ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2022 року м.Дніпро Справа № 904/1407/21

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Вечірко І.О. (доповідач), судді Білецька Л.М., Парусніков Ю.Б.,

секретар судового засідання Колесник Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Департаменту благоустрою та інфраструктури Дніпровської міської ради і Дніпровської міської ради на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.05.2021р. у справі №904/1407/21

за позовом заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради

до відповідача-1: Департаменту благоустрою та інфраструктури Дніпровської міської ради

відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛА СТРАДА"

про визнання недійсним договору, зобов`язання повернути кошти

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції.

Дніпропетровська обласна прокуратура в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради звернулась до Департаменту благоустрою та інфраструктури Дніпровської міської ради та Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛА СТРАДА" із позовом про визнання недійсним договору про надання послуг від 14.12.2020р. №14/12-5, укладеного між Департаментом благоустрою та інфраструктури Дніпровської міської ради та ТОВ "ЛА СТРАДА"; зобов`язання ТОВ "ЛА СТРАДА" повернути Департаменту благоустрою та інфраструктури Дніпровської міської ради кошти бюджету Дніпровської міської територіальної громади в сумі 13314952,00 грн., отримані за договором про надання послуг від 14.12.2020р. №14/12-5, укладеним між Департаментом благоустрою та інфраструктури Дніпровської міської ради та ТОВ "ЛА СТРАДА".

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 19.05.2021р. (повний текст складено - 25.05.2021р., суддя - Манько Г.В.) у справі №904/1407/21 позовні вимоги задоволено повністю. Визнано недійсним договір про надання послуг від 14.12.2020р. №14/12-5, укладений між Департаментом благоустрою та інфраструктури Дніпровської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЛА СТРАДА". Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛА СТРАДА" повернути Департаменту благоустрою та інфраструктури Дніпровської міської ради кошти бюджету Дніпровської міської територіальної громади в сумі 13314952,00 грн., отримані за договором про надання послуг від 14.12.2020р. №14/12-5, укладеним між Департаментом благоустрою та інфраструктури Дніпровської міської ради та ТОВ "ЛА СТРАДА". Стягнуто з Департаменту благоустрою та інфраструктури Дніпровської міської ради на користь прокуратури Дніпропетровської області судовий збір в сумі 2270,00 грн. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛА СТРАДА" на користь прокуратури Дніпропетровської області сплачений судовий збір в сумі 2270,00 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, місцевий господарський суд виходив з того, що:

- суд погодився із доводами прокурора, що порушення процедури публічних закупівель у даному випадку унеможливлює раціональне та ефективне використання коштів, спричиняє істотну шкоду інтересам держави та територіальної громади щодо здійснення права комунальної власності, тобто права територіальної громади володіти, доцільно, економно, ефективно користуватись і розпоряджатись на свій розсуд і в своїх інтересах майном (коштами), що належить їй, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування і як наслідок не відповідає суспільному інтересу. Наслідком допущених Департаментом порушень при здійсненні процедури закупівлі стало унеможливлення досягнення мети визначеної Законом України "Про публічні закупівлі" - забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель. Запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції;

- спірний договір про надання послуг від 14.12.2020р. №14/12-5 підлягає визнанню недійсним у судовому порядку із застосуванням наслідків недійсності такого правочину. Станом на день звернення обласною прокуратурою до суду з даним позовом із рахунка Департаменту благоустрою та інфраструктури Дніпровської міської ради за договором №14/12-5 від 14.12.2020р. на користь ТОВ "ЛА СТРАДА" за рахунок коштів місцевого бюджету сплачено 13314952,00 грн., які підлягають поверненню;

- наявні у справі докази, надані сторонами, є достатніми для задоволення позовних вимог.

2. Підстави з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи учасників справи.

Департамент благоустрою та інфраструктури Дніпровської міської ради подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.05.2021р., у задоволенні позову відмовити в повному обсязі, стягнути з Дніпропетровської обласної прокуратури судові витрати за подачу апеляційної скарги. Посилається на те, що:

- оскаржуване судове рішення є незаконним та необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню;

- суд проігнорував аргументи учасників судового процесу, окрім прокурора, що не співвідноситься із принципом змагальності та відповідно вказані учасники не "були почуті", що стало підставою для прийняття помилкового рішення суду;

- місцевий господарський суд не надав обґрунтованої оцінки доводам Дніпровської міської ради та відповідачів у справі та обмежився загальними фразами без відповідного аналізу аргументів учасників судового процесу та мотивів їх відхилень;

- в даному випадку в позовній заяві прокурор не навів конкретних обставин порушення або загрози порушення інтересів держави;

- якщо припустити задоволення позовних вимог прокурора про визнання недійсним договору про надання послуг №14/12-5 та застосування наслідків недійсності укладеного договору витребуване майно, що незаконно вибуло з володіння територіальної громади, повертається у власність територіальної громади, а не держави. Таким чином, представляючи в судах місцеві ради та подаючи позови від їх імені, прокурори здійснюють захист інтересів територіальної громади, а не держави. Результати аналізу чинного законодавства дають підстави вважати, що в даному випадку прокуратура не має законних повноважень на представництво в суді інтересів держави в особі Дніпровської міської ради. На вказані обставини суд першої інстанції не звернув увагу, в результаті чого дійшов помилкового висновку щодо обґрунтованості звернення прокуратури в особі Дніпровської міської ради, що є порушенням норм процесуального права;

- здійснюючи моніторинг публічних закупівель Державна аудиторська служба України має право при виявленні випадків недотримання законодавства про державні закупівлі та не виконанні підконтрольною установою вимог про усунення відповідних порушень, звернутися до суду в інтересах держави. Діючим законодавством про закупівлі чітко визначено вичерпний перелік спеціальних суб`єктів - державних органів, на які покладено функції з контролю за дотриманням законодавства у сфері публічних закупівель. В порушення зазначених норм Дніпропетровська обласна прокуратура неправильно визначила орган, уповноважений здійснювати державою відповідні функції у спірних правовідносинах, а отже при зверненні до суду з даним позовом прокурором недотримано вимоги ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" та порушено ст. 131-1 Конституції України;

- Департамент благоустрою та інфраструктури Дніпровської міської ради здійснив закупівлю в порядку п. 5 ст. 40 Закону України "Про публічні закупівлі". Частини 1-7 п. 2 ст. 40 Закону безпосередньо визначають ті самі виключні обставини, на які має право посилатися замовник для обґрунтувань проведення переговорної процедури. Натомість, ані Законом України "Про публічні закупівлі", ані будь-якими іншими нормами чинного законодавства не визначено конкретного механізму/переліку документів, на які необхідно посилатися замовнику для підтвердження/обґрунтування наявності виняткових обставин, які будуть беззаперечно підтверджувати право проведення закупівлі додаткових аналогічних товарів/послуг у того самого учасника із застосуванням переговорної процедури. При цьому, положення вказаної ст. 40, за наявності визначених статтею обставин однозначно наділяють замовника таким правом;

- замовником виконані всі умови п. 5 ч. 2 ст. 40 Закону України "Про публічні закупівлі" та обґрунтовано його застосовано, виходячи з потреб та конкретних обставин, оскільки: 1) об`єктивно виникла необхідність у додаткових аналогічних послугах протягом трьох років після укладення договору про закупівлю; 2) вартість таких робіт та послуг не перевищує 50% ціни основного договору про закупівлю із урахуванням змін, внесених до нього (ціна договору, укладеного за результатами проведення переговорної процедури в розмірі 13314952 грн. відповідає умовам вказаного пункту); 3) закупівля здійснюється у того самого учасника - ТОВ "ЛА СТРАДА";

- посилання суду на ч. 10 ст. 3 та ч. 3 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" є необґрунтованими та безпідставними, оскільки замовник діяв виключно в рамках законодавчо встановлених вимог ст. 40 вказаного закону. Трактування суду стосовно того, що замовником порушено приписи ч. 10 ст. 3 та ч. 3 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" (тобто проведення відкритих торгів) ставить під сумнів правозастосування ст. 40 Закону та нівелює правову можливість необмеженому колу учасників процедури здійснювати закупівлі в порядку переговорної процедури за умов, коли обставини дійсно потребують оперативних дій щодо закупівлі та з урахуванням приписів ст. 40 Закону;

