК України (в редакції на час прийняття оспорюваних рішень) саме формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру (ч. 1). Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі (ч. 3). Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера (ч. 4). Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок (ч. 5). Формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї (ч. 9).

Так, Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 14.12.2018 у справі №910/18560/16 відзначено, що набуття юридичними особами приватного права чи фізичними особами у визначеному законодавством порядку права приватної власності на будівлі, які належали до військового майна, створює правові підстави для переходу права на земельну ділянку до власника об`єкта нерухомості, розташованого на ній, у розмірі відповідно до положень статті 120 ЗК України, статті 377 ЦК України саме в силу правочину з придбання військового майна та автоматичного переходу права користування земельною ділянкою відповідно до принципу єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди. Цим зумовлюється право власника такого об`єкта нерухомості вимагати оформлення у встановленому порядку свого права користування відповідною земельною ділянкою незалежно від отримання відмови уповноваженої особи від вказаних земель.

В силу наведених вище положень земельного законодавства та судової практики, саме приватним підприємцям Шиш Марині Анатоліївні та ОСОБА_1 належало вчинити необхідні дії щодо юридичного оформлення земельних правовідносин згідно із вимогами законодавства щодо наслідків переходу права власності на реалізовані частини будівлі та привести дані щодо земель у відповідність з вимогами чинного законодавства.

Однак таких дій жодна з сторін цивільно-правових угод (купівлі-продажу частини нежитлової будівлі - ТЦ "Уборть") не вчинила дій щодо формування земельних ділянок.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

За п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, зокрема, вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень (ч. 1 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").

Відповідно до ч. 10 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Згідно із ч. 1 ст. 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Як зазначалося раніше пунктами 1, 3 рішення № 302 від 28.04.2021 Олевської міської ради скасовано та визнано такими, що втратили чинність: - державний акт на право постійного користування землею, виданого Олевській районній спілці споживчих товариств, серія І-ЖТ №002059, виданий 22.10.1998, загальною площею 0,4990 га, у зв`язку з набуттям іншою особою права власності на будівлі або споруди, розташованих на земельних ділянках, зазначених в акті; - державний акт на право постійного користування землею, виданого Олевській районній спілці споживчих товариств, серія І-ЖТ №002035, виданий 12.02.1998, загальною площею 1,3473 га, у зв`язку з набуттям іншою особою права власності на будівлі або споруди, розташованих на земельних ділянках, зазначених в акті (а.с. 28).

Приватними підприємцями Шиш М.А. та ОСОБА_1 не реалізовано їх право на вчинення дій щодо формування ч а с т и н з е м е л ь н и х д і л я н о к, на яких розміщено придбане нерухоме майно (частини нежитлової будівлі ТЦ "Уборть"), як об`єктів цивільних прав.

Натомість Олевська міська рада за власною ініціативою прийняла рішення № 302 від 28.04.2021 Олевської міської рад, пунктами 1, 3 якого скасувала та визнала такими, що втратили чинність: - державний акт на право постійного користування землею, виданого Олевській районній спілці споживчих товариств, серія І-ЖТ №002059, виданий 22.10.1998 та - державний акт на право постійного користування землею, виданого Олевській районній спілці споживчих товариств, серія І-ЖТ №002035, виданий 12.02.1998, загальною площею 1,3473 га, у зв`язку з набуттям іншою особою права власності на будівлі або споруди, розташованих на земельних ділянках, зазначених в актах.

За результатом системного аналізу наведеного, суд дійшов висновку, що Олевською міською радою в порушення вимог вищевказаного земельного законодавства прийнято пункти 1, 3 рішення № 302 VII сесії VIII скликання від 28.04.2021 та припинено право постійного користування Олевської районної спілки споживчих товариств на всю площу земельних ділянок, хоча право користування такими земельними ділянками до нових співвласників перейшло лише в певній невстановленій на час розгляду справи частині.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідач не подав до суду жодного доказу на спростування позовних вимог.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, заявлені у відповідності до вимог чинного законодавства, підтверджуються належними доказами, які є в матеріалах справи, та підлягають задоволенню.

Судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати п. 3 рішення VII сесії VIII скликання Олевської міської ради від 28.04.2021 року щодо скасування та визнання таким, що втратив чинність Державного акту на право постійного користування землею загально площею 1.3473 га, виданого Олевській районній спілці споживчих товариств 12 лютого 1998 року, серія І-ЖТ №002035, у зв`язку з набуттям іншою особою права власності на будівлі або споруди, розташовані на земельних ділянках, зазначених в акті.

3. Визнати протиправним та скасувати п.1 рішення VII сесії VIII скликання Олевської міської ради від 28.04.2021 року щодо скасування та визнання таким що втратив чинність Державного акту на право постійного користування землею загальною площею 0,4990 га, виданого Олевській районній спілці споживчих товариств 22 жовтня 1998 року, серія І-ЖТ №002059, у зв`язку з набуттям іншою особою права власності на будівлі або споруди, розташованих на земельних ділянках, зазначених в акті.

4. Стягнути з Олевської міської ради Житомирської області (11001, Житомирська область, смт. Олевськ, вул. Володимирська, 2, )

- на користь Олевської районної спілки споживчих товариств (11001, Житомирська область, смт. Олевськ, вул. Володимирська, 3, код ЄДРПОУ 1750306) 4962,00 грн. сплаченого судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 05.12.22

Суддя Кудряшова Ю.В.

Віддрукувати:

1 - в справу

2 - позивачу (рек. з повід.)

на ел. пошту:

3 - відповідачу (рек. з повід.)

на ел. пошту: