РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

24.11.2022Справа № 910/8142/22

Суддя Господарського суду міста Києва Демидов В.О., за участю секретаря судового засідання Анастасової К.В., розглянувши у судовому засіданні справу за позовом фізичної особи-підприємця Пархоменко Григорія Павловича ( АДРЕСА_1 ) до Приватного підприємства "КМС-1" (04107, місто Київ, вулиця Татарська, будинок 21 А) про стягнення 2 666 230,60 грн,

За участю представників сторін:

від позивача: Мельнік Р. В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

24.08.2022 року до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява фізичної особи-підприємця Пархоменко Григорія Павловича до Приватного підприємства "КМС-1" про стягнення 2 666 230,60 грн та 25.08.2022 передана судді Демидову В.О. відповідно до автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Відповідно до заявлених позовних вимог позивач просить суд стягнути з відповідача на користь фізичної особи-підприємця Пархоменко Григорія Павловича заборгованість за договором оренди сільськогосподарської техніки з екіпажом від 14.05.2019 №14-05/1 у розмірі 2 666 230,60 грн з яких: 1 275 452,22 грн - сума основної заборгованості, 403 808,17 грн - інфляційні нарахування, 122 024,09 грн - проценти за користування коштами, 864 946, 12 грн - пені.

Ухвалою суду від 29.08.2022 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали.

У встановлений судом строк від позивача надійшли докази усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 19.09.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №910/8142/22 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 13.10.22.

Однак судове засідання, призначене на 13.10.22 року не відбулось, про що було постановлено відповідну ухвалу та відкладено підготовче засідання на 27.10.22 о 12:00 год. у зв`язку із загрозою ракетних ударів по місту та неможливістю забезпечити безпеку життя та здоров`я відвідувачів і працівників суду.

24.10.2022 через канцелярію суду від представника позивача надійшло клопотання, в якому останній просить суд розглянути можливість проведення судового засідання, призначеного на 27.10.22 у режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів в системі EasyCon.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.10.2022 клопотання задоволено, ухвалено забезпечити участь представника позивача в судовому засіданні, яке відбудеться 27.10.22 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів в EasyCon.

Судове засідання призначене на 27.10.2022 року не відбулось у зв`язку із знеструмленням електромережі суду, про що складено акт щодо знеструмлення електромережі суду, вихід з ладу сервера автоматизованої системи та інші умови, що впливають на безперебійність функціонування автоматизованої системи. У зв`язку із цим судом було вирішено відкласти підготовче засідання на 10.11.22 року.

03.11.2022 через канцелярію суду від представника позивача надійшло клопотання, в якому останній просить суд розглянути можливість проведення судового засідання, призначеного на 10.11.22 у режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів в системі EasyCon.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.11.2022 клопотання задоволено, ухвалено забезпечити участь представника позивача в судовому засіданні, яке відбудеться 10.11.22 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів в EasyCon.

Ухвалою суду від 10.11.2022 року закрито підготовче провадження у справі № 910/8142/22 та призначено справу до розгляду по суті на 24.11.22.

18.11.2022 на електронну пошту суду від представника позивача надійшло клопотання, в якому останній просить суд розглянути можливість проведення судового засідання, призначеного на 24.11.22 у режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.11.2022 клопотання задоволено, ухвалено забезпечити участь представника позивача в судовому засіданні, яке відбудеться 24.11.22 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів в EasyCon.

У судове засідання 24.11.2022 з`явився представник позивача, надав пояснення по справі.

Представник відповідача у судове засідання на 24.11.2022 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

В судовому засіданні 24.11.2022 оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини.

14.05.2019 між фізичною особою-підприємцем Пархоменко Г. П. (далі - позивач, орендодавець) та ПП «КМС-1» (далі - відповідач, орендар) укладено договір оренди сільськогосподарської техніки з екіпажем № 14-05/1, відповідно до п. 1.1 якого за даним договором орендодавець зобов`язується передати у тимчасове володіння і користування орендарю сільськогосподарську техніку (далі - техніка), зазначену у переліку, який є додатком №1 до договору, а також зобов`язується забезпечити своїми силами її керування та технічну експлуатацію, а орендар зобов`язується прийняти в тимчасове володіння та користування сільськогосподарську техніку під керуванням екіпажу (водія/механізатора) орендодавця і зобов`язується сплачувати орендодавцю орендну плату за користування сільськогосподарською технікою і повернути її у порядку, встановленому цим договором.

Техніка надається в оренду з метою виконання певного комплексу сільськогосподарських робіт. Орендна плата погоджується сторонами за один гектар користування сільськогосподарською технікою (п. 1.1.1 договору).

Приймання в оренду та повернення сільськогосподарської техніки з оренди здійснюється за актами приймання-передачі (п. 1.5 договору).

Відповідно до п. 3.1 договору розмір плати за одну годину користування сільськогосподарською технікою вказаний в Додатку №1 до цього договору.