- бюджетні зобов`язання на здійснення програм та заходів з утримання автошляхів міста, в тому числі мостів та шляхопроводів і ліквідації стихійних сміттєзвалищ на 2021р. та відповідно платежів по додатковим угодам від 22.12.2020р. №2 та від 27.01.2021р. №3, затверджено рішенням міської ради від 16.12.2020р. №13/1-2 "Про бюджет Дніпровської міської територіальної громади на 2021р." Переговорну процедуру розпочато 03.12.2020р. За результатами переговорної процедури укладено договір від 14.12.2020р. №14/12-5, строком дії з 01.12.2020р. до 31.12.2020р. Таким чином, переговорну процедуру проведено для забезпечення здійснення програм та заходів з утримання автошляхів міста, у тому числі мостів та шляхопроводів і ліквідації стихійних сміттєзвалищ у 2020р. (видатки затверджено рішенням міської ради від 04.12.2019р. №2/51 "Про міський бюджет м. Дніпра на 2020 рік" зі змінами). Переговорна процедура забезпечувала виконання програм та заходів з утримання автошляхів міста, у тому числі мостів та шляхопроводів і ліквідації стихійних сміттєзвалищ на 2020р., продовження строку дії договору, шляхом укладення додаткової угоди від 22.12.2020р. №2 до договору від 17.06.2020р. №17/06-1 забезпечувала виконання програм та заходів з утримання автошляхів міста, у тому числі мостів та шляхопроводів та ліквідації стихійних сміттєзвалищ у 2021р. Ці дві події жодним чином не пов`язані одна з іншою, не мають протиріччя та не спростовують одна іншу у зв`язку із тим, що мали виконуватися різні програми та заходи у різний проміжок часу. На зазначені обставини суд не звернув належної уваги;

- станом на кінець 2020р. по договору №17/06-1 від 17.06.2020р. Департаментом сплачено суму 99098535,99 грн. в повному обсязі, як встановлено п. 3.1. додаткової годи №1 по договору №17/06-1 від 17.06.2020р. та послуги були виконані в повному обсязі;

- суд першої інстанції не проаналізував різницю між договорами (додаткова угода №2 від 22.12.2020р. до договору №17/06-1 від 17.06.2020р. та договір про надання послуг від 14.12.2020р. №14/12-5) в мотивувальній частині рішення та обмежився виключно фразою "вказане підтверджує безпідставність застосування Департаментом переговорної процедури";

- як свідчить аналіз змісту оскаржуваного судового рішення, суд не здійснив належного дослідження усієї сукупності наявних в матеріалах справи доказів, наданих апелянтом на підтвердження своїх доводів щодо необґрунтованості позову прокурора;

- законодавцем не встановлено виключний (вичерпний) перелік документів, які можуть містити посилання на експертні, нормативні, технічні та інші документи, що підтверджують наявність умов застосування переговорної процедури закупівлі. Замовник самостійно визначає документи, що підтверджують наявність умов застосування переговорної процедури закупівлі, що говорить про виключні повноваження замовника обґрунтувати необхідність в проведенні закупівлі в порядку ст. 40 Закону. У повідомленні про намір укласти договір про закупівлю, у якості обґрунтувань застосування переговорної процедури апелянтом вказано, зокрема, підставу - "Роз`яснення Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України". У своєму роз`ясненні Мінекономіки посилається саме на п. 5 ч. 2 ст.40 Закону України "Про публічні закупівлі", як на пряму норму закону, яка дозволяє замовнику застосовувати переговорну процедуру закупівлі, в даному випадку зазначений пункт і є безпосереднім нормативним документом (або "іншим документом"), який вказує замовник у повідомленні і жодним чином не суперечить чинному законодавству. На вказане суд першої інстанції не звернув належної уваги;

- додатковими підставами для проведення переговорної процедури щодо послуг з утримання автошляхів міста, в тому числі мостів та шляхопроводів і ліквідації стихійних сміттєзвалищ стало те, що обсяги таких послуг на 2020р. за договором №17/06-1 від 17.06.2020р. на той час закінчувались і виникла загроза того, що виконання послуг у грудні 2020р. буде не можливе. Для запобігання аварійних ситуацій на автошляхах, мостах та шляхопроводах міста та у зв`язку з прогнозованими на той час несприятливими погодними умовами та для необхідності утримання в належному санітарному стані території міста замовником прийнято рішення щодо проведення переговорної процедури закупівлі аналогічних послуг в рамках існуючого договору;

- у повідомленні про намір укласти договір (під час застосування переговорної процедури) міститься належне обґрунтування застосовування переговорної процедури закупівлі з посиланням на експертні, нормативні, технічні та інші документи, що підтверджують наявність умов застосування переговорної процедури закупівлі", як того вимагає п. 8 ч. 6 ст. 40 Закону України "Про публічні закупівлі";

- 19.05.2021р. Департамент надав пояснення разом з додатковими доказами, які були подані в канцелярію суду, проте суд не долучив їх до матеріалів справи. Вказаними доказами доводяться ті факти, що за даними бухгалтерського обліку у Департаменті за укладеними договорами №17/06-1 від 17.06.2020р. та №14/12-5 від 14.12.2020р. на отримання послуг виконавець надав послуги, які були оплачені в повному обсязі по результатам проведення процедури закупівлі.

