ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2022 року Справа № 906/526/14

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Юрчук М.І., суддя Тимошенко О.М. , суддя Крейбух О.Г.

секретар судового засідання Берун О.О.

учасники провадження у справі у судове засідання не з`явилися

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Житомирській області на ухвалу Господарського суду Житомирської області (в частині стягнення 24872,41 грн - грошової винагороди та 1150,03 грн - витрат), постановлену 23.08.22р. суддею Кострицею О.О., у м.Житомирі, повний текст складено 24.08.22р. у справі № 906/526/14

за заявою Селянського (фермерського) господарства "Владівське"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

1. Процесуальне рішення, яке оскаржується у суді апеляційної інстанції.

1.1. Предметом апеляційного оскарження є ухвала Господарського суду Житомирської області від 23.08.2022 у справі №906/526/14 в частині стягнення з Головного управління ДПС у Житомирській області н24872,41 грн - грошової винагороди та 1150,03 грн - витрат.

1.2. Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 23.08.2022 у справі №906/526/14, зокрема, стягнуто з Головного управління ДПС у Житомирській області на користь арбітражного керуючого Кочергіної Варвари Вікторівни 24872,41грн - грошової винагороди та 1150,03 грн - витрат.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

2.1. Згідно ухвали суду від 19.11.2019 подальший розгляд справи №906/526/14 про банкрутство здійснюється згідно положень Кодексу України з процедур банкрутства. Ухвалою суду від 18.04.2019 у справі №906/526/14, зокрема, усунуто арбітражного керуючого Кочергіну В.В. від виконання обов`язків ліквідатора Селянського (фермерського) господарства "Владівське"

2.2. Арбітражний керуючий Кочергіна В.В. виконувала обов`язки ліквідатора боржника з 10.06.2014 по 18.04.2019. Відповідно, клопотання останнього від 16.06.2022 обґрунтовано відсутністю у боржника будь-яких активів, після закриття провадження у справі про банкрутство несплаченою залишилася основна грошова винагорода арбітражного керуючого на суму 129 222,51 грн та не відшкодованими залишилися витрати арбітражного керуючого на суму 4264,10 грн. виконувала повноваження ліквідатора банкрута з 10.06.2014 по 18.04.2019. Відповідно, заявником заявлено вимоги про стягнення з кредиторів 129 222,51 грн основної грошової винагороди та 4264,10 грн витрат, а саме: з Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області 94371,20 грн основної грошової винагороди та 3114,07 грн витрат; з Головного управління ДПС у Житомирській області - 34851,31 грн основної грошової винагороди та 1150,03 грн витрат.

2.3. Зважаючи на мету звернення заявника - арбітражного керуючого до суду та необхідність забезпечення поновлення його можливого порушеного права, розгляд клопотання арбітражного керуючого Кочергіної В.В. від 16.06.2022 про стягнення з кредиторів пропорційно їх вимогам грошової винагороди та витрат ліквідатора судом вирішено здійснювати у межах даної справи про банкрутство.

2.4. Судом враховано ухвалу суду від 17.02.2022, якою затверджено звіт арбітражного керуючого Кочергіної В.В. про нарахування та виплату грошової винагороди за період виконання повноважень ліквідатора боржника з 10.06.2014 по 18.04.2019 на суму 129222,51 грн; затверджено звіт арбітражного керуючого Кочергіної В.В. про здійснення та відшкодування витрат за період виконання повноважень ліквідатора з 10.06.2014 по 18.04.2019 на суму 4264,10 грн. ухвала не оскаржувалася учасниками справи.

2.5. Матеріалами справи підтверджується, що оплату грошової винагороди арбітражного керуючого Кочергіної В.В. проведено на суму 37000,00 грн. Відшкодування витрат арбітражного керуючого понесених під час виконання повноважень ліквідатора банкрута не здійснювалося. Заборгованість з оплати грошової винагороди арбітражному керуючому за період виконання повноважень ліквідатора банкрута складає 92222,51 грн, заборгованість з відшкодування витрат арбітражному керуючому Кочергіній В.В. за період виконання повноважень ліквідатора банкрута складає 4264,10 грн.

2.6. Кредиторами у цій справі не створювався фонд для авансування грошової винагороди, відшкодування витрат арбітражного керуючого. Боржник не здійснював господарської діяльності та у боржника відсутні активи, кошти від реалізації яких можливо було б спрямувати на оплату грошової винагороди, відшкодування витрат арбітражного керуючого, про що зазначено ліквідатором банкрута Кочергіною В.В. у звіті ліквідатора, який погоджено комітетом кредиторів на засіданні 14.12.2021.

2.7. Керуючись принципом пропорційності голосів кредиторів на зборах кредиторів кількості їх грошових вимог відповідно до статті 48 Кодексу України з процедур банкрутства, судом враховано, що ухвалою суду від 07.08.2014 визнано кредиторські вимоги управління Пенсійного фонду України в Малинському районі (згідно ухвал суду про заміну кредитора правонаступником) - Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на суму 113604,77 грн основного боргу (третя черга). Ухвалою суду від 12.03.2015 визнано кредиторські вимоги Малинської ОДПІ Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області (згідно ухвал суду про заміну кредитора правонаступником) - Головне управління ДПС у Житомирській області на суму 41948,84 грн податкової заборгованості (шоста черга). Згідно ухвал суду у межах справи №906/526/14 загальний розмір визнаних судом кредиторських вимог до боржника, які мають бути включені до реєстру вимог кредиторів боржника, становить 155 553,61 грн, а саме: Головне управління ДПС у Житомирській області - 41948,84 грн (26,97 %); Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (ідентифікаційний код 13559341) - 113604,77 грн (73,03%).

