ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2022 року

м. Київ

cправа № 910/6210/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Огородніка К.М.- головуючого, Жукова С.В., Ткаченко Н.Г.,

за участю секретаря судового засідання - Ксензової Г.Є.,

за участю представників:

ПрАТ "Кріпта" - адвоката Арчакова Д.В. ,

ОСОБА_1. - адвоката Єніча В.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Кріпта"

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.06.2022

у справі №910/6210/20

за заявою Приватного акціонерного товариства "Кріпта"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Піллар"

про визнання банкрутом.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Кріпта" (далі - ПрАТ "Кріпта", ініціюючий кредитор) звернулося до Господарського суду міста Києва із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Піллар" (далі - ТОВ "Піллар", боржник).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.11.2020 відкрито провадження у справі про банкрутство ТОВ "Піллар"; визнано грошові вимоги ПрАТ "Кріпта" до ТОВ "Піллар" у розмірі 14 749 035,70 грн; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном ТОВ "Піллар"; призначено розпорядником майна ТОВ "Піллар" арбітражного керуючого Гусара Івана Олексійовича.

21.12.2020 на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України оприлюднене повідомлення про порушення провадження у справі про банкрутство ТОВ "Піллар".

Після публікації вказаного оголошення до суду надійшли заяви кредиторів з грошовими вимогами до боржника.

Розпорядником майна ТОВ "Піллар" арбітражним керуючим Гусаром І.О. подано клопотанням від 05.04.2021 № 02-01/31-37 про припинення повноважень керівника ТОВ "Піллар" ОСОБА_1 та покладення виконання обов`язків керівника боржника на розпорядника майна боржника.

Клопотання мотивоване невиконанням керівником боржника обов`язків, покладених на нього Кодексом України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ), зокрема, вчинення дій, направлених на ускладнення процедури розпорядження майном у справі №910/6210/20, а саме: не виконання законних вимог розпорядника майна, не надання запитуваних документи, повідомлення неправдивої інформації та створення перешкод для проведення інвентаризації майна та аналізу фінансово-господарської діяльності ТОВ "Піллар".

ТОВ "Піллар" подало заперечення на клопотання розпорядника майна ТОВ "Піллар" арбітражного керуючого Гусара І.О., в якому, серед іншого, заявлено клопотання про відсторонення арбітражного керуючого Гусара І.О. від виконання повноважень розпорядника майна боржника, мотивоване неналежними виконанням арбітражним керуючим своїх обов`язків як розпорядника майна, у тому числі, допущеними порушеннями при складанні Актів за результатом проведеної інвентаризації активів ТОВ "Піллар" (далі - Акт) та Звіту за результатами проведення аналізу фінансово-господарської діяльності боржника (далі - Звіт).

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою попереднього засідання Господарського суду міста Києва від 18.08.2021 у справі № 910/6210/20, серед іншого, визнано кредиторами боржника:

- ПрАТ "Кріпта" з грошовими вимогами на суму 14 784 224,70 грн, з яких: 35189,00 грн - вимоги першої черги, 14 749 035,70 грн - вимоги четвертої черги;

- приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Вараву Р.С. з грошовими вимогами на суму 2 255 763,95 грн, з яких: 4 540,00 грн - вимоги першої черги, 2251223,95 грн - вимоги четвертої черги;

- ПрАТ "Квазар" з грошовими вимогами на суму 4 223 842,25 грн, з яких 4 204,00 грн - вимоги першої черги, 4 219 638,15 грн - вимоги четвертої черги;

- ПрАТ "ДТЕК Київські електромережі" з грошовими вимогами на суму 832 613,62 грн, з яких: 4 540,00 грн - вимоги першої черги, 704 453,86 грн - вимоги четвертої черги, 123 619,76 грн - вимоги шостої черги;

- ОСОБА_2. з грошовими вимогами на суму 423 380,96 грн - вимоги першої черги.

Крім того, вказаною ухвалою суду:

- відмовлено ТОВ "Піллар" у відстороненні арбітражного керуючого Гусара І.О. від виконання повноважень розпорядника майна;

- задоволено клопотання розпорядника майна ТОВ "Піллар" арбітражного керуючого Гусара І.О. від 05.04.2021 №02-01/31-37;

- припинено повноваження керівника ТОВ "Піллар" ОСОБА_1;

- покладено виконання обов`язків керівника ТОВ "Піллар" на розпорядника майна арбітражного керуючого Гусара І.О.

Ухвала суду першої інстанції в частині кредиторських вимог мотивована обґрунтованістю та доведеністю грошових вимог визнаних кредиторів до боржника.

Ухвала в частині клопотання про припинення повноважень керівника ТОВ "Піллар" ОСОБА_1. та покладення виконання обов`язків керівника боржника на розпорядника майна обґрунтована доведеністю невиконання керівником боржника передбачених КУзПБ обов`язків.

Місцевий господарський суд виходив з встановлених у справі обставин:

- з метою виконання покладених на розпорядника майна боржника обов`язків відповідно до положень КУзПБ та вимог ухвали про відкриття провадження у справі арбітражний керуючий листом від 16.12.2020 № 02-01/31-2 звернувся до керівника боржника ОСОБА_1. із запитом щодо надання копій документів, необхідних для проведення аналізу фінансово-господарської діяльності боржника та інвентаризації його активів.

У відповідь на зазначений запит, керівник боржника листом від 04.01.2021 №040121/1 повідомив розпорядника майна ТОВ "Піллар" про відсутність будь-яких первинних документів підприємства та іншої бухгалтерської документації.

Розпорядник майна листом № 02-01/31-29 від 19.01.2021 повторно звернувся до керівника боржника із запитом щодо надання документів, інформації та необхідності проведення інвентаризації, а також повідомив останнього про те, що керівник підприємства, господарська діяльність якого не припинена, не позбавлений права замовити та отримати дублікат печатки підприємства, а також копії документів, статуту, фінансової та іншої звітності, які подавались підприємством до контролюючих органів за минулі періоди.

У відповідь на повторний запит керівником боржника листом від 02.02.2021 за №020221/1 надав запитувані документи для проведення аналізу фінансово-господарської діяльності ТОВ "Піллар";

- керівником боржника вчасно не винесено розпорядчого документу (наказу) про проведення інвентаризації із включенням до складу інвентаризаційної комісії розпорядника майна та не надано відповідних документів та інформації для її проведення. Керівником не виконувались законні вимоги розпорядника майна.

За таких обставин, розпорядником майна у відповідності до частини 3 статті 44 КУзПБ з власної ініціативи проведено інвентаризацію активів, які були виявлені, а саме: активів, які перебувають на відповідальному зберіганні у ПАТ "КВАЗАР" (04136, м. Київ, вул.Північно-Сирецька, б. 3, ) відповідно до постанов приватного виконавця Варнави Р.С. у ВП № 57438374 від 19.10.2018.

Зазначені обставини, за висновком суду першої інстанції, свідчать про те, що керівником ТОВ "Піллар" вчиняються дії, направленні на ускладнення процедури розпорядження майном у справі № 910/6210/20, а саме, не виконуються законні вимоги розпорядника майна, не надаються запитуванні документи, повідомляється неправдива інформація та створюються перешкоди для проведення інвентаризації майна ТОВ "Піллар" та аналізу фінансово-господарської діяльності ТОВ "Піллар".