- Департаменту встановлений обов`язок щодо дотримання в належному стані автошляхів міста та здійснення негайних дій для усунення негативних наслідків, які можуть виникнути на вказаних автошляхах. Невиконання вказаних дій є підставою для відшкодування збитків користувачам вулиць і доріг міста та інших населених пунктів, що є додатковим фінансовим тягарем для органу місцевого самоврядування. В зв`язку з цим, замовник добросовісно виконав обов`язок щодо належного функціонування та розвитку вулиць і доріг міста Дніпра шляхом проведення переговорної процедури закупівлі додаткових аналогічних послуг у того самого учасника - ТОВ "ЛА СТРАДА", діючи в рамках законодавчо визначених норм;

- суд в оскаржуваному рішенні дійшов висновку, що замовником не зазначено конкретного місця надання послуг. Такий висновок є необґрунтованим, оскільки в п. 5.2 спірного договору місце надання послуг - м. Дніпро, Шевченківський (Бабушкінський), Новокодацький (Ленінський), Соборний (Жовтневий), Центральний (Кіровський), Чечелівський (Красногвардійський) райони. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладанні договорів та визначенні умов з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, вимог розумності та справедливості. Таким чином, в умовах спірного договору чітко визначено місце надання послуг. Разом з тим, чинне законодавство не обмежує сторони у виборі та конкретизації місця надання послуг, це не є істотними умовами договору, у розумінні ст. 180 ГК України;

- матеріали справи не містять доказів подання будь-якою особою відповідної скарги про визнання недійсним рішення тендерного комітету Департаменту до органу оскарження. Крім того, вказане рішення тендерного комітету замовника не було предметом розгляду та рішень спеціальними суб`єктами стосовно цього не приймалось. Вимога про визнання недійсним договору про закупівлю послуг з утримання автошляхів міста, в тому числі мостів та шляхопроводів і ліквідації стихійних сміттєзвалищ №14/25-5 від 14.12.2020р. має похідний характер від вимоги щодо визнання недійсним рішення тендерного комітету Департаменту благоустрою та інфраструктури Дніпровської міської ради. Зі змісту позовних вимог вбачається, що прокурор просив визнати недійсним договір №14/12-5 від 14.12.2020р. та застосувати наслідки недійсності правочину, але вимога про визнання недійсним рішення тендерного комітету замовника не заявлялась. Таким чином, вимога про визнання недійсним договору є передчасною, оскільки судами та органами державної влади не надавалась оцінка рішенню тендерного комітету замовника, останнє не скасовувалось та не визнавалось недійсним. Отже, вказане рішення тендерного комітету замовника є чинним. Визнання недійсним договору за результатами проведеної закупівлі за відсутності скасування (визнання недійсним) рішення тендерного комітету замовника не є належним способом захисту порушених прав та є підставою для відмови в позові. На вказане суд належної оцінки не звернув та передчасно задовольнив позовні вимоги прокурора;

- детальний аналіз положень спірного договору про надання послуг від 14.12.2020р. дає підстави вважати, що спірний договір не суперечить вимогам ст. 43 Закону України "Про публічні закупівлі" та ст. 203 ЦК України. Договір №14/12-5 від 14.12.2020р. не суперечить жодному припису ст. 203 ЦК України, а тому відсутні підстави для визнання його недійсним;

- суд першої інстанції не вказав, які саме положення спірного договору як окремо, так і в своїй сукупності суперечать інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, та на вказане суд не звернув належної уваги. Також, суд не навів конкретних аргументів/підстав/посилань на норми чинного законодавства, які б підтверджували його позицію щодо наявності порушених інтересів держави і суспільства, та які саме інтереси були порушені;

- задоволення позову у даній справі спричинить додаткову шкоду громаді міста у зв`язку з можливим зверненням, зокрема, ТОВ "ЛА СТРАДА" з позовом щодо відшкодування збитків за виконані послуги, які були передбачені договором від 14.12.2020р., зокрема, в порядку ст. 661 ЦК України;

- суд не звернув увагу на те, що прокурором помилково сплачено судовий збір в сумі 4 540 грн. як за дві вимоги немайнового характеру. Разом з тим, предметом спору у даній справі є немайнова вимога (визнання договору недійсним) та майнова вимога (застосування наслідків недійсності правочину в сумі 13314952 грн.). Таким чином, прокурор при зверненні до суду мав обов`язок сплатити 201994,28 грн. (2270 + 199724,28 грн.).