2.8. Арбітражним керуючим Кочергіною В.В. у розрахунках розміру грошової винагороди та витрат, які підлягають стягненню з визначених арбітражним керуючим кредиторів, невірно визначено розмір вимог кредиторів та відсоткову частку вимог кредиторів у загальній сумі кредиторських вимог, включених до реєстру вимог кредиторів боржника. До стягнення з Головного управління ДПС у Житомирській області на користь арбітражного керуючого арбітражного керуючого Кочергіної В.В. в рахунок грошової винагороди за виконання повноважень ліквідатора та відшкодування витрат підлягають - 24872,41 грн грошової винагороди та 1150,03 грн витрат;

3. Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу; короткий зміст вимог апеляційної скарги.

3.1. Не погоджуючись із ухвалою у цій частині податковий орган (апелянт) - Головне управління ДПС у Житомирській області - звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду Житомирської області від 23.08.2022 у справі №906/526/14, у якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Житомирської області від 23.08.2022 в частині задоволення клопотання Кочергіної Варвари Вікторівни про стягнення з Головного управління ДПС у Житомирській області на користь арбітражного керуючого Кочергіної Варвари Вікторівни 24872,41 грн - грошової винагороди та 1150,03 грн - витрат; прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні вказаного клопотання.

3.2. Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржувана ухвала постановлена із порушенням норм матеріального і процесуального права, а тому підлягає скасуванню.

3.3. Згідно статті 30 Кодексу України з процедур банкрутства арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду. Порядок формування фонду та порядок використання його коштів визначаються рішенням комітету кредиторів та затверджуються ухвалою господарського суду. Враховуючи наведену норму, кредиторами Селянського (фермерського) господарства "Владівське" не створювався фонд для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого комітетом кредиторів не погоджувалося питання щодо оплати послу арбітражного керуючого за рахунок коштів кредиторів.

3.4. Всупереч вимогам Кодексу України з процедур банкрутства про банкрутство ліквідатором банкрута не вжито усіх заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб, або зняття їх з реєстрації у разі не виявлення.

3.5. Також арбітражним керуючим неодноразово ігнорувались та не виконувались вимоги судових рішень, чим порушено норми Кодексу України з процедур банкрутства. Не виконання та неналежне виконання обов`язків ліквідатора банкрута арбітражним керуючим призвело до значного перевищення максимально допустимих строків здійснення ліквідаційної процедури, а також призводить до завдання збитків як кредиторам, так і банкруту, у вигляді зайвих витрат на здійснення ліквідаційної процедури. Крім того, апелянт не є суб`єктом господарювання і здійснює свою діяльність виключно в інтересах держави та фінансується з Державного бюджету України. Сума оплати послуг, які на думку Коваль І.В. має сплатити кредитор, ляже додатковим тягарем на державний бюджет. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

3.6. Скаржник, звертає увагу суду апеляційної інстанції, що бюджетом Головного управління та кошторисом не передбачена стаття видатків на оплату послуг та витрат арбітражного керуючого. Управлінням 30.06.2022 подавались письмові заперечення щодо задоволення клопотання арбітражного керуючого Кочергіної Варвари Вікторівни від 16.06.2022 про стягнення з кредиторів пропорційно їх вимогам грошової винагороди та витрат ліквідатора. Рішення суду першої інстанції в частині задоволення заяви Кочергіної Варвари Вікторівни є незаконним, необґрунтованим та підлягає скасуванню.

4. Відзив на апеляційну скаргу, заяви та клопотання, які надійшли від учасників апеляційного провадження, заяви про відводи та самовідводи.

4.1. Арбітражний керуючий Кочергіна Варвара Вікторівна у відзиві на апеляційну скаргу просить залишити ухвалу Господарського суду Житомирської області від 23.08.2022 про стягнення з кредиторів пропорційно їх вимогам грошової винагороди та витрат ліквідатора без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

4.2. Інші учасники провадження у справі не скористалися правом подачі відзиву на апеляційну скаргу.

4.3. Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 31.10.2022 у справі №906/526/14 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Житомирській області на ухвалу Господарського суду Житомирської області від 23.08.2022 у справі №906/526/14. Розгляд апеляційної скарги призначено на 16.11.2022 об 16:00год.

4.4. В судове засідання 16.11.2022 учасники провадження не з`явилися, причини не явки суду не повідомили. Явка учасників провадження у справі в дане судове засідання судом апеляційної інстанції обов`язковою не визнавалася.

4.5. До початку розгляду даної апеляційної скарги по суті, ні під час її розгляду від учасників провадження у даній справі заяв про відвід складу суду чи судді колегії не заявлялося. Суддями колегії самовідводи не заявлялися.

5. Межі перегляду справи в суді апеляційної інстанції.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції (стаття 269 ГПК України).

6. Законодавство, яке застосоване апеляційним судом при розгляді апеляційної скарги.

6.1. Під час розгляду апеляційної скарги Головного управління ДПС у Житомирській області на ухвалу Господарського суду Житомирської області від 23.08.2022 у справі №906/526/14 в оскаржуваній частині, Північно-західний апеляційний господарський суд застосував:

6.1.1. Норми матеріального права:

Кодекс України з процедур банкрутства (далі по тексту постанови також - КУПБ);

Закон України "Про судовий збір".