Ухвала суду в частині відмови у відстороненні арбітражного керуючого Гусара І.О. від виконання повноважень розпорядника майна боржника обґрунтована відсутністю обставин, які у розумінні частини 4 статті 28 КУзПБ можуть бути підставою для відсторонення арбітражного керуючого від виконання повноважень розпорядника майна.

При цьому місцевий господарський суд виходив з таких обставин:

- розпорядником майна у відповідності до частини 3 статті 44 КУзПБ з власної ініціативи проведено інвентаризацію активів, які були виявлені, зважаючи на те, керівником боржника вчасно не винесено розпорядчого документу (наказу) про проведення інвентаризації із включенням до складу інвентаризаційної комісії розпорядника майна та не надано відповідних документів та інформації для її проведення.;

- відсутність можливості здійснити ґрунтовний аналіз інвестиційної діяльності боржника, оскільки відповідно до даних, що містяться у звітах про рух грошових коштів (форма № 3) за період 2017 - 2019 років, інвестиційна діяльність Підприємством не провадилась. Інших документів стосовно інвестиційної діяльності органами статистики на запит арбітражного керуючого не надано;

- аналіз оборотних активів, викладений у п.2.2.2 Звіту, показав, що найбільш вагомою статтею оборотних активів підприємства протягом періоду 31.12.2017-31.12.2019 є "Запаси". Станом на 31.12.2019 її сума становить 47 527 тис.грн (62,21% від вартості усіх оборотних активів). В свою чергу, найбільшою складовою запасів є стаття "Виробничі запаси", її частка в основних засобах протягом аналізованого періоду становить 49,81% та 49,77% відповідно. Загальна вартість дебіторської заборгованості скоротилась у порівнянні з початком аналізованого періоду. Згідно даних з Приміток до річної фінансової звітності за 2017, 2018, 2019 роки списання безнадійної дебіторської заборгованості не відбувалось. Відтак, аналіз дебіторської заборгованості не впливає на кінцевий висновок розпорядника майна;

- на підставі проведеного аналізу розпорядником майна було встановлено, що протягом аналізованого періоду підприємство взагалі не забезпечене власними коштами. Фінансовим результатом діяльності боржника станом на 31.12.2019 був прибуток у сумі 40 713 тис.грн, при тому що коефіцієнт покриття значно нижчий за нормативне значення 1. Протягом аналізованого періоду коефіцієнт покриття має значення значно нижче нормативного. Таким чином, у ТОВ "Піллар" у період 2017-2018 рр. наявні ознаки критичної неплатоспроможності.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою місцевого господарського суду, ОСОБА_1 звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.08.2021 в частині задоволення клопотання розпорядника майна ТОВ "Піллар" арбітражного керуючого Гусара І.О., припинення повноваження керівника ТОВ "Піллар" ОСОБА_1. та покладення виконання обов`язків керівника боржника на розпорядника майна арбітражного керуючого Гусара І.О. та прийняти в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні заявленого клопотання.

Також в апеляційній скарзі скаржник просив суд скасувати ухвалу суду першої інстанції в частині відмови ТОВ "Піллар" у відстороненні арбітражного керуючого Гусара І.О. від виконання повноважень розпорядника майна та прийняти в даній частині нове рішення про задоволення цього клопотання.

Окрім наведеного, в апеляційній скарзі містилося прохання скасувати ухвалу суду першої інстанції в частині визнання вимог приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Варави Р.С., ОСОБА_2. і ПрАТ "Квазар" до боржника та прийняти в цій частині нове рішення про відмову у визнанні вказаних вимог.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги зазначав, що кредиторські вимоги приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Варави Р.С., ОСОБА_2. і ПрАТ "Квазар" до боржника є необґрунтованими, що є підставою для їх відхилення; висновки суду в частині припинення повноважень керівника ТОВ "Піллар" ОСОБА_1. не відповідають обставинам справи з огляду на недоведеність арбітражним керуючим своїх вимог належними та допустимими доказами.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 23.06.2022:

- ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.08.2021 в частині задоволення клопотання розпорядника майна ТОВ "Піллар" арбітражного керуючого Гусара І.О. від 05.04.2021 № 02-01/31-37, припинення повноважень керівника ТОВ "Піллар" ОСОБА_1. та покладення виконання обов`язків керівника боржника на розпорядника майна арбітражного керуючого Гусара І.О. скасовано; прийнято в цій частині нове рішення, яким у задоволенні клопотання розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Гусара І.О. відмовлено;

- ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.08.2021 в частині відмови ТОВ "Піллар" у відстороненні арбітражного керуючого Гусара І.О. від виконання повноважень розпорядника майна боржника залишено без змін з підстав, викладених у постанові;

- ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.08.2021 в частині визнання грошових вимог приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Варави Р.С. на суму 2 255 763,95 грн змінено, визнано приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Вараву Р.С. кредитором ТОВ "Піллар" на суму 2255 763,95 грн, з яких: 4 540,00 грн - вимоги першої черги, 2 251 223,95 грн - вимоги четвертої черги без права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів;

- ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.08.2021 в частині визнання грошових вимог ПрАТ "Квазар" на суму 4 223 842,25 грн змінено, визнано ПрАТ "Квазар" кредитором ТОВ "Піллар" на суму 4 226 485,15 грн, з яких: 4 204,00 грн - вимоги першої черги, 4 222 281,25 грн - вимоги четвертої черги;

- ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.08.2021 в частині визнання грошових вимог ОСОБА_2 на суму 423 380,96 грн змінено, визнано ОСОБА_2 кредитором ТОВ "Піллар" на суму 385 105,75 грн - вимоги першої черги.

Суд апеляційної інстанції визнав помилковими та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи висновки суду першої інстанції в частині припинення повноважень керівника боржника з посиланням на аналіз обставин справи та доказів, наданих на їх підтвердження:

- матеріалами справи підтверджується факт того, що працівники та представники боржника втратили доступ до приміщень, де розміщено основну частину документації, зокрема первинної, а також виробниче обладнання та інше майно боржника, як наслідок керівник боржника був позбавлений можливості надати розпоряднику майна відповідні документи;

- у відповідь на запит розпорядника майна керівник боржника (лист вих. №040121/1 від 04.01.2021) повідомив розпорядника майна ТОВ "Піллар" про те, що ПрАТ "Квазар", використовуючи статус зберігача майна, заблокував доступ всім працівникам ТОВ "Піллар" до своїх робочих місць та про те, що внаслідок цих дій ТОВ "Піллар" повністю втратило контроль над своїм майном, документацією, інформаційними системами. При цьому у листі зазначено, що ТОВ "Піллар" звернулось до правоохоронних органів з метою захисту своїх інтересів і майна;

- наявні у справі витяги з Єдиного реєстру досудових розслідувань свідчать про обставини наявного кримінального провадження;