Також, не погодившись із рішенням суду першої інстанції, Дніпровська міська рада подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.05.2021р. в повному обсязі, у задоволенні позову відмовити в повному обсязі, вирішити питання судових витрат за подачу апеляційної скарги. Посилається на те, що:

- оскаржуване рішення прийняте судом з порушенням норм матеріального та процесуального права та повинно бути скасовано;

- у даній справі прокурор не навів конкретних обставин порушення або загрози порушення інтересів держави;

- якщо припустити задоволення позовних вимог прокурора про визнання недійсним договору про надання послуг №14/12-5 та застосування наслідків недійсності укладеного договору - витребування майна, що незаконно вибуло з володіння територіальної громади, повинно повертатись у власність територіальної громади, а не держави. Таким чином, результати аналізу чинного законодавства дають підстави вважати, що у даному випадку прокуратура не має законних повноважень на представництво в суді інтересів держави в особі Дніпровської міської ради саме у сфері публічних закупівель. На вказані обставини суд першої інстанції не звернув уваги, в результаті чого дійшов помилкового висновку щодо обґрунтованості звернення прокуратури в особі Дніпровської міської ради, що є порушенням норм процесуального права;

- виходячи з вимог ГПК України та офіційного тлумачення термінів і понять Конституційним Судом України, органи прокуратури можуть представляти лише ті органи місцевого самоврядування, які наділені повноваженнями органів виконавчої влади у відповідних правовідносинах. Закони України "Про публічні закупівлі", "Про місцеве самоврядування в Україні" та інші не передбачають та не делегують органам місцевого самоврядування здійснення повноважень державного фінансового контролю. У позові належність органу обраного прокурором як особу в інтересах, якої прокурор звернувся до суду, обґрунтовувалась належністю коштів за рахунок, яких відбулась оплата виконаних робіт за оспорюваним договором саме до коштів міського бюджету, як об`єкту права комунальної власності. Повноваження щодо фінансування видатків з місцевого бюджету не можуть бути ототожнені з функцією державного фінансового контролю. Відсутні підстави для здійснення органами прокуратури представництва інтересів держави безпосередньо Дніпровської міської ради шляхом подання позовної заяви з підстав, зазначених у листі Дніпропетровської обласної прокуратури від 29.12.2020р. щодо застосування Департаментом благоустрою та інфраструктури Дніпровської міської ради переддоговірної процедури закупівлі №UA-2020-12-03-012282-b.

- відповідно до інформації, розміщеної в електронній системі публічних закупівель ProZorro, відсутні відомостей про проведення державного фінансового моніторингу, зокрема і станом на дату подання позову та прийняття оскаржуваного судового рішення. Процедура здійснення державного фінансового контролю у формі фінансового моніторингу та вжиття відповідних заходів за його наслідками, у порядку визначеному ст. 8 Закону України "Про публічні закупівлі" не застосовувалась до закупівлі №UA-2020-12-03-012282-b;

- прокуратура неправильно визначила орган, уповноважений здійснювати державою відповідні функції у спірних правовідносин, а отже при зверненні до суду з даним позовом прокурором не дотримано ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" та порушено ст. 131-1 Конституції України;

- замовником виконано всі умови п. 5 ст. 40 Закону України "Про публічні закупівлі", оскільки: об`єктивно виникла необхідність у додаткових аналогічних послугах протягом трьох років після укладення договору про закупівлю; вартість таких робіт та послуг не перевищує 50% ціни основного договору про закупівлю із зарахуванням змін, внесених до нього (ціна договору, укладеного за результатами проведення переговорної процедури в розмірі 13314952 грн. відповідає умовам вказаного пункту); закупівля здійснюється у того самого учасника - ТОВ "ЛА СТРАДА". Таким чином, замовником виконано вимоги цього пункту та обґрунтовано застосування саме закупівлі у вигляді переговорної процедури, виходячи з потреб та конкретних обставин;

- судом першої інстанції не належним чином встановлено фактичні обставини справи, що стало підставою для ухвалення помилкового рішення;

- посилання суду на ч. 10 ст. 3 та ч. 3 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" є необґрунтованими та безпідставними, оскільки замовник діяв виключно в рамках законодавчо встановлених вимог ст. 40 цього Закону. Трактування суду стосовно того, що замовником порушено припис ч. 10 ст. 3 та ч. 3 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" (тобто не проведення відкритих торгів) ставить під сумнів правозастосування ст. 40 Закону та нівелює правову можливість необмеженому колу учасників процедури здійснювати закупівлі в порядку переговорної процедури за умов, коли обставини дійсно потребують оперативних дій щодо закупівлі та з урахуванням приписів ст. 40 Закону;