6.1.2. Норми процесуального права:

Господарський процесуальний кодекс України, в редакції чинній з 15 грудня 2017 року (далі по тексту постанови також - ГПК України).

6.2. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 4 ст.236 ГПК України).

7. Розгляд апеляційної скарги по суті. Обставини справи.

7.1. Північно-західний апеляційний господарський суд, розглянувши доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, дослідивши наявні матеріали справи, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, зазначає наступне.

7.2. Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 22.05.2014 порушено провадження у справі №906/526/14 про банкрутство Селянського (фермерського) господарства "Владівське".

7.3. Постановою Господарського суду Житомирської області від 10.06.2014 у справі № 906/526/14 визнано банкрутом Селянське (фермерське) господарство "Владівське"; відкрито ліквідаційну процедуру Селянського (фермерського) господарства "Владівське". Призначено ліквідатором Селянського (фермерського) господарства "Владівське" Кочергіну Варвару Вікторівну (т. 2 а.с. 108-112).

7.4. Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 18.04.2019 у справі № 906/526/14, зокрема, усунуто арбітражного керуючого Кочергіну В.В. від виконання обов`язків ліквідатора Селянського (фермерського) господарства "Владівське" (т. 7 а.с. 86-87).

7.5. Арбітражний керуючий Кочергіна В.В. виконувала обов`язки ліквідатора боржника з 10.06.2014 по 18.04.2019.

7.6. Враховуючи набрання чинності Кодексом України з процедур банкрутства від 18.10.2018 №2597-VIII, ухвалою Господарського суду Житомирської області від 19.11.2019 постановлено подальший розгляд справи №906/526/14 про банкрутство Селянського (фермерського) господарства "Владівське" здійснювати відповідно до положень Кодексу України з процедур банкрутства.

7.7. Ухвалою Господарського суду від Житомирської області 17.02.2022 у даній справі частково задоволено клопотання арбітражного керуючого Кочергіної В.В. від 13.12.2021; затверджено звіт арбітражного керуючого Кочергіної В.В. про нарахування та виплату грошової винагороди за період виконання повноважень ліквідатора Селянського (фермерського) господарства "Владівське" з 10.06.2014 по 18.04.2019 на суму 129222,51 грн; затверджено звіт арбітражного керуючого Кочергіної В.В. про здійснення та відшкодування витрат за період виконання повноважень ліквідатора Селянського (фермерського) господарства "Владівське" з 10.06.2014 по 18.04.2019 на суму 4264,10 грн.

7.8. В подальшому, ухвалою Господарського суду Житомирської області від 14.06.2022 у даній справі вже затверджено звіт ліквідатора Селянського (фермерського) господарства "Владівське" арбітражного керуючого Коваль І.В. та ліквідаційний баланс Селянського (фермерського) господарства "Владівське"; ліквідовано юридичну особу - Селянське (фермерське) господарство "Владівське"; припинено повноваження ліквідатора Селянського (фермерського) господарства "Владівське" арбітражного керуючого Коваль І.В.; провадження у справі закрито.

7.9. Матеріалами справи встановлено, що16.06.2022 арбітражний керуючий Кочергіна Варвара Вікторівна звернулася до господарського суду з клопотанням про стягнення з кредиторів пропорційно їх вимогам грошової винагороди та витрат ліквідатора.

7.10. Клопотання арбітражного керуючого Кочергіної В.В. обґрунтовано відсутністю у боржника будь-яких активів, після закриття провадження у справі про банкрутство несплаченою залишилася основна грошова винагорода арбітражного керуючого на суму 129 222,51 грн та не відшкодованими залишилися витрати арбітражного керуючого на суму 4264,10 грн. виконувала повноваження ліквідатора банкрута з 10.06.2014 по 18.04.2019. Відповідно, заявником заявлено вимоги про стягнення з кредиторів 129 222,51 грн основної грошової винагороди та 4264,10 грн витрат, а саме:

- з Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області 94371,20 грн основної грошової винагороди та 3114,07 грн витрат;

- з Головного управління ДПС у Житомирській області - 34851,31 грн основної грошової винагороди та 1150,03 грн витрат.

7.11. Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 23.06.2022 у справі № 906/526/14 прийнято клопотання арбітражного керуючого Кочергіної В.В. від 16.06.2022 про стягнення з кредиторів пропорційно їх вимогам грошової винагороди та витрат ліквідатора та призначено його до розгляду в судовому засіданні 23.08.2022.

7.12. В письмових поясненнях, які надійшли до суду 30.06.2022 Головне управління ДПС у Житомирській області заперечує щодо задоволення клопотання арбітражного керуючого Кочергіної В.В. від 16.06.2022 про стягнення з кредиторів пропорційно їх вимогам грошової винагороди та витрат ліквідатора. Кредиторами боржника фонд для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого не створювався, комітетом кредиторів не погоджувалося питання щодо оплати послуг арбітражного керуючого за рахунок коштів кредиторів. Всупереч вимогам Кодексу України з процедур банкрутства ліквідатором банкрута не вжито усіх заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб, або зняття їх з реєстрації у разі виявлення. Не виконання та неналежне виконання обов`язків ліквідатора банкрута арбітражним керуючим Кочергіною В.В. призвело до перевищення максимально допустимих строків здійснення ліквідаційної процедури, а також призводить до завдання збитків як кредиторам, так і банкруту, у вигляді зайвих витрат на здійснення ліквідаційної процедури. Головне управління ДПС у Житомирській області не є суб`єктом господарювання і здійснює свою діяльність виключно в інтересах держави та фінансується з Державного бюджету України. Сума оплати послуг, які на думку Кочергіної В.В. має сплатити кредитор, ляже додатковим тягарем на державний бюджет. Також, бюджетом та кошторисом управління не передбачена стаття видатків на оплату послуг та витрат арбітражного керуючого.