- лист керівника боржника (№ 040121/1 від 04.01.2021) не містить відмови надати на вимогу розпорядника майна запитувані документи чи виконати інші вимоги розпорядника майна; не вказується, що відповідні документи боржника відсутні у його керівника, а лише зазначено про неможливість повноцінного доступу до майна, документів та інформаційних систем ТОВ "Піллар" через дії ПрАТ "Квазар", що унеможливлює належне проведення інвентаризації активів та зобов`язань ТОВ "Піллар", а також про дії, які були вжиті керівником ТОВ "Піллар" у зв`язку з цим, зокрема, подання заяв до правоохоронних органів;

- у листі вих. №040121/1 від 04.01.2021 керівник ТОВ "Піллар" просив арбітражного керуючого Гусара І.О. сприяти в отриманні доступу до орендованих у ПрАТ "Кріпта" та ПрАТ "Квазар" приміщень з метою підготовки до інвентаризації активів ТОВ "Піллар";

- розпорядником майна боржника жодним чином не спростовано інформацію, що викладена у листі керівника ТОВ "Піллар" вих. №040121/1 від 04.01.2021;

- на повторний запит розпорядника майна ТОВ "Піллар" (лист від 02.02.2021 за №020221/1), керівником боржника надано частину запитуваних документів для проведення аналізу фінансово-господарської діяльності ТОВ "Піллар" (яку можливо було поновити);

- на виконання вимог розпорядника майна боржника керівником боржника було видано Наказ "Про проведення інвентаризації" № 001 від 09.02.2021 та створення інвентаризаційної комісії. Вказану інвентаризацію наказано провести з 16.02.2021 по 28.02.2021 в приміщенні ТОВ "Піллар";

- наказом № 002 від 15.02.2021 року "Про внесення змін до наказу про проведення інвентаризації" керівником боржника внесено зміни до складу інвентаризаційної комісії шляхом включення до неї розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Гусара І.О.;

- керівником ТОВ "Піллар" було видано наказ від 19.02.2021 № 003 "Про проведення інвентаризації", яку наказано провести з 26.02.2021 по 05.03.2021 в приміщенні ТОВ "Піллар".

За висновком апеляційного суду, враховуючи відсутність повноцінного доступу до майна та документації ТОВ "Піллар", надання керівником боржника на запит розпорядника майна фінансову та статистичну звітність підприємства, яку можливо було поновити, та на підставі якої арбітражним керуючим було підготовлено та подано до суду Звіт розпорядника майна Гусара І.О. за результатами аналізу фінансово-господарської діяльності ТОВ "Піллар", що підтверджується матеріалами справи; а також відповідні розпорядчі документи про створення інвентаризаційної комісії та про проведення інвентаризації з доказами, які підтверджують їх надсилання розпоряднику майна ТОВ "Піллар" арбітражному керуючому Гусару І.О., свідчать про добросовісність дій ОСОБА_1 як керівника ТОВ "Піллар" та виконання ним вимог арбітражного керуючого, а також про вчинення всіх можливих дій, спрямованих на здійснення інвентаризації активів боржника та на збереження майна боржника.

Вказане слугувало підставою для скасування ухвали суду першої інстанції з прийняттям нового рішення в цій частині.

При цьому апеляційний суд визнав, що прийняття нового рішення про відмову у задоволенні клопотання розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Гусара І.О., припинення повноважень керівника ТОВ "Піллар" ОСОБА_1. та покладення виконання обов`язків керівника боржника на розпорядника майна арбітражного керуючого Гусара І.О., ОСОБА_1 , як керівник ТОВ "Піллар" (боржника у даній справі про банкрутство) станом на дату подання апеляційної скарги має право на апеляційне оскарження ухвали господарського суду міста Києва від 18.08.2021 також в інших частинах.

Апеляційний суд визнав, що ухвала Господарського суду м. Києва від 18.08.2021 у справі № 910/6210/20 безпосередньо стосується прав, інтересів та обов`язків ОСОБА_1 як керівника боржника, повноваження якого припинено оскаржуваною ним ухвалою, отже останній має право на оскарження зазначеної вище ухвали в цій частині.

Висновки апеляційного суду щодо наявності підстав для відсторонення арбітражного керуючого ґрунтуються на встановлених апеляційним судом порушеннях арбітражним керуючим Гусаром І.О. вимог п. 1 Порядку проведення аналізу фінансово-господарського стану суб`єктів господарювання щодо наявності ознак фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій у разі банкрутства, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №3105/5 від 10.09.2020.

Апеляційний суд додатково зазначив, що відповідні порушення також були встановлені комісією Міністерства юстиції України в ході позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого Гусара І.О. , що підтверджується Довідкою Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) №1 про результати позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого Гусара І.О. від 08.02.2022 та Актом Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) №1 позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого Гусара І.О. від 17.02.2022, за наслідками чого 21.02.2022 за № 1 арбітражному керуючого Гусару І.О. було винесено припис про недопущення повторних порушень.

Переглянувши в апеляційному порядку ухвалу в частині кредиторських вимог Приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Варави Р.С., ПрАТ "Квазар", ОСОБА_2 апеляційний господарський суд на підставі наявних доказів застосувавши до спірних вимог положення КУзПБ (статті 1, 45, 47, 64), Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", Закону України "Про виконавче провадження", статей 75, 275, 277 ГПК України дійшов висновку про зміну ухвали в частині визнаних грошових вимог відповідних кредиторів зі визначенням відповідних сум та черговості задоволення вимог кредиторів.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнення доводів скаржника

ПрАТ "Кріпта" подало до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.06.2022, залишити в силі ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.08.2021 в частині: визнання кредиторами по відношенню до боржника Приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Варави Р.С., ПрАТ "Квазар", ОСОБА_2 з вимогами у відповідних розмірах; відмови ТОВ "Піллар" у відстороненні арбітражного керуючого Гусара І.О. від виконання повноважень розпорядника майна; задоволення клопотання арбітражного керуючого Гусара І.О. від 05.04.2021 №02-01/31-37 в частині припинення повноваження керівника ТОВ "Піллар" ОСОБА_1 .

Підставою для звернення до Верховного Суду зазначено неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом апеляційної інстанції, оскільки в постанові суд апеляційної інстанції застосував норми права без урахування висновків щодо їх застосування у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду (пункт 1 частини 2 статті 287 ГПК України), а також, якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу (пункт 4 частини 2 статті 287 ГПК України), в тому числі, якщо рішення прийнято на підставі недопустимих доказів.

Обґрунтування касаційної скарги щодо припинення повноважень керівника боржника ОСОБА_1 ґрунтується на доводах невиконання ОСОБА_1 свого обов`язку, визначеного КУзПБ, а саме, у ненадані необхідних документів розпоряднику майна для виконання останнім своїх обов`язків, що перешкоджало діяльності розпорядника майна та порушило права та інтереси ініціюючого кредитора; та відсутності доказів того, що ОСОБА_1 вчинив усі можливі дії для виконання свого обов`язку надати документи для інвентаризації.

Скаржник вважаємо, що суд апеляційної інстанції зробив висновок про скасування ухвали суду першої інстанції в частині припинення повноважень керівника боржника ОСОБА_1 та прийняття нового рішення про відмову у задоволенні відповідного клопотання розпорядника майна боржника, ґрунтуючись на недопустимих доказах - копіях витягів з ЄРДР № 0004960, №0000874, Довідки № 1 про результати позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого Гусара І.О. від 08.02.2022, які були надані лише на стадії апеляційного оскарження з порушенням порядку надання, передбачених статтею 269 ГПК України, за відсутності обґрунтування неможливості їх подання в суді першої інстанції.

