ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"15" листопада 2022 р.м. ХарківСправа № 5023/9521/11

Господарський суд Харківської області у складі:

судді: Усатого В.О.

при секретарі судового засідання П`ятак А.С.

розглянувши заяву керуючого реалізацією про визнання права власності та витребування майна з незаконного володіння (вх. № 14358 від 11.06.2019) у справі

за заявою ФОП Стеценка Сергія Володимировича, м. Харків
до ФОП Стеценка Сергія Володимировича, м. Харків
про неплатоспроможність
учасники у справі про банкрутство не з`явилися

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Харківської області від 12.12.2011 ФОП Стеценка С.В. визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатора.

Ухвалою суду від 18.04.2017 ліквідатором ФОП Стеценка С.В. призначено арбітражного керуючого Кошовського С.В.

11.06.2019 до суду від ліквідатора надійшла заява про визнання права власності та витребування майна з незаконного володіння (вх. № 14358), в якій арбітражний керуючий Кошовський С.В. просить суд: 1) визнати за ОСОБА_1 право власності на нежитлові приміщення 1-го поверху № 2-1-:-2-12 в літ. "А-5" загальною площею 162,6 кв.м., які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 ; 2) витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 нежитлові приміщення 1-го поверху № 2-1-:-2-12 в літ. "А-5" загальною площею 162,6 кв.м., розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , які передати ліквідатору ФОП Стеценка С.В. арбітражному керуючому Кошовському С.В.

Також, 11.06.2019 до суду від ліквідатора надійшла заява (вх. № 14354) про вжиття заходів щодо забезпечення вимог кредиторів, в якій арбітражний керуючий Кошовський С.В. просив суд заборонити ОСОБА_2 відчужувати у будь-який спосіб нежитлові приміщення 1-го поверху № 2-1-:-2-12 в літ. "А-5" загальною площею 162,6 кв.м., розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ; внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості про заборону відчуження зазначеного майна.

Ухвалою суду від 12.06.2019 заяву ліквідатора про визнання права власності та витребування майна з незаконного володіння (вх. № 14358 від 11.06.2019) призначено до розгляду на 02.07.2019; залучено до участі у її розгляді ОСОБА_2 ; зобов`язано ОСОБА_2 та ПАТ "ВіЕйБі Банк" надати відзив на заяву ліквідатора.

Також, ухвалою суду від 12.06.2019 заборонено ОСОБА_2 відчужувати у будь-який спосіб нежитлові приміщення 1-го поверху № 2-1-:-2-12 в літ. "А-5" загальною площею 162,6 кв.м., які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 ; ухвалено внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості про заборону відчуження зазначеного майна.

20.08.2019 до суду від ОСОБА_2 надійшов відзив (вх. № 20017) на заяву ліквідатора, в якому ОСОБА_2 просила суд застосувати позовну давність та відмовити у задоволенні заяви ліквідатора про визнання права власності та витребування майна з незаконного володіння.

21.10.2019 введено в дію Кодекс України з процедур банкрутства.

07.02.2022 до суду від керуючого реалізацією надійшли обґрунтування (вх.№2822) заяви про визнання права власності та витребування майна з незаконного володіння з урахуванням постанови Східного апеляційного господарського суду від 12.11.2019, в яких арбітражний керуючий Кошовський С.В. зазначив про те, що постанова Східного апеляційного господарського суду від 12.11.2019 про скасування ухвали господарського суду Харківської області від 11.04.2019 має преюдиційне значення для розгляду справи в частині визнання права власності за ОСОБА_1 на нежитлові приміщення 1-го поверху № 2-1-:-2-12 в літ. "А-5" загальною площею 162,6 кв.м., розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , та витребування зазначеного майна з чужого незаконного володіння ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 .

Судові засідання з розгляду заяви керуючого реалізацією про визнання права власності та витребування майна з незаконного володіння (вх. № 14358 від 11.06.2019) неодноразово відкладалися з підстав неявки учасників у справі про банкрутство, необхідності витребування додаткових доказів для вирішення спору.

Ухвалою суду від 08.02.2022 відкладено розгляд заяви керуючого реалізацією про визнання права власності та витребування майна з незаконного володіння (вх.№14358 від 11.06.2019) на 29.03.2022.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" (із змінами) у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан.

Згідно зі ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

З метою убезпечення від ризику життя та здоров`я людей, зокрема, учасників справи та працівників суду, судове засідання, призначене на 29.03.2022, не відбулося.

Проте, господарський суд Харківської області продовжує здійснювати правосуддя та працює у дистанційному режимі.