- переговорна процедура забезпечувала виконання програм та заходів з утримання автошляхів міста, у тому числі мостів та шляхопроводів і ліквідації стихійних сміттєзвалищ на 2020р., продовження строку дії договору, шляхом укладення додаткової угоди від 22.12.2020р. №2 до договору від 17.06.2020р. №17/06-1 забезпечувала виконання програм та заходів з утримання автошляхів міста, у тому числі мостів та шляхопроводів і ліквідації стихійних сміттєзвалищ у 2021р. Таким чином, ці дві події не мають протиріччя та не спростовують одна іншу у зв`язку з тим, що мали виконуватись різні програми та заходи у різний проміжок часу. Поряд з цим, законодавець не пов`язує підстави застосування переговорної процедури з фактом припинення/ не припинення договірних відносин за основним договором. Суд першої інстанції на зазначене не звернув уваги;

- кожен із договорів (додаткова угода №2 від 22.12.2020р. до договору №17/06-1 від 17.06.2020р. та договір про надання послуг від 14.12.2020р. №14/12-5) переслідують абсолютно різні цілі, оскільки головною метою продовження строку дії договору №17/06-1 від 17.06.2020р. до 31.03.2021р. було проведення конкурентних торгів на початку року, а метою проведення переговорної процедури та укладення договору про надання послуг від 14.12.2020р. №14/12-5 строком до 31.12.2020р. була необхідність у закупівлі додаткових аналогічних послуг у того самого учасника. Вказані договори відрізняються датами виконання (надання) послуг;

- суд першої інстанції дійшов помилкового висновку та зазначив, що замовником не зазначено конкретного місця надання послуг. Відповідно до п. 5.2 спірного договору місце надання послуг вказано: м. Дніпро, Шевченківський (Бабушкінський), Новокодацький (Ленінський), Соборний (Жовтневий), Центральний (Кіровський), Чечелівський (Красногвардійський) райони. Таким чином, в умовах спірного договору чітко визначено місце надання послуг. Крім того, чинне законодавство ніяк не обмежує сторони у виборі та конкретизації місця надання послуг, це не є істотними умовами договору, у розумінні ст. 180 ГК України;

- вимога про визнання недійсним договору про закупівлю послуг з утримання автошляхів міста, у тому числі мостів та шляхопроводів і ліквідації стихійних сміттєзвалищ №14/12-5 від 14.12.2020р. має похідний характер від вимоги щодо визнання недійсним рішення тендерного комітету замовника. Зі змісту позовних вимог вбачається, що прокурор просив визнати недійсним договір №14/12-5 від 14.12.2020р. та застосувати наслідки недійсності правочину, але вимога про визнання недійсним рішення тендерного комітету замовника не заявлялась. Таким чином, вимога про визнання недійсним договору №14/12-5 від 14.12.2020р. є передчасною, оскільки судами та органами державної влади не надавалась оцінка рішенню тендерного комітету замовника, останнє не скасовувалось та не визнавалось недійсним. Отже, вказане рішення тендерного комітету замовника є чинним. Визнання недійсним договору за результатами проведеної закупівлі за відсутності скасування (визнання недійсним) рішення тендерного комітету замовника не є належним способом захисту порушених прав та є підставою для відмови в позові. Суд першої інстанції на наведені обставини не звернув уваги та передчасно задовольнив позовні вимоги прокурора, оскільки вказане порушення є досить суттєвим;

- детальний аналіз положень спірного договору про надання послуг від 14.12.2020р. дає підстави вважати, що спірний договір не суперечить вимогам ст. 43 Закону України "Про публічні закупівлі" та ст. 203 ЦК України. У рішенні суду першої інстанції не зазначено підстав, за якими договір №14/12-5 від 14.12.2020р. суперечить припису ст. 203 ЦК України, а тому відсутні підстави для визнання його недійсним. Суд не вказує: які саме положення спірного договору як окремо, так і своїй сукупності суперечать інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, і на вказане суд не звернув належної уваги. Також суд не враховував важливі характерні ознаки, необхідні для визнання господарського договору недійсним;

- Дніпровська міська рада відповідно до Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" є представницьким органом місцевого самоврядування, у свою чергу Департамент благоустрою та інфраструктури Дніпровської міської ради є виконавчим органом місцевого самоврядування. Департамент благоустрою та інфраструктури Дніпровської міської ради є відповідачем у справі, дії якого стосовно укладення оспорюваного договору є предметом оскарження у спорі, тому повернення коштів бюджету територіальної громади міста Дніпра на користь відповідача-1 у справі не є одночасним поверненням коштів Дніпровській міській раді та не є належним захистом прав територіальної громади міста Дніпра в особі Дніпровської міської ради, оскільки повернення коштів на користь відповідача не є одночасним поверненням коштів до міського бюджету. Обов`язок повернення коштів на користь відповідача, а не позивача не є належним і ефективним захистом прав територіальної громади міста Дніпра в особі Дніпровської міської ради;

- судом першої інстанції під час прийняття рішення порушено норми процесуального права та неправильно застосовані норми матеріального права, зокрема, норми Законів України "Про місцеве самоврядування в Україні", "Про публічні закупівлі", ЦК України, що є підставою для скасування рішення.

