ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" листопада 2022 р. Справа№ 910/10947/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорногуза М.Г.

суддів: Мальченко А.О.

Агрикової О.В.

секретар судового засідання: Михайленко С.О.

за участі представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: адвокат Артемов А.О. (довіреність № ДП24701/22-0012 від 25.01.2022)

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародна клініка відновного лікування»

на рішення Господарського суду міста Києва від 26.10.2021, (повний текст складено 08.11.2021)

у справі № 910/10947/21 (суддя Гулевець О.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародна клініка відновного лікування»

до Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України»

про визнання кредитного договору недійсним,

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог:

1.1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Міжнародна клініка відновного лікування» (далі - позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва із позовом до Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» (далі - відповідач) про визнання недійсним кредитного договору № 6011КЗ від 18.08.2011.

1.2. Позовні вимоги мотивовані не досягненням сторонами згоди щодо істотних умов договору, а саме не зазначення обов`язкової умови щодо строку дії договору, а також порушенням публічного порядку, банківського законодавства в частині сплати комісії.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції:

2.1. Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.10.2021 у задоволенні позову відмовлено повністю.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги:

3.1. 29.11.2021 до Північного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародна клініка відновного лікування» на рішення Господарського суду міста Києва від 26.10.2021 у справі № 910/10947/21, в якій апелянт просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу:

4.1. У поданій апеляційній скарзі апелянт зазначає, що суд першої інстанції не врахував, що «термін» та «строк» не є тотожними поняттями, а тому визначення терміну виконання зобов`язання не свідчить, що сторонами визначено строк його виконання. При цьому кредитний договір є неукладеним (не відбувся), коли сторони в належній формі не досягли згоди щодо хоча б однієї його істотної умови, передбаченої законодавцем.

4.2. Також, вказує на те, що судом першої інстанції не враховано, що умови кредитного договору щодо сплати комісії за управління кредитною лінією не відповідають Закону України «Про банки і банківську діяльність» та є нікчемними на підставі ч. 1, 2 ст. 228 Цивільного кодексу України. Обслуговування кредиту є супутньою послугою, за надання якої комісія не сплачується.

5. Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи:

5.1. 10.02.2022 до Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив відповідача на апеляційну скаргу, в якому відповідач просить залишити без задоволення апеляційну скаргу, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін.

5.2. У поданому відзиві відповідач зазначає, що визнання нікчемного правочину не є належним способом захисту, а обов`язкові умови надання кредиту містяться в п. 3.3. кредитного договору і зазначені кредитним договором комісії не влючені в цей пункт, отже є обов`язковою умовою надання кредиту.

6. Розподіл справи:

6.1. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.10.2022, на підставі рішення зборів суддів Північного апеляційного господарського суду від 21.09.2022, матеріали судової справи № 910/10947/21 разом з апеляційною скаргою ТОВ «Міжнародна клініка відновного лікування» на рішення Господарського суду міста Києва від 26.10.2021 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Мальченко А.О., Агрикова О.В.

6.2. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.10.2022 справу № 910/10947/21 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародна клініка відновного лікування» на рішення Господарського суду міста Києва від 26.10.2021 прийнято до провадження колегією суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Мальченко А.О., Агрикова О.В. Повідомлено учасників, що розгляд справи № 910/10947/21 за апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародна клініка відновного лікування» на рішення Господарського суду міста Києва від 26.10.2021 відбудеться 15.11.2022.

7. Інші процесуальні дії у справі:

7.1. 15.11.2022 о 14 год. 45 хв. судове засідання не відбулося у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги в місті Києві, що відображено на офіційному веб-порталі "Офіційна карта повітряних тривог України" (https://map.ukrainealarm.com/).

7.2. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.11.2022 розгляд справи призначено на 29.11.2022.

7.3. В судовому засіданні 29.11.2022 представник відповідача проти апеляційної скарги заперечував, просив відмовити в її задоволенні, а оскаржуване рішення суду першої інстанції просив залишити без змін.

7.4. Апелянт явку свого представника в судове засідання 29.11.2022 не забезпечив, про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином шляхом направлення копії ухвали від 17.11.2022 на офіційну електронну пошту.

7.5. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи (ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України).

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

8. Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини справи:

8.1. 18.08.2011 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Міжнародна клініка відновного лікування" (позивач, позичальник) та Публічним акціонерним товариством "Державний експортно-імпортний банк України" (відповідач, Банк) укладений кредитний договір №6011К3 (далі - договір, а.с. 6-25) відповідно до якого Банк надає позичальникові кредит шляхом відкриття невідновлюваної кредитної лінії на умовах цього договору (далі - кредит або кредитна лінія), а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, комісії та інші платежі, встановлені цим договором (п. 3.1. договору).