В обґрунтування касаційної скарги щодо відсторонення розпорядника майна боржника скаржник зазначає, що мотивувальна частина постанови суду апеляційної інстанції не містить підстав відсторонення арбітражного керуючого, передбачених частиною 4 статті 28 КУзПБ, що, на його думку, є самостійним порушенням вимог ГПК і статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки не відповідає критеріям справедливого розгляду справи.

Обґрунтовуючи вимоги касаційної скарги щодо кредиторських вимог зазначає, що ОСОБА_1 , як фізична особа, не має статусу учасника справи про банкрутство, не довів, що є особою, за відсутності якої суд прийняв рішення про її права і обов`язки, а відтак не мав на оскарження ухвали суду першої інстанції в цій частині.

Скаржник вважає, що суд апеляційної інстанції, відновлюючи ОСОБА_1 статус керівника боржника, фактично надав йому процесуальний статус учасника справи, але як керівнику боржника, таким чином, легітимізуючи його право на апеляційне оскарження від власного імені, а не від імені боржника. В підтвердження посилається на висновки щодо застосування норм права, що викладені у постановах Верховного Суду від 29.04.2021 у справі №904/5874/19 та від 29.07.2021 у справі №911/698/21.

Узагальнений виклад позиції інших учасників справи

ОСОБА_1 подав відзив на касаційну скаргу ПрАТ «Кріпта», в якому просить у задоволенні касаційної скарги в частині визнання кредиторських вимог ПрАТ «Квазар», приватного виконавця Варави Р.С. та ОСОБА_2 відмовити з підстав, визначених в касаційній скарзі; касаційне провадження за касаційною скаргою ПрАТ «Кріпта» на постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.06.2022 у справі № 910/6210/20 в іншій частині - закрити.

ОСОБА_1 вважає, що касаційному оскарженню підлягає постанова Північного апеляційного господарського суду від 23.06.2022 саме в частині визнання кредиторських вимог, водночас в інших частинах (вирішення питання про відсторонення розпорядника майна боржника та припинення повноважень керівника боржника) постанова за приписами статті 9 КУзПБ касаційному оскарженню окремо не підлягає, оскільки ці частини постанови не пов`язані між собою сутнісно, не поєднані підставами і доводами, а також стосуються прав і охоронюваних законом інтересів різних осіб.

Позиція Верховного Суду

Щодо розгляду клопотання

До Верховного Суду ОСОБА_1 подано клопотання про закриття касаційного провадження за касаційною скаргою ПрАТ «Кріпта» на постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.06.2022 у справі № 910/6210/20 в частині розгляду питань про припинення повноважень керівника боржника та про відсторонення арбітражного керуючого.

В обґрунтування посилається на те, що включення до касаційної скарги вимог на постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.06.2022 в частині, що підлягає касаційному оскарженню окремо (щодо розгляду кредиторських вимог) та в частині, що не підлягає касаційному оскарженню окремо (щодо розгляду клопотань про припинення повноважень керівника ТОВ «Піллар» та відсторонення арбітражного керуючого Гусара І.О.) без обґрунтування підстав для включення скарги на оскаржувану постанову в частині, яка не підлягає касаційному оскарженню окремо, до касаційної скарги на ту частину, яка підлягає касаційному оскарженню, не відповідає вимогам абзацу 2 частини 3 статті 9 КУзПБ.

Оцінивши доводи клопотання, колегія суддів Верховного Суду зазначає про таке.

В цьому аспекті важливим є встановлення можливості оскарження в порядку частини третьої статті 9 КУзПБ постанови від 23.06.2022, прийняту за результатами перегляду ухвали суду першої інстанції за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , спільно в частинах, що підлягає касаційному оскарженню окремо (щодо кредиторських вимог) та що не підлягає касаційному оскарженню окремо (щодо припинення повноважень керівника ТОВ «Піллар» ОСОБА_1 та відсторонення арбітражного керуючого Гусара І.О.).

При вирішення цього питання колегія суддів бере до уваги висновки судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду, викладені у постанові Верховного Суду від 20.05.2021 у справі № 922/3369/19.

Згідно з висновком судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду, зробленим у постанові від 20.05.2021 у справі №922/3369/19, наведений в частині 3 статті 9 КУзПБ перелік судових рішень, що підлягають касаційному оскарженню окремо, є вичерпним, і тому подання касаційних скарг на інші судові рішення (тобто відсутні у вказаному переліку) виключає можливість здійснення окремого касаційного провадження за такими скаргами.

Водночас, абзацом 2 частини 3 статті 9 КУзПБ передбачено, що скарги на постанови апеляційних господарських судів, прийняті за результатами оскарження ухвал господарського суду у справах про банкрутство, які не підлягають оскарженню окремо, можуть включатися до касаційної скарги на ухвали, постанови у справах про банкрутство, що підлягають оскарженню.

При вирішенні питання наявності підстав для відкриття касаційного провадження за касаційними скаргами на судові рішення, визначені абзацом 1 частини 3 статті 9 КУзПБ, до яких включені/приєднані скарги на постанови апеляційного суду, прийняті за результатами перегляду судових рішень, які не підлягають оскарженню у касаційному порядку окремо, слід враховувати і таке.

По-перше, як скарга на судові рішення, які за приписами статті 9 КУзПБ підлягають оскарженню, так і включена/приєднана до неї скарга на судові рішення, які за приписами статті 9 КУзПБ не підлягають оскарженню окремо, мають відповідати вимогам процесуального Закону щодо прийнятності, зокрема статтям 289, 290, 291 ГПК України.

По-друге, скарга на судові рішення, які не підлягають оскарженню в касаційному порядку, може бути включена/приєднана, в порядку абзацу 2 частини 3 статті 9 КУзПБ до основної скарги на судові рішення, найбільш наближені за датою прийняття (за можливістю). Касаційна скарга на судові рішення, які не підлягають оскарженню в касаційному порядку окремо, у разі пропуску строку на касаційне оскарження, визначеного приписами статті 288 ГПК України, має містити клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження з вмотивованим обґрунтуванням такого пропуску та підстав включення скарги на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню, до основної скарги. Ця умова справедлива і для касаційної скарги на постанову апеляційного господарського суду, що може бути оскаржена окремо.

По-третє, судові рішення за скаргою на судові рішення, які за приписами статті 9 КУзПБ підлягають оскарженню, так і включеної/приєднаної до неї скарга на судові рішення, які за приписами статті 9 КУзПБ не підлягають оскарженню окремо, повинні бути (як правило) сутнісно (змістовно, логічно) поєднані підставами і доводами, стосуватися прав і охоронюваних законом інтересів особи щодо якої прийняте судове рішення, яке не підлягає касаційному оскарженню окремо.

У справі, що розглядається, ініціюючий кредитор звернувся з касаційною скаргою на постанову апеляційної інстанції, ухвалену за наслідками розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу суду першої інстанції в частині визнання вимог приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Варави Р.С., ПрАТ "Квазар" і ОСОБА_4 до боржника, відмови ТОВ "Піллар" у відстороненні арбітражного керуючого Гусара І.О. від виконання повноважень розпорядника майна, а також задоволення клопотання розпорядника майна боржника, припинення повноважень керівника ТОВ "Піллар" ОСОБА_1. та покладення виконання обов`язків керівника боржника на розпорядника майна арбітражного керуючого Гусара І.О.