7.13. Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області у поясненнях від 27.06.2022 зазначило, що бюджетом Пенсійного фонду України та кошторисом Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області не передбачена стаття видатків на оплату послуг та витрат арбітражного керуючого.

7.14. 23.08.2022 за результатами розгляду клопотання арбітражного керуючого стягнення з кредиторів пропорційно їх вимогам грошової винагороди та витрат ліквідатора судом першої інстанції постановлено ухвалу (пункти 1.1.-1.2 цієї постанови), з підстав, наведених у пунктах 2.1. - 2.8. цієї постанови.

8. Висновок апеляційного суду за результатами розгляду скарги, відхилення доводів апелянта.

8.1. Оцінивши в сукупності матеріали справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, врахувавши доводи і обґрунтування апеляційної скарги, Північно-західний апеляційний господарський суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду першої інстанції від 23.08.2022 (в частині стягнення Головного управління ДПС у Житомирській області грошової винагороди та витрат ліквідатора) - без змін, виходячи з наступного.

8.2. Згідно частини 1 статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

8.3. Провадження у даній справі було відкрито на підставі Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

8.4. З 21 жовтня 2019 року введено в дію положення Кодексу України з процедур банкрутства від 18.10.2018 № 2597-VIII.

8.5. Пунктами 1, 2 "Прикінцеві та перехідні положення" КУПБ визначено, що цей Кодекс набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та вводиться в дію через шість місяців з дня набрання чинності цим Кодексом. З дня введення в дію цього Кодексу визнано такими, що втратили чинність: Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"; Постанову Верховної Ради України "Про введення в дію Закону України "Про банкрутство". Закон України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" втрачає чинність через один рік з дня введення в дію цього Кодексу.

8.6. Відповідно до пункту 4 "Прикінцеві та перехідні положення" КУПБ з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

8.7. Як уже зазначалося, ухвалою суду від 19.11.2019 постановлено подальший розгляд справи №906/526/14 про банкрутство Селянського (фермерського) господарства "Владівське" здійснювати відповідно до положень Кодексу України з процедур банкрутства.

8.8. Відповідно, розгляд клопотання арбітражного керуючого Кочергіної В.В. про стягнення з кредиторів 129 222,51 грн основної грошової винагороди та 4264,10 грн витрат здійснюється господарськими судами із застосовуванням положення Кодексу України з процедур банкрутства.

8.9. Господарськими судами встановлено, що арбітражний керуючий Кочергіна Варвара Вікторівна призначена 10.06.2014 ліквідатором Селянського (фермерського) господарства "Владівське" у справі № 906/526/14, згідно постанови суду.

8.10. Ухвалою суду від 18.04.2019 арбітражного керуючого Кочергіну В.В. усунуто від виконання обов`язків ліквідатора Селянського (фермерського) господарства "Владівське" у справі № 906/526/14

8.11. Таким чином, обов`язки ліквідатора боржника у даній справі арбітражний керуючий Кочергіна В.В. виконувала з 10.06.2014 по 18.04.2019.

8.12. Згідно 2 статті 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних зі здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

8.13. Право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та ФОП, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням (частини 1, 2 статті 4 ГПК України).

8.14. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.02.2020 у справі №918/335/17 (пункти 100-102 постанови) зауважила, що судові рішення у процедурі банкрутства можна поділити на дві групи.

8.15. Одна з них стосується не вирішення спорів, а розв`язання специфічних питань, притаманних саме процедурам банкрутства, тобто непозовному провадженню: про відкриття провадження у справі про банкрутство, про припинення дії мораторію щодо майна боржника, про закриття провадження у справі про банкрутство, про затвердження плану санації, про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, про призначення керуючого санацією, ліквідатора тощо.

8.16. Друга група стосується виключно вирішення спорів. До неї належать судові рішення щодо розгляду спорів, стороною в яких є боржник. Такі спори розглядаються за позовом сторони, тобто в позовному провадженні. Хоча вони вирішуються тим судом, який відкрив провадження у справі про банкрутство, ці спори не стосуються непозовного провадження, яке врегульоване Кодексу України з процедур банкрутства, а тому регламентуються правилами про позовне провадження, встановленими у ГПК України.

8.17. Питання щодо виплати грошової винагороди арбітражного керуючого у справі про банкрутство, а також відшкодування його витрат, пов`язаних з виконанням повноважень у справі, врегульоване статтею 30 Кодексу України з процедур банкрутства, носить виключно процесуальний характер і відноситься до першої групи судових рішень у процедурі банкрутства (згідно вказаного вище критерію розмежування судових рішень, визначеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.02.2020 у справі №918/335/17).

8.18. Визначаючи розмір грошової винагороди арбітражного керуючого, або його витрат, пов`язаних з провадженням у справі про банкрутство, а також джерела сплати винагороди та відшкодування витрат, суд не здійснює правосуддя шляхом вирішення матеріально-правового спору, а лише вирішує поточне процесуальне питання виключно в межах справи про банкрутство, в ході судового провадження, або за підсумком провадження у справі.