У зв`язку із реальною загрозою життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду та суддів, керуючись ст. 3 Конституції України, ст. 24 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", рішенням Ради суддів України № 9 від 24.02.2022, враховуючи положення Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" № 64/2022 від 24.02.2022, розпоряджень Харківської обласної військової адміністрації, прийнятих відповідно до ст. 8 Закону України "Про правовий режим воєнного стану", керівництвом господарського суду Харківської області встановлено особливий режим роботи суду в умовах воєнного стану, відповідно до якого, крім іншого, тимчасово зупинено здійснення судочинства у відкритих судових засіданнях за участю учасників судового процесу до усунення обставин, які зумовлюють загрозу життю, здоров`ю та безпеці громадян в умовах воєнної агресії проти України.

З метою подальшого розгляду справи ухвалою суду від 21.06.2022 призначено заяву керуючого реалізацією про визнання права власності та витребування майна з незаконного володіння (вх. № 14358 від 11.06.2019) до розгляду на 13.09.2022.

У зв`язку з відсутністю 13.09.2022 електропостачання у місті Харкові судове засідання не відбулося.

З огляду на відновлення електропостачання у місті Харкові ухвалою суду від 13.09.2022 призначено заяву керуючого реалізацією про визнання права власності та витребування майна з незаконного володіння (вх. № 14358 від 11.06.2019) до розгляду на 15.11.2022.

Керуючий реалізацією, присутній у судовому засіданні, надав пояснення щодо заяви про визнання права власності та витребування майна з незаконного володіння (вх. № 14358 від 11.06.2019).

ОСОБА_2 та інші учасники у справі про банкрутство в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду заяви керуючого реалізацією були повідомлені відповідно до вимог чинного законодавства.

У судовому засіданні 15.11.2022 оголошено перерву з розгляду заяви керуючого реалізацією про визнання права власності та витребування майна з незаконного володіння (вх. № 14358 від 11.06.2019) на 15.11.2022 о 14.30.

Після перерви учасники у справі про банкрутство в судове засідання не з`явилися.

Як вказано у Рішенні Конституційного суду України від 02.11.2004 №15-рп/2004 верховенство права - це панування права в суспільстві. Одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства. Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України.

В частині 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд вказує на те, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення Європейського суду з прав людини від 07.07.1989 у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Суд зазначає, що питання про те, що певні обставини перешкоджають розгляду справи, вирішуються судом залежно від конкретних обставин справи.

Критерії оцінювання "розумності" строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

З урахуванням вищенаведеного, приймаючи до уваги, що учасники у справі про банкрутство мали достатньо часу для надання своїх заперечень, аргументів, пояснень та міркування щодо заяви керуючого реалізацією (вх. № 14358 від 11.06.2019), а їхня явка судом не була визнана обов`язковою, суд вважає, що зібраних доказів достатньо для розгляду заяви керуючого реалізацією про визнання права власності та витребування майна з незаконного володіння (вх. № 14358 від 11.06.2019) за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши заяву керуючого реалізацією про визнання права власності та витребування майна з незаконного володіння (вх. № 14358 від 11.06.2019), дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Постановою господарського суду Харківської області від 12.12.2011 ФОП Стеценка С.В. визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатора.

Ухвалою суду від 18.04.2017 ліквідатором ФОП Стеценка С.В. призначено арбітражного керуючого Кошовського С.В.

11.06.2019 до суду від арбітражного керуючого Кошовського С.В. надійшла заява про визнання права власності та витребування майна з незаконного володіння (вх. № 14358), в якій заявник просить суд: 1) визнати за ОСОБА_1 право власності на нежитлові приміщення 1-го поверху № 2-1-:-2-12 в літ. "А-5" загальною площею 162,6 кв.м., які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 ; 2) витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 нежитлові приміщення 1-го поверху № 2-1-:-2-12 в літ. "А-5" загальною площею 162,6 кв.м., розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , які передати ліквідатору ФОП Стеценка С.В. арбітражному керуючому Кошовському С.В.

В обґрунтуванні вищезазначеної заяви керуючий реалізацією посилається на ухвалу суду від 11.04.2019, якою було задоволено заяву ПАТ "ВіЕйБі Банк" (вх.№828/18 від 02.04.2018); визнано недійсними результати аукціону, проведеного 16.01.2012 Товарною біржею "Всеукраїнський торгівельний центр", з продажу майна банкрута, а саме: нежитлових приміщень 1-го поверху № 2-1-:-2-12 в літ. "А-5" загальною площею 162,6 кв.м, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , оформленого протоколом № 2 від 16.01.2012; визнано недійсним договір купівлі-продажу майна банкрута: нежитлових приміщень 1-го поверху № 2-1-:-2-12 в літ. "А-5" загальною площею 162,6 кв.м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , укладений між ліквідатором банкрута - арбітражним керуючим Фоміним Г.В. та переможцем аукціону ОСОБА_3 , посвідчений 16.02.2012 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. та зареєстрований в реєстрі за № 99.