З матеріалів справи вбачається, що апеляційним судом спочатку було розглянуто апеляційну скаргу ОСОБА_1 в частині припинення його повноважень як керівника боржника ТОВ "Піллар" та покладення виконання обов`язків керівника боржника на розпорядника майна арбітражного керуючого Гусара І.О., за результатом розгляду якої ухвалу суду першої інстанції в цій частині скасовано, прийнято нове рішення про відмову у задоволенні клопотання розпорядника майна боржника про припинення повноважень керівника ТОВ "Піллар" ОСОБА_1. та покладення виконання обов`язків керівника боржника на розпорядника майна арбітражного керуючого Гусара І.О.

Після прийняття нового рішення в цій частині суд апеляційної інстанції визнав, що ОСОБА_1 , як керівник ТОВ "Піллар" (боржник у даній справі про банкрутство) станом на дату подання апеляційної скарги має право на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 18.08.2021 також в інших частинах.

Апеляційний суд виходив з того, за наявності відповідних розпорядчих документів про створення інвентаризаційної комісії та про проведення інвентаризації з доказами, які підтверджують їх надсилання розпоряднику майна ТОВ "Піллар" арбітражному керуючому Гусару І.О. (накази № 001 від 09.02.2021, № 002 від 15.02.2021, № 003 від 19.02.2021), неповна інвентаризація майна боржника, проведена самостійно розпорядником майна, може призвести в подальшому до неправильної грошової оцінки майнових активів боржника, а також бути підставою для покладення на керівника боржника солідарної відповідальності, зважаючи на відповідне звернення розпорядника майна Гусара І.О. до суду першої інстанції.

При цьому встановив, що в матеріалах справи № 910/6210/20 наявний звіт за результатами аналізу фінансово-господарської діяльності ТОВ «Піллар», що поданий розпорядником майна Гусаром І.О. , в якому робиться висновок, що банкрутство боржника виникло саме з вини керівництва ТОВ «Піллар», зокрема з вини керівника боржника ОСОБА_1 .

Тобто, висновки апеляційного суду про скасування ухвали суду першої інстанції про припинення повноважень керівника ТОВ "Піллар" ОСОБА_1. та подальше у зв`язку з цим визнання у ОСОБА_1 права як керівника боржника на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 18.08.2021 в інших частинах (щодо кредиторських вимог), є взаємопов`язаними між собою. При цьому викладені в одному процесуальному документі - постанові Північного апеляційного господарського суду від 23.06.2022.

Таким чином, спільне оскарження в касаційному порядку постанови Північного апеляційного господарського суду від 23.06.2022 в частині, що підлягає касаційному оскарженню окремо (щодо розгляду кредиторських вимог) та в частині, що не підлягає касаційному оскарженню окремо (щодо розгляду питання про припинення повноважень керівника ТОВ «Піллар» та відсторонення арбітражного керуючого Гусара І.О. від виконання обов`язків розпорядника майна боржника) не суперечить положенням частини 3 статті 9 КУзПБ.

Зважаючи на вказане, колегія суддів дійшла висновку, що у задоволенні клопотання про закриття касаційного провадження на постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.06.2022 у справі №910/6210/20 слід відмовити.

Позиція Верховного Суду та висновки щодо застосування норм права

Відповідно до статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

Суд касаційної інстанції саме в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права.

Предметом касаційного оскарження у цій справі є постанова суду апеляційної інстанції, ухвалена за результатом перегляду ухвали суду першої інстанції від 18.08.2021 в частині задоволення клопотання розпорядника майна боржника, припинення повноважень керівника ТОВ "Піллар" ОСОБА_1. та покладення виконання обов`язків керівника боржника на розпорядника майна арбітражного керуючого Гусара І.О., відмови ТОВ "Піллар" у відстороненні арбітражного керуючого Гусара І.О. від виконання повноважень розпорядника майна, а також визнання вимог приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Варави Р.С., ПрАТ "Квазар" і ОСОБА_2 до боржника. В іншій частині ухвала суду першої інстанції відповідно до частини 1 статті 269 ГПК України в апеляційному порядку не переглядалося.

Щодо припинення повноважень керівника боржника та покладення виконання обов`язків керівника боржника на розпорядника майна

Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 12 КУзПБ арбітражний керуючий користується усіма правами розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією, ліквідатора відповідно до законодавства, у тому числі має право запитувати та отримувати документи або їх копії від юридичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування та від фізичних осіб за їхньою згодою.

Відповідно до частини 1 статті 44 КУзПБ під розпорядженням майном розуміється система заходів щодо нагляду та контролю за управлінням і розпорядженням майном боржника з метою забезпечення збереження, ефективного використання майнових активів боржника, проведення аналізу його фінансового становища, а також визначення наступної процедури (санації, чи ліквідації).

У процедурі розпорядження майном за клопотанням розпорядника майна, сторін або інших учасників справи про банкрутство, що містить підтверджені відомості про перешкоджання керівником або органом управління боржника виконанню повноважень розпорядника майна, невжиття заходів щодо забезпечення збереження майна боржника, а також про вчинення ними дій, що порушують права та законні інтереси боржника або кредиторів, господарський суд має право припинити повноваження керівника або органу управління боржника та покласти виконання його обов`язків на розпорядника майна. Про припинення повноважень керівника або органу управління боржника та покладання його обов`язків на розпорядника майна господарський суд виносить ухвалу (частина 2 статті 40 КУзПБ).

В силу положень частини 3 статті 44 КУзПБ розпорядник майна зобов`язаний, в тому числі, проводити аналіз фінансово-господарського стану, інвестиційної та іншої діяльності боржника та становища на ринках боржника.

Відповідно до частин 10, 11 вказаної статті розпорядник майна не має права втручатися в оперативно-господарську діяльність боржника, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Призначення розпорядника майна не є підставою для припинення повноважень керівника чи органу управління боржника.

Згідно з положеннями частини 12 статті 44 КУзПБ, повноваження керівника боржника та виконавчих органів його управління, покладені на них відповідно до законодавства чи установчих документів, можуть бути припинені в разі, якщо ними не вживаються заходи щодо забезпечення збереження майна боржника, створюються перешкоди діям розпорядника майна чи допускаються інші порушення законодавства. У разі виявлення обставин, передбачених абзацом першим цієї частини, за клопотанням кредиторів або інших учасників справи ухвалою господарського суду повноваження керівника та виконавчих органів управління боржника припиняються, а виконання відповідних обов`язків тимчасово покладається на розпорядника майна до призначення в порядку, визначеному законодавством та установчими документами, нового керівника боржника та виконавчих органів управління боржника.

Виходячи з аналізу наведених норм, взаємодія між розпорядником майна та керівником боржника в частині виконання заходів, передбачених статтею 44 КУзПБ, є необхідною, оскільки неналежне проведення процедури розпорядження майном боржника безпосередньо впливає на якість проведення наступних процедур у справі про банкрутство, тобто призводить до заниженого показника позитивних результатів від проведення процедури банкрутства або, взагалі, до відсутності позитивних результатів.