Дніпропетровська обласна прокуратура у відзиві на апеляційну скаргу Департаменту благоустрою та інфраструктури Дніпровської міської ради просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.05.2021р. - без змін. Посилається на те, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставою для скасування судового рішення. Звертаючись до суду з даним позовом, прокурор, з посиланням на ст. 131-1 Конституції України, ст. ст. 4, 53 ГПК України, ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", Закон України "Про місцеве самоврядування в Україні", рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999р., у позовній заяві зазначив, що Дніпровська міська рада є органом місцевого самоврядування, що представляє територіальну громаду, тобто, є представницьким органом, яка здійснює від імені громади та в її інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування. Також зазначалось про те, що Департамент благоустрою та інфраструктури Дніпровської міської ради (сторона оскаржуваного договору) є виконавчим органом міської ради, який виступає головним розпорядником коштів місцевого бюджету та замовником на виконання робіт з метою реалізації політики комплексного розвитку благоустрою, інфраструктури та будівництва міста. Виконання зобов`язань за оскаржуваним договором, призвело до нераціонального та неефективного використання коштів місцевого бюджету, що не відповідає меті Закону України "Про публічні закупівлі" та принципам, за якими мають здійснюватися публічні закупівлі, закріпленими в ст. 3 цього Закону. Фінансування за оспорюваним договором здійснювалось за рахунок коштів місцевого бюджету територіальної громади міста Дніпра. Проведення процедури публічних закупівель та укладення договору із порушенням законодавства порушує інтереси держави у сфері контролю за ефективним та цільовим використанням бюджетних коштів, а дотримання в цій сфері суспільних відносин законодавства становить суспільний інтерес, тому захист такого інтересу відповідає функціям прокурора. У даній справі наявний як державний, так і суспільний інтерес. Порушення процедури публічних закупівель унеможливлює раціональне та ефективне використання коштів місцевого бюджету, спричиняє істотну шкоду інтересам держави та територіальної громади щодо здійснення права комунальної власності, тобто, права територіальної громади володіти, доцільно, економно, ефективно користуватися і розпоряджатися на свій розсуд і в своїх інтересах майном (коштами), що належать їй, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування. У даній справі прокурор, звертаючись із позовом до суду, дотримався порядку передбаченого чинним законодавством для представництва інтересів держави та навів конкретні обставини порушення інтересів держави. Дніпровська міська рада є органом, уповноваженим державою на здійснення відповідних функцій у спірних правовідносинах, а саме представляти територіальну громаду міста Дніпро та здійснювати від її імені повноваження щодо розпорядження майном комунальної власності, у тому числі коштами місцевого бюджету. Той факт, що суд зобов`язав ТОВ "ЛА СТРАДА" повернути грошові кошти на користь Департаменту благоустрою та інфраструктури Дніпровської міської ради не свідчить про відсутність інтересів держави, оскільки держава безпосередньо приймає участь у формуванні місцевого бюджету та зацікавлена в ефективному та раціональному використанні зазначених коштів. У даному випадку інтереси держави та органу місцевого самоврядування, який представляє територіальну громаду міста, співпадають. Державна аудиторська служба України не могла набути статусу позивача у даній справі через відсутність на момент звернення прокурора з даним позовом виявлених під час контрольного заходу порушень, а тому прокурор правомірно не визначив її в якості позивача. Аналогічного висновку про відсутність повноважень у вказаного органу для звернення до суду з позовом за таких обставин дійшов Верховний Суд в постановах від 21.03.2019р. у справі №912/898/18, від 17.02.2021р. у справі №912/738/20 та від 25.02.2021р. у справі №912/9/20. Враховуючи, що уповноважений орган не здійснював заходи фінансового контролю у спірній закупівлі, він не міг набути статусу позивача у справі за позовом прокурора, а тому прокурор правомірно звернувся до суду в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради. Можливість і умови таких додаткових робіт чи послуг можуть бути передбачені в основному договорі про закупівлю, який укладений за результатами проведення тендера. Закупівля додаткових аналогічних робіт чи послуг у того самого учасника здійснюється протягом трьох років після укладення договору про закупівлю, якщо загальна вартість таких робіт чи послуг не перевищує 50 відсотків ціни основного договору про закупівлю, укладеного за результатами