На думку керуючого реалізацією, ухвала суду від 11.04.2019 є підставою для застосування п. 3 ч. 1 ст. 388 ЦК України.

Крім того, в обґрунтування своїх вимог керуючий реалізацією посилається на ст. 216, ч. 2 ст. 331 та ст. 392 ЦК України.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 12.11.2019 апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу господарського суду Харківської області від 11.04.2019 задоволено. Ухвалу господарського суду Харківської області від 11.04.2019 скасовано. У задоволенні заяви ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" (вх. № 828/18 від 02.04.2018) про визнання недійсними результатів аукціону та договору купівлі-продажу відмовлено з огляду на пропуск строку позовної давності.

Надаючи правову оцінку вищезазначеному спору, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

В силу положень пунктів 5, 6 частини 1 статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є: судовий захист цивільного права та інтересу, справедливість, добросовісність та розумність, і застосування цих засад полягає в тому, що тексти законів, угод та їх застосування мають бути належними і справедливими стосовно усіх суб`єктів цивільних правовідносин та відповідати загальновизнаним нормам обороту.

При цьому, концепція добросовісності може використовуватися судом в будь-якій ситуації, щоб виправити несправедливість, яка б мала місце, якщо б застосовувалися традиційні правила.

Принцип непорушності права власності гарантований Конституцією України та узгоджується з Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

За змістом положень ст. ст. 317, 319 ЦК України власнику належить право володіти, користуватися і розпоряджатися своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно зі ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Статтею 330 ЦК України встановлено що, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

Згідно з ч. 1 ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Як встановлено та зазначено вище ухвала господарського суду Харківської області від 11.04.2019, на яку посилається керуючий реалізацією як на підставу обґрунтування своїх вимог, скасована постановою Східного апеляційного господарського суду від 12.11.2019.

Постанова Східного апеляційного господарського суду від 12.11.2019 не оскаржувалася та набрала законної сили.

Суд зауважує на тому, що скасоване судове рішення не породжує жодних правових наслідків з моменту його ухвалення, а тому ухвала суду від 11.04.2019, на яку посилається заявник в обґрунтування своїх вимог, не може бути підставою для визнання права власності на нежитлові приміщення 1-го поверху № 2-1-:-2-12 в літ. "А-5" загальною площею 162,6 кв.м, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , за ОСОБА_1 та витребування зазначеного майна у теперішнього власника на користь банкрута.

Згідно з ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви керуючого реалізацією про визнання права власності та витребування майна з незаконного володіння (вх. № 14358 від 11.06.2019) та вважає за необхідне відмовити у її задоволенні.

З огляду на те, що суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви керуючого реалізацією про визнання права власності та витребування майна з незаконного володіння (вх. № 14358 від 11.06.2019), заява ОСОБА_2 про застосування позовної давності не розглядається.

Відповідно до ч. 9 ст. 145 ГПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову, суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Беручи до уваги відмову в задоволенні заяви керуючого реалізацією про визнання права власності та витребування майна з незаконного володіння (вх.№14358 від 11.06.2019), суд вважає за необхідне скасувати заборону ОСОБА_2 відчужувати у будь-який спосіб нежитлові приміщення 1-го поверху №2-1-:-2-12 в літ. "А-5" загальною площею 162,6 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , вжиту ухвалою господарського суду Харківської області від 12.06.2019.

Керуючись ст. ст. 58-67 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 145, 232-235 ГПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити керуючому реалізацією в задоволенні заяви про визнання права власності та витребування майна з незаконного володіння (вх. № 14358 від 11.06.2019).

Скасувати заборону ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) відчужувати у будь-який спосіб нежитлові приміщення 1-го поверху № 2-1-:-2-12 в літ. "А-5" загальною площею 162,6 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , вжиту ухвалою господарського суду Харківської області від 12.06.2019.

Ухвалу направити керуючому реалізацією, банкруту, ОСОБА_2 , кредиторам, ТОВ "КУА "Фінекс-Капітал, що діє від свого імені, в інтересах та за рахунок активів пайового закритого недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду "Блінд", Департаменту реєстрації Харківської міської ради.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги в строки, передбачені ст. 256 ГПК України.

Повний текст ухвали суду складено та підписано 21 листопада 2022 року.

Суддя Усатий В.О.