Відтак, господарський суд повинен надати належну оцінку таким діям, встановити їх наявність чи відсутність та відповідність вимогам Кодексу.

Вказані повноваження господарського суду направлені на припинення зловживань з боку керівника боржника, оскільки такі зловживання унеможливлюють вчинення кредиторами заходів щодо належного захисту своїх прав, унеможливлюють повноцінне виконання розпорядником майном боржника своїх повноважень, що призводить до неможливості забезпечення господарським судом, яким відкрито провадження у справі про банкрутство, проведення повного комплексу заходів, передбачених у процедурі розпорядження майном боржника, в межах строків, визначених Кодексом.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (стаття 300 ГПК України). Таким чином, Суд надає оцінку правильності застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, виходячи з встановлених обставин.

Водночас, касаційна скарга щодо розгляду клопотання розпорядника майна про припинення повноважень керівника боржника зводиться фактично до незгоди із встановленими апеляційним судом обставинами та оцінкою ним доказів у справі.

Як вже було зазначено вище, судом апеляційної інстанції встановлено, що у листі ТОВ "Піллар" від 04.01.2021 № 040121/1 на запит розпорядника майна вказувалось про наявність поважних причин ненадання документів та інформації керівником боржника, а саме, що ПрАТ "Квазар", використовуючи статус зберігача майна, заблокував доступ всім працівникам ТОВ "Піллар" до своїх робочих місць та про те, що внаслідок цих дій ТОВ "Піллар" повністю втратило контроль над своїм майном, документацією, інформаційними системами.

Наявні у справі витяги з Єдиного реєстру досудових розслідувань підтверджують факт звернення ОСОБА_1 до правоохоронних органів у зв`язку із втратою доступу до приміщень, де розміщено основну частину документації, зокрема первинної, а також виробниче обладнання та інше майно боржника, як наслідок керівник боржника був позбавлений можливості надати розпоряднику майна відповідні документи.

При цьому, ні ПрАТ «Кріпта», ні арбітражний керуючий Гусар І.О. не оспорювали факт відсутності доступу у працівників та посадових осіб ТОВ «Піллар» до орендованих раніше приміщень станом на дату розгляду запиту арбітражного керуючого.

Апеляційний суд встановив, що за відсутності повноцінного доступу до майна та документації ТОВ "Піллар", керівником боржника ОСОБА_1 розпоряднику майна була надана фінансова та статистична звітність підприємства, яку можливо було поновити, на підставі якої розпорядником майна ТОВ "Піллар" арбітражним керуючим Гусаром І.О. було підготовлено та подано до суду Звіт розпорядника майна Гусара І.О. за результатами аналізу фінансово-господарської діяльності ТОВ "Піллар", що підтверджується матеріалами справи.

За висновком апеляційного суду, вказані обставини спростовують доводи про надання неправдивої інформації розпоряднику майна та свідчить про добросовісність дій ОСОБА_1 як керівника ТОВ "Піллар" та виконання ним вимог арбітражного керуючого. Натомість розпорядником майна боржника не доведено суду зворотного.

Крім того, апеляційний суд визнав такими, що не відповідають обставинам справи та спростовуються наявними у справі доказами висновки суду першої інстанції щодо відсутність наказу про інвентаризацію та ухилення від видачі такого розпорядчого документу, так само як і твердження про невиконання вказівок розпорядника майна боржника.

Ця позиція обґрунтувань наступним. Станом на дату звернення розпорядника майна боржника з відповідним клопотанням у матеріалах справи містились відповідні розпорядчі документи про створення інвентаризаційної комісії та про проведення інвентаризації з доказами, які підтверджують їх надсилання розпоряднику майна ТОВ "Піллар" арбітражному керуючому Гусару І.О., а саме:

- наказ "Про проведення інвентаризації" № 001 від 09.02.2021 та створення інвентаризаційної комісії. Вказану інвентаризацію наказано провести з 16.02.2021 по 28.02.2021 в приміщенні ТОВ "Піллар";

- включення до складу інвентаризаційної комісії розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Гусара І.О. наказом керівника № 002 від 15.02.2021 "Про внесення змін до наказу про проведення інвентаризації";

- наказ від 19.02.2021 № 003 "Про проведення інвентаризації", яку наказано провести з 26.02.2021 по 05.03.2021 в приміщенні ТОВ "Піллар";

- факт належного повідомлення розпорядника майна боржника про дані обставини арбітражним керуючим не заперечується.

Крім того, як встановлено апеляційним судом, відповідно до Актів про недопуск для проведення інвентаризації від 16.02.2021 та від 26.02.2021 розпорядник майна ТОВ "Піллар" не з`явився для проведення інвентаризації у визначені дати та час проведення інвентаризації майна ТОВ "Піллар".

Колегія суддів зауважує, що припинення повноважень керівника боржника за ухвалою суду на підставі частини 2 статті 40 КУзПБ можливе лише у випадку, коли вчинення вказаних дій підтверджується відповідними доказами. При цьому підставою для припинення повноважень керівника боржника може бути, зокрема, перешкоджання керівником виконанню повноважень розпорядника майна та вчинення дій, що порушують права та законні інтереси боржника або кредиторів, що передбачає здійснення лише умисних дій керівником боржника, спрямованих на досягнення відповідного протиправного результату, що виключається у разі неможливості надання інформації та документів на вимогу арбітражного керуючого з поважних причин. Наявність відповідних підстав для припинення повноважень керівника боржника повинна довести особа, яка заявляє відповідне клопотання, тобто в даному випадку - розпорядник майна.

Натомість, як встановлено судом апеляційної інстанції, розпорядником майна боржника арбітражним керуючим не доведено суду того факту, що керівником ТОВ «Піллар» ОСОБА_1 створювались перешкоди у виконанні арбітражним керуючим повноважень розпорядника майна боржника, а також порушувалися права та законні інтереси боржника або кредиторів.

Враховуючи зазначене вище, а також встановлені апеляційним господарським судом обставини справи Верховний Суд погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про відмову у задоволенні клопотання розпорядника майна боржника про припинення повноважень керівника боржника та покладення обов`язків керівника боржника на розпорядника майна через недоведеність обставин, що мають значення для справи, та які суд першої інстанції визнав встановленими.

Щодо відсторонення арбітражного керуючого від виконання повноважень розпорядника майна боржника

В силу положень частини 4 статті 28 КУзПБ арбітражний керуючий може бути відсторонений господарським судом від виконання повноважень розпорядника майна, керуючого реструктуризацією, керуючого санацією, ліквідатора, керуючого реалізацією за його заявою.

Відсторонення арбітражного керуючого від виконання повноважень здійснюється господарським судом за клопотанням учасника провадження у справі або за власною ініціативою у разі: 1) невиконання або неналежного виконання обов`язків, покладених на арбітражного керуючого; 2) зловживання правами арбітражного керуючого; 3) подання до суду неправдивих відомостей; 4) відмови арбітражному керуючому в наданні допуску до державної таємниці або скасування раніше наданого допуску; 5) припинення діяльності арбітражного керуючого; 6) наявності конфлікту інтересів.