8.2. Банк надає позичальникові кредит на умовах цього договору, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, комісії, плати та інші платежі, встановлені цим договором (п. 3.3.1. договору).

8.3. Відповідно до п. 3.2. договору ліміт кредитної лінії, строк користування кредитом, призначення кредиту та умови кредитування:

3.2.1. Ліміт кредитної лінії: 10 000 000,00 доларів США

3.2.2. Кінцевий термін погашення кредиту: "30" червня 2019 року.

3.2.3. Цілі кредиту: фінансування інвестиційного проекту - «Бальнеологічний комплекс ТЗОВ «Міжнародна клініка відновного лікування» в Херсонській області Генічеського р-ну, с. Щасливцеве, вул. Набережна, 10, в тому числі:

а) в сумі 6 693 000,00 доларів США - для рефінансування заборгованості за кредитним договором №02-231/607 від 12.12.2006 року, що укладений між позичальником та Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк";

б) в сумі 3 307 000,00 доларів США - для фінансування контрактів на придбання обладнання, меблів, техніки та виконання робіт, інших витрат, пов`язаних з будівництвом, облаштуванням та введенням комплексу в експлуатацію.

8.4. У подальшому сторонами вносилися зміни до кредитного договору №6011К3 від 18.08.2011, а саме Угодою № 6011КЗ-1 від 28.12.2012, Угодою № 6011КЗ-2 від 31.01.2013, Угодою № 6011КЗ-3 від 25.03.2013, Угодою № 6011КЗ-4 від 05.07.2013, Угодою № 6011КЗ-5 від 21.01.2014, Угодою № 6011КЗ-6 від 28.04.2014, Угодою № 6011КЗ-7 від 27.02.2015, Угодою № 6011КЗ-8 від 30.09.2015, Угодою №6011КЗ-9 від 31.05.2016 (а.с. 26-40).

8.5. У пункті 3.2.5. договору (в редакції Угоди № 6011КЗ-3 від 25.03.2013) сторонами погоджено позичальник сплачує банку такі комісії за цим договором.

8.6. У випадках збільшення ліміту кредитної лінії, та/або продовження кінцевого терміну погашання кредиту на термін більше ніж три місяці, та/або реструктуризації заборгованості за ініціативою позичальника за договором, банк має право змінити розмір комісії за договором з дата підписання відповідної додаткової угоди.

3.2.5.1. Комісія за управління кредитною лінією - 0,029 % від Ліміту кредитної лінії щомісяця. Комісія розраховується пропорційно кількості днів дії Ліміту кредитної лінії у відповідному періоді

3.2.5.2. Комісія за зміну умов Кредитного договору (за ініціативою позичальника) за окрему зміну, у тому числі:

у разі продовження кінцевого терміну погашення кредиту, у тому числі з відповідним внесенням змін до Графіка надання та погашення кредиту чи укладення окремих договорів - 0,012 % від Ліміту кредитної лінії, але не менше 500 грн. разово:

0,006 % від Ліміту кредитної лінії, але не менше 400 грн. разово при внесенні істотних змін до умов договору, а саме:

- зміни Ліміту кредитної лінії, внесення змін до Графіку надання та погашення кредиту;

- зниження розміру процентної ставки;

- зміни строку сплати процентів за користування кредитом, комісій, інших плат, встановлених договором;

- зміни термінів переведення та / або обсягів загальних грошових потоків;

- зміни коефіцієнту забезпечення;

- при внесенні інших змін до умов договору 300 грн разово.

3.2.5.3. Зміна умов Гарантійних документів, за окрему зміну:

0,006 % від суми Ліміту кредитної лінії, але не менше 340 грн. та не більше 1 700 грн. разово при внесенні істотних змін до умов Гарантійних документів -

- при внесенні інших змін до умов Гарантійних документів у разі:

- перенесення терміну-страхування заставного майна / предметів іпотеки;

- зміни термінів оформлення додаткової застави / іпотеки;

- зміни виду застави;/ іпотеки;

- зміни переліку заставленого майна/ предмету іпотеки.

при внесенні інших змін до умов Гарантійних документів - 250 грн разово.

3.2.5.4. За переведення боргу за ініціативою позичальника - 0,010 % від суми Ліміту кредитної лінії, але не менше 420 грн. та не більше 4 200 грн.

3.2.5.5. Комісія за надання довідок про стан заборгованості за кредитом - 50 грн. за 1 довідку разово.

8.7. Відповідно до п. 8.1. договору цей договір набуває чинності з дати його підписання повноважними представниками позичальника та банку, проте кредит надається після виконання позичальником п. 3.3., п.п. 3.9.1. та інших передумов цього договору. Цей договір залишається чинним до дати повного виконання сторонами зобов`язань за цим договором.

9. Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносин:

9.1. Спірні правовідносини між сторонами виникли з підстав укладення між ними кредитного договору №6011К3 від 18.08.2021.

9.2. Зі змісту апеляційної скарги та змісту позовної заяви вбачається, що позивач (апелянт) спросить визнати недійсним вказаний спірний кредитний договір з підстав непогодження сторонами умови договору щодо строку кредитного договору, порушенням вказаним договором публічного порядку та невідповідність договору Закону України «Про банки і банківську діяльність» в частині наявності у договорі умов про сплату комісії.

9.3. Сторонами у п. 3.2.2. кредитного договору № 6011КЗ від 18.08.2011 кінцевий термін погашення кредиту визначено як 30 червня 2019 року.

9.4. У п. 8.1. кредитного договору сторонами погоджено, що цей договір набуває чинності з дати його підписання повноважними представниками позичальника та банку, проте кредит надається після виконання позичальником п. 3.3., п.п. 3.9.1 та інших передумов цього договору. Цей договір залишається чинним до дати повного виконання сторонами зобов`язань за цим договором.

9.5. При цьому відповідно до п. 3.4.1. кредитного договору позичальник зобов`язаний погасити повністю кредит у валюті кредиту на рахунок, вказаний у п. 3.8. цього договору, в строк, зазначений у п.п. 3.2.2. цього договору, здійснюючи чергові платежі з погашення згідно з графіком надання та погашення кредиту за рахунок будь-яких грошових надходжень позичальника.

10. Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції:

10.1. Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що зі змісту спірного кредитного договору випливає, що сторони погодили у договорі предмет договору, ціну та строк виконання зобов`язання у п. 3.2.2. та п. 8.1., який визначає строк дії кредитного договору.

10.2. Також, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що визнання кредитного договору недійсним є неналежним способом захисту, оскільки не призведе до реального відновлення порушених прав, оскільки нікчемний правочин є недійсним в силу закону, а також погоджується із тим, що позивачем належними доказами не доведено того, що спірний кредитний договір порушує публічний порядок та не доведено, що умови договору суперечать нормам чинного законодавства України.

11. Мотиви прийняття або відхилення аргументів, викладених учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу:

11.1. Колегія суддів відхиляє аргументи апелянта, що сторонами не визначено строк дії кредитного договору, визначення терміну виконання зобов`язання не свідчить, що сторонами визначено строк його виконання, з огляду на такі доводи.

11.2. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 251 Цивільного кодексу України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

11.3. Сторонами у спірному договорі у п. 3.2.2. визначено кінцевий термін погашення кредиту як 30.06.2019. При цьому у п. 3.4.1. кредитного договору визначено, що позичальник зобов`язаний погасити повністю кредит у валюті кредиту на рахунок, вказаний у п. 3.8. цього договору, в строк, зазначений у п.п. 3.2.2. цього договору, тобто до 30.06.2019.

11.4. Таким чином, сторонами погоджено строк повернення кредиту до 30.06.2019.

11.5. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (ч. 1 ст. 631 Цивільного кодексу України).

11.6. При цьому погодження у п. 8.1. кредитного договору, що спірний кредитний договір залишається чинним до дати повного виконання сторонами зобов`язань за цим договором фактично свідчить про те, що закінчення строку дії договору не є підставою для припинення визначених ним зобов`язань, оскільки згідно зі ст. 599 ЦК України, ч. 1 ст. 202 ГК України такою умовою є виконання, проведене належним чином.

11.7. З огляду на вищевикладене у колегії суддів відсутні підстави вважати, що сторонами у спірному кредитному договорі не було погоджено строк його дії.

11.8. Також, колегія суддів не приймає аргументи апелянта в частині порушення укладеним договором публічного порядку, невідповідність умов кредитного договору в частині визначення сплати комісії умовам Закону України «Про банки і банківську діяльність», з огляду на такі доводи.

11.9. Як вбачається з матеріалів справи кредит надавався позивачу, як юридичній особі для забезпечення фінансування господарської/поточної діяльності товариства, між сторонами не укладалися договори про надання споживчих кредитів, тобто у спірних правовідносинах позичальник не є споживачем, відповідно відсутні підстави для застосування правових норм, що регулюють відносини споживчого кредитування, зокрема статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», яка визначає підстави визнання недійсними умов договорів, що обмежують права споживача та закріплює поняття «несправедливі умови договору» в частині визнання умов про сплату комісії.

11.10. Виділяючи правочин, що порушує публічний порядок, як окремий вид нікчемних правочинів, Цивільний кодекс України виходить зі змісту самої протиправної дії та небезпеки її для інтересів держави і суспільства загалом, а також значимості порушених інтересів внаслідок вчинення такого правочину.