Розмір місячної орендної плати за користування сільськогосподарською технікою з екіпажем визначається згідно формули: орендна плата за користування сільськогосподарською технікою = кількість оброблених гектарів* договірна вартість за один гектар (п. 3.1.1 договору).

За умовами п. 3.2 договору орендна плата сплачується орендарем щомісячно до 5 числа кожного місяця наступного за місяцем оренди в безготівковому порядку шляхом перерахування грошових коштів у національній валюті України - гривні, належних до сплати, на поточний рахунок орендодавця.

Орендар зобов`язується проплатити передоплату в сумі 10% від суми договору, з моменту поставки спеціалізованої техніки на територію орендатора (п. 3.3 договору).

Зобовязання орендаря по оплаті вважаються виконаними з дати списання грошових коштів з поточного рахунку орендаря та перерахування їх обслуговуючому банку орендодавця для зарахування на поточний рахунок орендодавця (п. 3.4 договору),

Цей договір набирає чинності з моменту підписання і діє до 31.12.2019 (п. 4.1 договору).

Також 14.05.2019 сторонами підписано та скріплено печатками Узгодження до договору №14-05/1 від 14.05.2019, за яким культивація складає 300 грн за 1 га без ПДВ, посів - 580 грн за 1 га без ПДВ, збір врожаю соняшника - 650,00 грн за 1 га без ПДВ.

Матеріали справи містять підписані сторонами та скріплені печатками акти приймання-передачі транспортних засобів та самохідних машин чи механізмів з екіпажем від 15.05.2019, від 08.06.2019, від 10.09.2019, від 05.11.2019.

Також 23.05.2019 сторони уклали додаток № 2 до договору оренди сільськогосподарської техніки з екіпажем №14-05/1 від 14.05.2019, відповідно до якого орендодавець передав в строкове платне користування орендареві також трактор К-700 та дискову борону. Розмір орендної плати за 1 годину користування становить 500,00 грн.

Вказана техніка була прийнята відповідачем за актом приймання-передачі від 24.05.2019.

Також 23.05.2019 сторонами підписано та скріплено печатками Узгодження до договору №14-05/1 від 14.05.2019, за яким дискування складає 480,00 грн за 1 га без ПДВ.

Факт належного виконання позивачем своїх обов`язків за договором та їх прийняття відповідачем підтверджується актами про надання послуг, які підписані сторонами та скріплені печатками товариств, а саме: № 6 від 08.06.2019 на суму 945 303,00 грн та №12 від 05.11.2019 на суму 330 149,22 грн.

Доказів оплати відповідачем вказаних сум матеріали справи не містять.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з огляду на таке.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За приписами ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

Частина 1 статті 759 Цивільного кодексу України передбачає, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Приписами ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України визначено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ч. 1, ч. 5 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Пунктами 1, 4 ст. 285 Господарського кодексу України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Згідно з ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Розмір місячної орендної плати за користування сільськогосподарською технікою з екіпажем визначається згідно формули: орендна плата за користування сільськогосподарською технікою = кількість оброблених гектарів* договірна вартість за один гектар (п. 3.1.1 договору).

За умовами п. 3.2 договору орендна плата сплачується орендарем щомісячно до 5 числа кожного місяця наступного за місяцем оренди в безготівковому порядку шляхом перерахування грошових коштів у національній валюті України - гривні, належних до сплати, на поточний рахунок орендодавця.

Судом було встановлено, що позивачем надано відповідачу в орендне користування відповідну техніку з екіпажем, позивачем були виконані роботи на суму 945 303,30 грн, що підтверджується актом надання послуг №6 від 08.06.2019, та на суму 330 149,22 грн, що підтверджується актом надання послуг №12 від 05.11.2019, які підписані і скріплені печатками товариств.

Як зазначає позивач, відповідачем не було сплачено суму заборгованості в розмірі 1 275 452,52 грн, а тому просить стягнути з відповідача вказану суму основної заборгованості.

Відтак відповідач, у порушення взятих на себе зобов`язань, не виконав наявний обов`язок щодо оплати за оренду майна та отримані послуги в розмірі 1 275 452,52 грн.

Будь-яких доказів про сплату вказаної заборгованості в матеріалах справи не міститься.

Договір, відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на викладене вище, оскільки відповідач не надав суду жодних доказів належного виконання свого зобов`язання та не спростував заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку, що відповідачем були порушені зобов`язання, обумовлені договором оренди сільськогосподарської техніки з екіпажем №14-05/1 від 14.05.2019, та положення ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, а тому вимога позивача про стягнення суми заборгованості в розмірі 1 275 452,52 грн. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Також, позивачем нараховано та заявлено до стягнення інфляційні втрати у розмірі 403 808,17 грн та 3% річних у розмірі 122 024,09 грн відповідно до вимог ст. 625 ЦК України.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України визначено обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом наведеної норми закону нараховані на суму боргу інфляційні втрати та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання.