Розглянувши подане клопотання з урахуванням доводів та доказів, наданих на їх підтвердження, суд апеляційної інстанції, встановив обставини неналежного виконання розпорядником майна боржника арбітражним керуючим Гусаром І.О. обов`язку, передбаченого ч. 3 ст. 44 КУзПБ, а саме:

- порушення вимог п. 1 Порядку проведення аналізу фінансово-господарського стану суб`єктів господарювання щодо наявності ознак фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій у разі банкрутства, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №3105/5 від 10.09.2020;

- неповної інвентаризації, проведеної розпорядником майна боржника (не було охоплено частину майна, що належить боржнику, зокрема, транспортні засоби та може призвести обладнання, про яке йдеться у кримінальному проваджені №0000874), що в подальшому до неправильної грошової оцінки майнових активів боржника та, як наслідок, висновку стосовно платоспроможності або неплатоспроможності ТОВ "Піллар".

На підставі встановлених обставин, на які місцевий господарський суд не звернув уваги та не надав належної оцінки, апеляційний суд визнав доведеними порушення, допущені розпорядником майна, які у розумінні частини 4 статті 28 КУзПБ є підставою для відсторонення арбітражного керуючого Гусара І.О. від виконання повноважень розпорядника майна ТОВ "Піллар".

Скаржник зазначає, що копія Довідки № 1 про результати позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого Гусара І.О. від 08.02.2022, складену Центрально-Західним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м.Хмельницький) та копія Акта № 1 позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого Гусара І.О. від 17.02.2022, складеного Центрально-Західним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Хмельницький), не існували на момент розгляду справи в суді першої інстанції, відтак не мали б прийматися та оцінюватися судом апеляційної інстанції в провадженні за апеляційною скаргою

Колегія суддів погоджується з доводами скаржника в цій частині та зауважує, що прийняття судом апеляційної інстанції доказів, які не існували на момент прийняття оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції, суперечить приписам частини третьої статті 269 ГПК України.

Водночас, вказане не спростовує висновки суду апеляційної інстанції щодо наявності порушень, допущених арбітражним керуючим Гусаром І.О.

Апеляційний суд визнав підтвердженими факти порушень з посиланням на наявні в матеріалах справи докази: порушення арбітражним керуючим вимог п. 1 Порядку проведення аналізу фінансово-господарського стану суб`єктів господарювання щодо наявності ознак фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій у разі банкрутства; неповної інвентаризації, проведеної розпорядником майна боржника, а також подання розпорядником майна звіту за результатами аналізу фінансово-господарської діяльності ТОВ «Піллар», оформленого з порушенням вимог законодавства.

Водночас, скаржник у своїй касаційній скарзі не висловлює жодних заперечень щодо вищезазначених порушень, допущених розпорядником майна ТОВ «Піллар» арбітражним керуючим Гусаром І.О., не оспорює їх наявність.

Довідка №1 про результати позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого Гусара І.О. від 08.02.2022 та Акт № 1 позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого Гусара І.О. від 17.02.2022, не були підставою для встановлення апеляційним судом відповідних порушень вимог чинного законодавства розпорядником майна боржника Гусаром І.О., а були враховані апеляційним судом як додаткове підтвердження порушень, допущених розпорядником майна, про що зазначено в оскаржуваній постанові.

Водночас, доводи скаржника, які полягають в тому, що оскаржувана постанова ґрунтується на доказах, які не існували на момент розгляду справи та порушення порядку подання цих доказів, а саме відсутність матеріалів кримінального провадження №0000874 на час розгляду в суді першої інстанції не відповідають дійсним обставинам.

Ці матеріали були наявні в матеріалах справи №910/6210/20 на момент до передачі справи до апеляційного господарського суду, про наявність кримінального провадження, в межах якого розслідуються зокрема дії арбітражного керуючого Гусара І.О. щодо повноти проведення інвентаризації майна ТОВ «Піллар», вказувалось в процесуальних документах ТОВ «Піллар», поданих до суду до 18.08.2021.

Оскільки суд першої інстанції на зазначене увагу не звернув, не дослідив належним чином повноту проведення інвентаризації розпорядником майна, вказані документи представником ОСОБА_1. були повторно надані на стадії апеляційного розгляду.

Окрім того, у постанові апеляційного суду зазначено, що неповнота проведеної арбітражним керуючим Гусаром І.0 інвентаризації полягає не лише не охопленням інвентаризацією обладнання, про яке йдеться у кримінальному проваджені №0000874, а й не поширення цієї інвентаризації на транспортні засоби, що зареєстровані за ТОВ «Піллар».

Таким чином, аргументи та доводи ПрАТ «Кріпта» щодо недопустимості доказів зводяться до переоцінки доказів у справі, що виходить за межі повноважень касаційного суду, визначених статтею 300 ГПК України.

Водночас, встановивши, що ТОВ "Піллар" з 25.10.2021 перебуває в стадії ліквідації, повноваження розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Гусара І.О., як і повноваження органів управління боржника, припинені, а повноваження ліквідатора здійснює інший арбітражний керуючий - Кучак Ю.Ф., апеляційний суд обґрунтовано, в даному конкретному випадку, дійшов висновку, що відсторонення арбітражного керуючого Гусара І.О. від виконання обов`язків розпорядника майна боржника не забезпечить ефективний захист та не відновить порушених прав та інтересів ОСОБА_1 як керівника ТОВ "Піллар", а відтак залишив без змін ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.08.2021 про відмову ТОВ "Піллар" у відстороненні арбітражного керуючого Гусара І.О. від виконання повноважень розпорядника майна боржника без змін.

Щодо вимог касаційної скарги в частині грошових вимог приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Варави Р.С., ПрАТ "Квазар" і ОСОБА_2 .

За змістом статті 1 КУзПБ кредитор - це юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника.

Порядок звернення кредиторів із вимогами до боржника у справі про банкрутство та порядок розгляду судом відповідних заяв регламентовані, зокрема положеннями статей 45 - 47 вищезгаданого Кодексу.

В силу положень статті 45 КузПБ, конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Згідно з частиною 1 статті 46 КУзПБ господарський суд не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви конкурсного кредитора здійснює перевірку її відповідності вимогам цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 статті 47 КУзПБ у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого частиною першою статті 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна.

Заявник сам визначає докази, які на його думку підтверджують заявлені вимоги. Проте, обов`язок надання правового аналізу поданих кредиторських вимог, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог, покладений на господарський суд, який здійснює розгляд справи про банкрутство.

Місцевий господарський суд, постановляючи ухвалу в частині визнання грошових вимог вказаних кредиторів у зазначених в ухвалі сумах, виходив з доведеності та обґрунтованості заявлених вимог, що свідчить про наявність підстав для включення їх до реєстру вимог кредиторів боржника у визначеній в ухвалі черговості.