11.11. При цьому категорія публічного порядку застосовується не до будь-яких правовідносин у державі, а лише щодо суттєвих основ правопорядку.

11.12. З огляду на зазначене, публічний порядок - це публічно-правові відносини, які мають імперативний характер і визначають основи суспільного ладу держави.

11.13. Отже, положеннями статті 228 Цивільного кодексу України визначено перелік правочинів, які є нікчемними як такі, що порушують публічний порядок.

11.14. Такими є правочини, що посягають на суспільні, економічні та соціальні основи держави, зокрема правочини, спрямовані на використання всупереч закону комунальної, державної або приватної власності; правочини, спрямовані на незаконне відчуження або незаконне володіння, користування, розпорядження об`єктами права власності українського народу - землею як основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, її надрами, іншими природними ресурсами (стаття 14 Конституції України); правочини щодо відчуження викраденого майна; правочини, що порушують правовий режим вилучених з обігу або обмежених в обігу об`єктів цивільного права тощо.

11.15. Усі інші правочини, спрямовані на порушення інших об`єктів права, передбачені іншими нормами публічного права, не вважаються такими, що порушують публічний порядок.

11.16. При кваліфікації правочину за статтею 228 Цивільного кодексу України потрібно враховувати вину, яка виражається в намірі порушити публічний порядок сторонами правочину або однією зі сторін. Доказом вини може бути вирок суду, постановлений у кримінальній справі, щодо знищення, пошкодження майна чи незаконного заволодіння ним тощо.

11.17. Зазначене узгоджується з правовою позицією, викладеною в постановах Верховного Суду України від 13.04.2016 у справі №6-1528цс15, Верховного Суду від 10.03.2020 у справі № 910/24075/16, від 02.07.2020 у справі № 910/4932/19.

11.18. В той же час зазначення в якості умов кредитного договору необхідності сплати позичальником комісії не підпадає під умови договору, що порушують публічний порядок.

11.19. Решта аргументів викладених учасниками справи не входять до предмету доказування в даній справі, ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.

12. Чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду:

12.1. Колегією суддів не встановлено порушення відповідачем прав та інтересів позивача, як позичальника за кредитним договором № 6011КЗ від 18.08.2011, та не встановлено підстав для визнання такого кредитного договору недійсним.

13. Посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції:

13.1. Стаття 2 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України) визначає, що «Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.»

13.2. Згідно ч. 1 ст.5 ГПК України: «Здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.»

13.3. Відповідно до ч.1 ст. 14 ГПК України: «Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.»

13.4. При оцінці доказів суд керувався статтями 79 та 86 ГПК України, згідно яких «Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.», «Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.»

13.5. Відповідно до статті 269 ГПК України: « 1. Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

2. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

3. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

4. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

5. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.»

13.6. Частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

13.7. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 251 Цивільного кодексу України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

13.8. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (ч. 1 ст. 631 Цивільного кодексу України).

13.9. Статтею 215 Цивільного кодексу України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

13.10. Відповідно до ч. 1 ст. 228 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

13.11. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам (ч. 1 ст. 203 Цивільного кодексу України).

13.12. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 204 Цивільного кодексу України).

13.13. Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. (ч.1 та 4 ст. 11 ГПК України).

13.14. Відповідно до частини п`ятої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

13.15. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.(ч. 4 ст. 236 ГПК України)

13.16. Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» у рішенні від 18.07.2006 та у справі «Трофимчук проти України» у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

14. Висновки Північного апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги:

14.1. Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржуване рішення ґрунтується на засадах верховенства права, є законним - ухвалене судом відповідно до норм матеріального права, при дотриманні норм процесуального права і обґрунтованим - ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

14.2. Рішення Господарського суду міста Києва від 26.10.2021 у справі № 910/10947/21 залишити без змін.

14.3. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародна клініка відновного лікування» на рішення Господарського суду міста Києвавід 26.10.2021 у справі № 910/10947/21 залишити без задоволення.

15. Розподіл судових витрат:

15.1 Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги, згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України покласти на скаржника.

Керуючись п. 3, 4 ст. 13, ст.ст. 74, 86, 129, 207,236, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, 282, 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародна клініка відновного лікування» на рішення Господарського суду міста Києвавід 26.10.2021 у справі № 910/10947/21 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 26.10.2021 у справі № 910/10947/21 залишити без змін.

3. Судові витрати, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «Міжнародна клініка відновного лікування».

4. Справу № 910/10947/21 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 288, 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 30.11.2022.

Головуючий суддя М.Г. Чорногуз

Судді А.О. Мальченко

О.В. Агрикова