8.19. Господарськими судами враховується, що зважаючи на мету звернення заявника - арбітражного керуючого до суду та необхідність забезпечення поновлення його можливого порушеного права, враховуючи положеннями ГПК України та Кодексу України з процедур банкрутства розгляд клопотання арбітражного керуючого Кочергіної В.В. від 16.06.2022 про стягнення з кредиторів пропорційно їх вимогам грошової винагороди та витрат ліквідатора здійснюється у межах даної справи про банкрутство.

8.20. Згідно пункту 3 частини 1 статті 12 Кодексу України з процедур банкрутства арбітражний керуючий користується усіма правами розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією, ліквідатора відповідно до законодавства, у тому числі має право отримувати винагороду в розмірі та порядку, передбачених цим Кодексом.

8.21. Частинами 1, 2 статті 30 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду. Грошова винагорода арбітражного керуючого складається з основної та додаткової грошових винагород. Розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна або ліквідатора визначається в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останніх 12 місяців його роботи до відкриття провадження у справі, але не менше трьох розмірів мінімальної заробітної плати за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень. Право вимоги основної грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень.

8.22. Сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відновлення відкриття провадження у справі.

8.23. У разі якщо процедура триває після закінчення авансованих заявником коштів, основна винагорода арбітражного керуючого сплачується за рахунок коштів, одержаних боржником - юридичною особою у результаті господарської діяльності, або коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі.

8.24. Частиною 4 статті 30 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що витрати арбітражного керуючого, пов`язані з виконанням ним повноважень у справі, відшкодовуються в порядку, передбаченому цим Кодексом, крім витрат на страхування його професійної відповідальності за заподіяння шкоди, а також витрат, пов`язаних з виконанням таких повноважень у частині, в якій зазначені витрати перевищують регульовані державою ціни (тарифи) на відповідні товари, роботи, послуги чи ринкові ціни на день здійснення відповідних витрат або замовлення (придбання) товарів, робіт, послуг.

8.25. Відповідно до частини 6 статті 30 Кодексу України з процедур банкрутства арбітражний керуючий не менше одного разу на два місяці звітує про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування його витрат на засіданні комітету кредиторів.

8.26. Звіт арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат має бути схвалений комітетом кредиторів, а в частині витрат, що стосуються заставного майна, - забезпеченим кредитором. Звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за підсумками процедур розпорядження майном, санації, ліквідації, реструктуризації заборгованості, погашення боргів подається арбітражним керуючим до господарського суду за п`ять днів до закінчення відповідної процедури, розглядається судом та затверджується ухвалою, що може бути оскаржена у встановленому порядку.

8.27. Відповідно до частини 3 статті 61 Кодексу України з процедур банкрутства кошти, що надходять при проведенні ліквідаційної процедури, зараховуються на ліквідаційний рахунок боржника. Після оплати витрат, пов`язаних з проведенням ліквідаційної процедури, та сплати основної і додаткової винагороди арбітражного керуючого здійснюються виплати кредиторам у порядку черговості, встановленому цим Кодексом. У першу чергу оплачуються витрати, пов`язані з проведенням ліквідаційної процедури, та сплачується винагорода ліквідатора.

8.28. Тобто, надання послуг професійного (ліцензованого) арбітражного керуючого відбувається на платній основі, оскільки безпосередньо Кодексом України з процедур банкрутства встановлені мінімальні гарантії щодо оплати послуг арбітражного керуючого - ліквідатора, а також встановлені спеціальні джерела оплати послуг арбітражного керуючого, а саме: за рахунок коштів, одержаних боржником - юридичною особою у результаті господарської діяльності, або коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі.

8.29 Відповідно до частини 5 статті 30 Кодексу України з процедур банкрутства кредитори можуть створювати фонд для авансування грошової винагороди арбітражного керуючого. Порядок формування фонду та порядок використання його коштів визначаються рішенням комітету кредиторів та затверджуються ухвалою господарського суду.

8.30. Таким чином, однією з передбачених форм дієвої участі кредиторів у справі про банкрутство є реалізація ними правомочностей на створення фонду для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого, відтак нестворення такого фонду, за об`єктивної відсутності інших джерел відшкодування витрат арбітражного керуючого, зокрема зі сплати судового збору за заявами про визнання недійсними правочинів боржника, витребування майна з чужого незаконного володіння тощо може вплинути на ефективність здійснення ліквідаційної процедури, що матиме відповідні наслідки і для кредиторів боржника (Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду увід 23.09.2021 у справі № 5002-17/1718/2011).

8.31. Конституцією України гарантовано, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом (частини1, 4, 7 статті 43).

8.32. Європейський Суд з прав людини (рішення від 28.03.2006 за заявою №31443/96 у справі "Броньовський проти Польщі") зазначив, що принцип верховенства права зобов`язує державу поважати і застосовувати запроваджені нею закони, створюючи правові й практичні умови для втілення їх в життя.

8.33. Відмова від авансування, відсутність майна боржника або ж відсутність інших джерел для покриття на виплату винагороди арбітражному керуючому можна розцінювати як примушування до безоплатної праці, що забороняється та прирівнюється до рабства в контексті статті 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та інших міжнародних актів (зокрема Конвенції 1926 року про заборону рабства, Конвенції Міжнародної організації праці про примусову чи обов`язкову працю 1930 року ратифіковану Україною 10.08.1956 року, Конвенції Міжнародної організації № 105 про скасування примусової праці 1957 року ратифіковану Україною 05.10.2000 року), резолюції Економічної і Соціальної Ради ООН (ЕКОСОС) 1996 року тощо) та суперечить статті 43 Конституції України.