Оскільки ст. 625 ЦК України розміщена в розділі І "Загальні положення про зобов`язання" книги 5 ЦК України, то вона поширює свою дію на всі зобов`язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини щодо виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань. Таким чином, у ст. 625 ЦК України визначено загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт (аналогічний висновок міститься у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справі № 646/14523/15-ц, від 09.11.2021 у справі № 320/5115/17).

Здійснивши перерахунок інфляційних втрат та 3 % річних, суд дійшов висновку, що вказані розрахунки є вірними, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Крім того, позивачем нараховано та заявлено до стягнення пеню в розмірі 864 946,12 грн.

Як на правову підставу для стягнення пені позивач посилається на п. 7.4 договору, проте договір оренди сільськогосподарської техніки з екіпажем №14-05/1 від 14.05.2019 не містить такого пункту, як і взагалі не містить письмового погодження сторонами застосування пені.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

Відповідно до норм частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.ч. 2, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" № 543/96-ВР від 22.11.1996, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Враховуючи, що сторонами в договорі оренди сільськогосподарської техніки з екіпажем №14-05/1 від 14.05.2019 не погоджено умов для нарахування пені, тобто така відповідальність не передбачена умовами договору, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги наведені положення законодавства, встановлені судом обставини, зміст доводів учасників процесу та наявних доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтовані, підтверджені наявними в матеріалах справи доказами та підлягають частковому задоволенню, а саме стягненню з відповідача на користь позивача суми заборгованості у розмірі 1 275 452,22 грн, інфляційних втрат у розмірі 403 808,17 грн, 3% річних у розмірі 122 024,09 грн. В іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Крім того, позивач просив стягнути з відповідача витрати на професійну правову допомогу адвоката у розмірі 100 000,00 грн.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2)пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3)пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з приписами статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, необхідно виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст.27,30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Аналогічна правова позиція викладена в додатковій постанові Верховного Суду від 24.01.2019 у справі №910/15944/17; додатковій постанові Верховного Суду від 06.03.2019 у справі №922/1163/18, постанові Верховного Суду від 21.03.2019 у справі № 914/359/18.

Відповідно до постанови Об`єднаної палати Верховного суду у складі Касаційного господарського суду від 03.10.2019 року по справі № 922/445/19 та постанови Об`єднаної палати Верховного суду у складі Касаційного господарського суду від 22.11.2019 року по справі № 902/347/18, для розподілу понесених судових витрат стороні необхідно подати лише договір про надання правничої допомоги та детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Матеріали справи містять договір про надання правової допомоги №17 від 15.08.2022, укладений між позивачем фізичною особою-підприємцем Пархоменко Григорієм Павловичем та адвокатом Мельнік Русланом Васильовичем (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №1161 від 08.02.2012).

Відповідно до п. 3.2 договору про надання правової допомоги витрати на правову допомогу покривають наступні послуги: аналіз матеріалів справи - 25 000,00 грн, збір доказів - 25 000,00 грн, підготовка позовної заяви - 25 000,00 грн, подання позовної заяви та виступ у суді - 25 000,00 грн.

Згідно ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

За наявності заперечень іншої сторони суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Суд звертає увагу, що за приписами ч.6 ст.126 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та постанові від 22.10.2020 Верховного Суду по справі №910/9187/19.

Клопотань про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката матеріали справи не містять.

Разом з тим, враховуючи, що судом було позов задоволено частково витрати позивача на правничу допомогу підлягають розподілу між сторонами у відповідності до ст.ст. 126, 129 Господарського процесуального кодексу України.

За приписами ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати, пов`язані з розглядом справи (окрім судового збору), покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки рішенням суду у справі № 910/8142/22 позов задоволено частково, а також те, що суд дійшов до висновку про неспіврозмірність витраченого адвокатом часу з урахуванням того, що справа не є складною, витрати позивача на професійну правничу допомогу адвоката покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та сума, яка підлягає до стягнення з відповідача становить 67 559,22 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 233, 237-240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного підприємства «КМС-1» (04107, місто Київ, вулиця Татарська, будинок 21 А, код 36826431) на користь фізичної особи-підприємця Пархоменка Григорія Павловича ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) грошову суму у розмірі 1 801 284 (один мільйон вісімсот одна тисяча двісті вісімдесят чотири) грн 48 коп., з яких: сума заборгованості - 1 275 452 (один мільйон двісті сімдесят п`ять тисяч чотириста п`ятдесят дві) грн 22 коп., інфляційні втрати - 403 808 (чотириста три тисячі вісімсот вісім) грн 17 коп., 3% річних - 122 024 (сто двадцять дві тисячі двадцять дві) грн 09 коп., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 27 019 (двадцять сім тисяч дев`ятнадцять) грн 27 коп. та витрати на професійну правову допомогу адвоката у розмірі 67 559 (шістдесят сім тисяч п`ятсот п`ятдесят дев`ять) грн 22 коп.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

5. Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому статтею 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений статтею 256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому статтею 257 Господарського процесуального кодексу України.

З повним текстом рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою:http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення складено та підписано 05.12.2022

Суддя Владислав ДЕМИДОВ