Переглянувши в апеляційному порядку законність ухвали суду першої інстанції в частині розгляду вимог приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Варави Р.С., ПрАТ "Квазар" і ОСОБА_2 до боржника, дослідивши заяви кредиторів, оцінивши докази надані на їх підтвердження, суд апеляційної інстанції застосувавши до спірних вимог положення КУзПБ (статті 1, 45, 47, 64), Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", Закону України "Про виконавче провадження", статей 75, 275, 277 ГПК України, дійшов висновку змінити ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.08.2021 у справі № 910/6210/20 в частині визнання грошових вимог приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Варави Р.С., ПрАТ "Квазар" та ОСОБА_2 , визнавши приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Вараву Р.С. кредитором ТОВ "Піллар" на суму 2 255 763,95 грн., з яких: 4 540,00 грн. - вимоги першої черги, 2 251 223,95 грн - вимоги четвертої черги без права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів; визнавши ПрАТ "Квазар" кредитором ТОВ "Піллар" на суму 4 226 485,15 грн., з яких: 4204,00 грн. - вимоги першої черги, 4 222 281,25 - вимоги четвертої черги; визнавши ОСОБА_2 кредитором ТОВ "Піллар" на суму 385 105,75 грн., із включенням до першої черги реєстру вимог кредиторів.

ТОВ «Кріпта», обґрунтовуючи вимоги касаційної скарги в частині кредиторських вимог вказаних кредиторів посилається на невідповідність постанови суду апеляційної інстанції від 23.06.2022 вимогам статті 236 ГПК України, стверджуючи, що ОСОБА_1 не мав права на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції в частині визнання кредиторських вимог, в тому числі внаслідок відсутності матеріально-правової зацікавленості між інтересами ОСОБА_1 і вимогами кредиторів.

При цьому, інших доводів щодо спростування висновку суду апеляційної інстанції в частині зменшення розміру грошових вимог вказаних кредиторів, касаційна скарга не містить.

Колегія суддів відхиляє доводи касаційної скарги.

Апеляційний суд, розглянувши вимоги ОСОБА_1 повноваження якого як керівника ТОВ «Піллар» були припинені станом на дату постановлення ухвали суду першої інстанції (18.08.2021), прийняв в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні клопотання розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Гусара І.О. про припинення повноважень керівника ТОВ "Піллар" ОСОБА_1 та покладення виконання обов`язків керівника боржника на розпорядника майна арбітражного керуючого Гусара І.О .

Тобто, оскаржуваною постановою апеляційного суду відновлено статус ОСОБА_1 як керівника ТОВ "Піллар" (боржника у даній справі про банкрутство), відтак він наділений правом на оскарження судового рішення в інших частинах, зокрема в частині визнання грошових вимог кредиторів до боржника.

Можливість оскарження кредиторських вимог боржником (від імені якого діє його керівник) ґрунтується на нормах КУзПБ, що спростовує доводи касаційної скарги в цій частині.

З урахуванням наведеного вище, враховуючи встановлені судом апеляційної інстанції обставини у їх сукупності, колегія суддів суду касаційної інстанції погоджується з висновком апеляційного суду стосовно неповного з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, а відтак і про наявність підстав для скасування ухвали суду першої інстанції в оскаржуваній частині, що скаржником не спростовано.

Аргументи скаржника про неотримання ОСОБА_1 у встановленому порядку статусу учасника справи у суді першої інстанції та неможливість його набуття в апеляційному провадженні, відтак - відсутність у ОСОБА_1 права на оскарження ухвали суду першої інстанції в інших частинах (за виключенням розгляду клопотання про його відсторонення) колегією суддів відхиляються.

Верховний Суд вважає, що після скасування постановою апеляційного суду ухвали суду першої інстанції в частині задоволення клопотання розпорядника майна про припинення повноважень керівника боржника ОСОБА_1 , окреме ініціювання вирішення вимоги про відновлено статусу ОСОБА_1 як керівника боржника, а лише потім ініціювання вимоги в частині оскарження кредиторських вимог суперечитиме принципу процесуальної економії, відповідно до якого вирішення справи у суді має усунути необхідність у новому зверненні до суду для вжиття додаткових засобів захисту.

Посилання в касаційній скарзі на висновки щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладені у постановах Верховного Суду від 29.04.2021 у справі № 904/5874/19 та від 29.07.2021 у справі № 911/698/21 колегія суддів вважає необґрунтованими.

Вирішуючи питання визначення подібності правовідносин, колегія суддів враховує конкретизоване тлумачення цієї правової категорії Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12.10.2021 у справі № 233/2021/19, згідно якого на предмет подібності слід оцінювати саме ті правовідносини, які є спірними у порівнюваних ситуаціях, а для встановлення подібності спірних правовідносин у порівнюваних ситуаціях суб`єктний склад цих відносин, предмети, підстави позовів і відповідне правове регулювання не обов`язково мають бути тотожними, тобто однаковими.

Так, у постанові Верховного Суду від 29.04.2021 у справі № 904/5874/19 викладено висновки щодо набуття статусу учасника справи про банкрутство конкурсним кредитором.

Предметом касаційного оскарження у справі № 911/698/21 було вирішення питання щодо права фізичної особи, яка вважає себе учасником товариства, що є боржником, на апеляційне оскарження ухвали про відкриття провадження у справі про банкрутство, а з приводу її права на частку в статутному капіталі цього товариства наявний корпоративний спір.

Водночас оскаржувана постанова Північного апеляційного господарського суду від 18.08.2021 у цій справі № 910/6210/20 ухвалена за результатами розгляду апеляційної скарги особи, повноваження якої як керівника боржника у справі були припинені ухвалою Господарського суду міста Києва відповідно до норм, передбачених КУзПБ.

Ураховуючи наведені обставини та правовий висновок Великої Палати Верховного Суду щодо тлумачення правової категорії "подібність правовідносин" (постанова від 12.10.2021 у справі № 233/2021/19), колегія суддів відхиляє як помилкові доводи скаржника про те, що оскаржувана постанова у цій справі ухвалена без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у вищезазначених постановах Верховного Суду, оскільки встановлені судами фактичні обставини, що формують зміст правовідносин у зазначених справах і у справі, яка переглядається, є різними; у кожній із зазначених справ суди виходили з обставин та умов конкретних правовідносин і фактично-доказової бази, з урахуванням наданих сторонами доказів, що виключає подібність спірних правовідносин у вказаних справах.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Проніна проти України". Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У справі, що розглядається, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду дійшла висновку, що скаржнику було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Відтак, наведені у касаційній скарзі доводи не можуть бути підставами для скасування оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції, оскільки вони спростовуються встановленими у справі обставинами та не доводять порушення або неправильного застосування апеляційним господарським судом норм матеріального та процесуального права.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 308 ГПК України за результатами розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно зі статтею 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Переглянувши у касаційному порядку в межах доводів та вимог касаційної скарги оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду не встановив порушення та невірного застосування норм права, на які посилався скаржник.

На підставі викладеного, керуючись нормами статей 308, 309 ГПК України та беручи до уваги межі перегляду справи судом касаційної інстанції в порядку статті 300 цього Кодексу, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги ПрАТ «Кріпта» та необхідність залишення оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції у цій справі без змін.

Судові витрати

У зв`язку з відмовою у задоволенні касаційної скарги, витрати зі сплати судового збору за її подання і розгляд залишаються за скаржником.

Керуючись статтями 240, 300, 301, 304, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Кріпта" залишити без задоволення.

2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.06.2022 у справі № 910/6210/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя Огороднік К.М.

Судді Жуков С.В.

Ткаченко Н.Г.