8.34. Також, слід відмітити, що пунктом 14.1.226. статті 14 Податкового кодексу України визначено, що самозайнята особа - платник податку, який є фізичною особою - підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності.

8.35. Незалежна професійна діяльність - участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, приватних виконавців, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб.

8.36. Отже, відповідно до приписів Податкового кодексу України поняття незалежна професійна діяльність визначене через термін "самозайнята особа".

8.37. Надання послуг арбітражного керуючого, як суб`єкта незалежної професійної діяльності, повинно відбуватися на платній основі.

8.38. Крім того, законодавець не ставить порядок розподілу витрат на оплату послуг ліквідатора в залежність від майнового стану кожного кредитора у справі про банкрутство, правового статусу кредитора, від джерел фінансування того, чи іншого кредитора, а також від майнових результатів арбітражного керуючого у справі про банкрутство.

8.39. Встановивши факт невиконання кредиторами у добровільному порядку обов`язку щодо оплати послуг арбітражного керуючого, господарський суд приймає рішення про примусове стягнення з таких кредиторів відповідних грошових сум шляхом винесення ухвали та видачі судового наказу.

8.40. Дана правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 01.08.2018 у справі № 912/1783/16 та від 04.10.2018 у справі №916/1503/17.

8.41. Кредитори як споживачі послуг арбітражного керуючого, які очікують на результат його діяльності, мають усвідомлювати, що арбітражний керуючий в свою чергу правомірно очікує на отримання передбаченої законом грошової винагороди у зв`язку із належним здійсненням ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією у конкретній справі, оплата грошової винагороди у випадку неможливості здійснення її оплати з інших джерел має покладатися на кредиторів (кредитора) неплатоспроможного боржника.

8.42. При цьому, можливість покладення на кредиторів передбаченої законом грошової винагороди арбітражного керуючого у зв`язку із належним здійсненням ним повноважень повинна стимулювати кредиторів боржника здійснювати належний контроль за діяльністю арбітражного керуючого, приймати активну участь у такому провадженні та ухилятися від зловживання своїми правами і нехтування обов`язками, що, зокрема, може мати наслідком недопущення безпідставного затягування розгляду справи.

8.43. Наведеними обставинами спростовуються заперечення Головного управління ДПС у Житомирській області, щодо заявлених до стягнення з нього 34851,31 грн основної грошової винагороди та 1150,03 грн витрат.

8.44. Так, ухвалою суду від 17.02.2022 задоволено клопотання арбітражного керуючого Кочергіної В.В. від 13.12.2021 затвердження звіту про понесені витрати за період виконання повноважень ліквідатора Селянського (фермерського) господарства "Владівське" на суму 5027,80 грн. та затвердження звіту про грошову винагороду за період виконання повноважень ліквідатора Селянського (фермерського) господарства "Владівське" на суму 287 102,91 грн. Затверджено звіт арбітражного керуючого Кочергіної В.В. про нарахування та виплату грошової винагороди за період виконання повноважень ліквідатора Селянського (фермерського) господарства "Владівське" з 10.06.2014 по 18.04.2019 на суму 129222,51 грн; затверджено звіт арбітражного керуючого Кочергіної В.В. про здійснення та відшкодування витрат за період виконання повноважень ліквідатора Селянського (фермерського) господарства "Владівське" з 10.06.2014 по 18.04.2019 на суму 4264,10 грн.

8.45. Дана ухвала не оскаржувалася учасниками справи, хоча останні за умови непогодження з роботою арбітражного керуючого, з належним виконанням покладених на нього функцій, з розміром оплати праці та понесених витрат арбітражного керуючого вправі були подавати скарги на дії арбітражного керуючого, ставити питання про відсторонення його від виконання повноважень, оскаржувати ухвалу суду про затвердження звітів про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат.

8.46. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 16.07.2020 у справі № 918/454/18.

8.47. Всупереч заперечень кредиторів, за умови чинності ухвали Господарського суду Житомирської області від 17.02.2022, з урахуванням приписів Кодексу України з процедур банкрутства, арбітражний керуючий (ліквідатор) безумовно має право на оплату послуг, наданих в межах даної справи, та відшкодування понесених витрат.

8.48. Матеріалами справи підтверджується, що оплату грошової винагороди арбітражного керуючого Кочергіної В.В. проведено на суму 37000,00 грн, що згідно виписок з ліквідаційного рахунку та даними підсумкового звіту ліквідатора. Відшкодування витрат арбітражного керуючого Кочергіної В.В., понесених під час виконання повноважень ліквідатора банкрута не здійснювалося.

8.49. Таким чином, заборгованість з оплати грошової винагороди арбітражному керуючому Кочергіної В.В. за період виконання повноважень ліквідатора банкрута складає 92222,51 грн, заборгованість з відшкодування витрат арбітражному керуючому Кочергіній В.В. за період виконання повноважень ліквідатора банкрута складає 4264,10 грн.

8.50. Матеріалами справи встановлено, що кредиторами у цій справі не створювався фонд для авансування грошової винагороди, відшкодування витрат арбітражного керуючого. Боржник не здійснював господарської діяльності та у боржника відсутні активи, кошти від реалізації яких можливо було б спрямувати на оплату грошової винагороди, відшкодування витрат арбітражного керуючого, про що зазначено ліквідатором банкрута Кочергіною В.В. у звіті ліквідатора, який погоджено комітетом кредиторів на засіданні 14.12.2021.

8.51.Якщо процедура банкрутства триває після закінчення коштів, авансованих заявником відповідно до абзацу 6 частини 2 статті 30 Кодексу України з процедур банкрутства, або таке авансування не здійснювалося через інше правове регулювання на час ініціювання процедури банкрутства, фонд для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого кредиторами не створено, а коштів, одержаних у результаті господарської діяльності боржника - юридичної особи або від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі, недостатньо для оплати послуг арбітражного керуючого та його витрат, подаючи на затвердження звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат арбітражного керуючого за підсумками ліквідаційної процедури, ліквідатор не позбавлений права звернутися до суду із заявою про стягнення з кредиторів банкрута коштів на сплату грошової винагороди арбітражного керуючого та відшкодування його витрат у справі, пропорційно розміру визнаних кредиторських вимог.

8.52. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 23.09.2021 у справі № 5002-17/1718/2011.

8.53. Таким чином, оплата грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого за період виконання повноважень ліквідатора банкрута повинна здійснюватися за рахунок коштів кредиторів.

8.54. Згідно частини 4 статті 48 Кодексу України з процедур банкрутства конкурсні кредитори мають на зборах кредиторів кількість голосів, пропорційну сумі вимог кредиторів, включених до реєстру вимог кредиторів за результатами попереднього засідання господарського суду та кратну одній тисячі гривень.

8.55. За приписами частини 1 статті 64 Кодексу України з процедур банкрутства кошти, одержані від продажу майна банкрута, спрямовуються на задоволення вимог кредиторів у порядку, встановленому Кодексом України з процедур банкрутства. При цьому витрати, пов`язані з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді задовольняються в першу чергу.

8.56. Відповідно до частини 3 статті 64 Кодексу України з процедур банкрутства у разі недостатності коштів, одержаних від продажу майна банкрута, для повного задоволення всіх вимог однієї черги вимоги задовольняються пропорційно до суми вимог, що належить кожному кредитору однієї черги.

8.57. Так, керуючись принципом пропорційності голосів кредиторів на зборах кредиторів кількості їх грошових вимог відповідно до статті 48 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд вправі застосувати такий принцип до розподілу між кредиторами грошової винагороди та витрат, за відсутності у боржника коштів від господарської діяльності, від реалізації його майна та рішення комітету кредиторів про утворення Фонду для оплати грошової винагороди ліквідатору, оскільки законодавцем виключається можливість безоплатного надання послуг арбітражного керуючого у справі про банкрутство.

8.58. У Постанові Верховного Суду від 30.01.2019 у справі №910/32824/15 зазначено, що у випадку, коли оплата послуг арбітражного керуючого здійснюється не за рахунок коштів, одержаних від продажу майна боржника, чи коштів, одержаних у результаті виробничої діяльності боржника, то така оплата повинна здійснюватися за рахунок коштів кредиторів, виходячи із принципу пропорційності їх грошовим вимогам.

8.59. За відсутності у боржника будь-яких майнових активів, покладення оплати основної грошової винагороди арбітражного керуючого та його витрат у справі на кредиторів боржника є правильним, як у разі створення ними фонду для авансування таких витрат відповідно до частини 5 статті 30 Кодексу України з процедур банкрутства, так і за ухвалою суду пропорційно сумам визнаних вимог, адже залишається єдиним можливим засобом дотримання принципу оплатності послуг арбітражного керуючого у відповідності до приписів статті 43 Конституції України та статті 30 Кодексу України з процедур банкрутства.

8.60. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 23.09.2021 у справі № 5002-17/1718/2011.

8.61. Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Господарського суду Житомирській області від 07.08.2014 визнано кредиторські вимоги управління Пенсійного фонду України в Малинському районі на суму 113604,77 грн основного боргу (третя черга), визначено, що у зв`язку зі звільненням кредитора - управління Пенсійного фонду України в Малинському районі від сплати судового збору за подачу заяви до господарського суду, підлягає сплаті боржником 2436,00 грн в дохід Державного бюджету України (перша черга реєстру вимог кредиторів боржника). (т. 2 а.с. 243-246).

8.62. Ухвалою Господарського суду Житомирській області від 12.03.2015 у справі №906/526/14 визнано кредиторські вимоги Малинської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області на суму 41948,84 грн податкової заборгованості (шоста черга); визначено, що витрати по сплаті судового збору за подачу заяви до господарського суду в розмірі 1218,00 грн, підлягають сплаті боржником в дохід Державного бюджету України (перша черга реєстру вимог кредиторів боржника) (т. 4 а.с. 118-120).

8.63. Ухвалою Господарського суду Житомирській області від 28.09.2017, зокрема, замінено кредитора по справі Управління Пенсійного фонду України в Малинському районі (,) на Коростенське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області () (т. 6 а.с. 68-70).

8.64. Ухвалою Господарського суду Житомирській області від 19.11.2019 замінено кредитора у справі - Малинську об`єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Житомирській області (ідентифікаційний код 39487678) на правонаступника - Головне управління Державної фіскальної служби у Житомирській області (ідентифікаційний код 39459195) (т. 8 а.с. 35-37).

8.65. Ухвалою Господарського суду Житомирській області від 19.11.2019 замінено кредитора у справі - Коростенське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (ідентифікаційний код 37909216) на правонаступника - головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (ідентифікаційний код 13559341) (т. 8 а.с. 39-40).

8.66. Ухвалою Господарського суду Житомирській області від 31.03.2020 замінено кредитора у справі - Головне управління ДФС у Житомирській області (ідентифікаційний код 39459195) на правонаступника - Головне управління ДПС у Житомирській області (ідентифікаційний код 43142501) (т. 8 а.с. 105-107).

8.67. Ухвалою Господарського суду Житомирській області від 11.05.2021 замінено кредитора у справі - Головне управління ДПС у Житомирській області (ідентифікаційний код 43142501) на його правонаступника - Головне управління ДПС у Житомирській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (ідентифікаційний код відокремленого підрозділу 44096781) (т. 8 а.с. 216-218).

8.68. Враховуючи викладені обставини, ухвалені судові рішення господарського суду у межах справи №906/526/14 загальний розмір визнаних судом кредиторських вимог до боржника, які мають бути включені до реєстру вимог кредиторів боржника, становить 155 553,61 грн, зокрема:

- Головне управління ДПС у Житомирській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (10003, м. Житомир, вул. Юрка Тютюнника, 7, ідентифікаційний код відокремленого підрозділу 44096781) - 41948,84 грн (26,97 %);

- Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (10003, м. Житомир, вул. О.Ольжича,7, ідентифікаційний код 13559341) - 113604,77 грн (73,03%).

8.69. Враховуючи наведене, розмір вимог кредиторів та відсоткову частку вимог кредиторів у загальній сумі кредиторських вимог, включених до реєстру вимог кредиторів Селянського (фермерського) господарства "Владівське", керуючись принципом пропорційності грошових вимог кредиторів в даному випадку, слід здійснити розрахунок та визначити суми коштів, які підлягають стягненню з кожного кредитора.

8.70. Апеляційний господарський суд, погоджується з розрахунком суду першої інстанції, до стягнення з Головного управління ДПС у Житомирській області (10003, м. Житомир, вул. Юрка Тютюнника, 7; ідентифікаційний код відокремленого підрозділу 44096781) на користь арбітражного керуючого арбітражного керуючого Кочергіної В.В. в рахунок грошової винагороди за виконання повноважень ліквідатора та відшкодування витрат підлягають - 24872,41 грн грошової винагороди та 1150,03 грн витрат;

8.71. Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

8.72. Відповідно до статті 73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

8.73. Згідно частин 1, 3 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

8.74. Відповідно до статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

8.75. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 77 ГПК України).

8.76. Згідно статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

8.77. Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

8.78. Суд першої інстанції з урахуванням всіх встановлених обставин справи та обставини заявлених арбітражним керуючим вимог, прийшов до правильного висновку, що клопотання арбітражного керуючого Кочергіної В.В. від 16.06.2022 про стягнення з кредиторів пропорційно їх вимогам грошової винагороди та витрат ліквідатора підлягає задоволенню частково, виходячи з сум власного розрахунку, керуючись принципом пропорційності голосів кредиторів на зборах кредиторів, розміру грошових вимог кредитора - Головного управління ДПС у Житомирській області 24872,41 грн грошової винагороди та 1150,03 грн витрат відповідно до статті 48 Кодексу України з процедур банкрутства.

8.79. Доводи апеляційної скарги Головного управління ДПС у Житомирській області не спростовують висновку суду першої інстанції при постановлені ухвали від 23.08.2022 в оскаржуваній частині та не можуть бути підставою для його скасування або зміни.

8.80. За таких обставин апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Житомирській області слід залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Житомирської області від 23.08.2022 у справі № 906/526/14 в оскаржуваній частині - без змін.

9. Повноваження суду апеляційної інстанції.

9.1. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

9.2. З огляду на зазначені правові положення та встановлені обставини справи суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що доводи, викладені апелянтом у апеляційній скарзі є необґрунтованими, у зв`язку з чим відсутні підстави для скасування рішення в оскаржуваній частині.

9.3. У відповідності до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

10. Розподіл судових витрат.

10.1. Як вбачається справи, за подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Житомирської області від 23.08.2022 у справі №906/526/14 апелянт сплатив судовий збір у розмірі 2481,00 гривень, згідно платіжного доручення №1637 від 24.10.2022.

10.2. Судовий збір сплачений в порядку та розмірі, визначеному Законом України "Про судовий збір" .

10.3. За змістом статті 129 ГПК України за результатами розгляду апеляційної скарги здійснюється розподіл судових витрат.

10.4. Оскільки апелянту відмовлено у задоволенні апеляційної скарги, в силу приписів статті 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на апелянта.

11. Дата ухвалення постанови.

11.1. Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 31.10.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Житомирській області на ухвалу Господарського суду Житомирської області від 23.08.2022 у справі № 906/526/14; розгляд апеляційної скарги призначено на 16.11.2022 об 16:00 год.

11.2. Як зазначалося у даній постанові вище, учасники провадження у справі у судове засідання 16.11.2022 не з`явилися, їх явка судом апеляційної інстанції обов`язковою не визнавалася.

11.3. За змістом частин 4-5 статті 240 ГПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

11.4. Оскільки, в судове засідання 16.11.2022 учасники у справі не з`явилися, тому на підставі частини 4, 5 статті 240 ГПК України датою ухвалення постанови суду апеляційної інстанції у справі №906/526/15 є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Житомирській області від 07.09.22р. залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Житомирської області від 23 серпня 2022 року у справі №906/526/14 (в частині стягнення з Головного управління ДПС у Житомирській області н24872,41 грн - грошової винагороди та 1150,03 грн - витрат) залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Справу №906/526/14 повернути Господарському суду Житомирської області.

Повний текст постанови складений "25" листопада 2022 р.

Головуючий суддя Юрчук М.І.

Суддя Тимошенко О.М.

Суддя Крейбух О.Г.