проведення тендера. Разом з тим, замовником залишено поза увагою, що підставою для застосування переговорної процедури не може бути лише факт тотожності робіт чи послуг, які виконані за основним договором та виконання яких передбачається за результатами проведеної переговорної процедури. Умовою застосування переговорної процедури є саме необхідність у закупівлі додаткових аналогічних робіт, а не лише їх схожість за укладеним раніше основним договором. Замовником не зазначено, в чому полягає особливість ТОВ "ЛА СТРАДА", як учасника процедури закупівлі, у порівнянні з іншими суб`єктами господарювання, що давало б підстави у проведенні закупівлі додаткових аналогічних робіт чи послуг саме у цього учасника, а не у інших суб`єктів господарювання за результатами проведення відкритих торгів. Посилання як на підставу для застосування переговорної процедури, лише на наявність основного договору між замовником та учасником процедури закупівлі послуг, за яким надавались аналогічні послуги, свідчить про формальні підстави для застосування переговорної процедури у зазначеній закупівлі. Сам факт укладання між сторонами договору №14/12-5 від 14.12.2020р. за переговорною процедурою з ціною договору 29999998,56 грн. спростовує доводи апелянта про, начебто, відсутність обсягу фінансування закупівель та видатків замовника у 2020р., а навпаки свідчить про наявність бюджетного фінансування та можливість внесення змін до основного договору у 2020р. із закладенням 20% суми, визначеної у договорі, достатньої для проведення процедури закупівлі послуг на початку наступного року. Крім того, замовник провів закупівлю додаткових аналогічних послуг під час дії строку основного договору, що додатково вказує на безпідставність проведення переговорної процедури у спірній закупівлі. Посилання замовника лише на роз`яснення Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства від 27.05.2020р., наявність основного договору, а також на необхідність закупівлі додаткових аналогічних послуг, без посилання на експертні, нормативні, технічні та інші документи, не виправдовує застосування замовником переговорної процедури у спірній закупівлі. Враховуючи, що застосування переговорної процедури закупівлі можливе лише у разі наявності умов, передбачених ст. 40 Закону України "Про публічні закупівлі", а в іншому випадку закупівля здійснюється відповідно до Закону України "Про публічні закупівлі" шляхом застосування однієї з конкурентних процедур закупівель, в даному випадку замовником не підтверджено відсутність конкуренції на відповідному ринку, тому підстави для застосування переговорної процедури відсутні також із цих підстав. Замовником порушено вимоги законодавства про публічні закупівлі, оскільки ним навіть не досліджувалось питання наявності конкурентоспроможних підприємств, установ та організацій щодо надання послуг з підмітання та прибирання вулиць міста Дніпра за меншу ціну у порівнянні з ціною, яка узгоджена сторонами у спірному договорі, внаслідок чого не досягнуто мети Закону України "Про публічні закупівлі", а саме: забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції при закупівлі товарів для забезпечення потреб держави та територіальної громади. Посилання скаржника на те, що роз`яснення Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 27.05.2020р. можуть бути підставою для застосування переговорної процедури, є помилковими, оскільки роз`яснення, листи центральних органів виконавчої влади, не є нормативно-правовими актами, вони мають лише роз`яснювальний, інформаційний характер. Вказані роз`яснення лише дублюють положення Закону України "Про публічні закупівлі" та не встановлюють правових норм. Також такі роз`яснення стосуються закупівлі послуг зі страхування, що взагалі ніяким чином не співвідноситься з предметом оскаржуваного договору. Щодо доводів скаржника про ненадання судом першої інстанції оцінки доказам у справі (даним бухгалтерського обліку, інформації Дніпропетровського регіонального центру з гідрометеорології) прокурор зазначив, що дані докази не доводять правомірності застосування замовником переговорної процедури та спростовуються матеріалами справи. Судом першої інстанції вірно враховано, що замовником не зазначено конкретного місця надання послуг, оскільки у п. 5.1 оскаржуваного договору перелічено лише райони міста Дніпра, де послуги мали бути надані. Стосовно посилання скаржника на передчасність звернення прокурора з позовом про визнання договору недійсним, з огляду на те, що рішення тендерного комітету про намір укласти договір не було предметом оскарження прокурор зазначає, що рішення тендерного комітету не є правочином та не носить характеру акту в розумінні ст. 20 ГПК України, оскільки само по собі не породжує, не змінює та не припиняє будь-які цивільні правовідносини. Процедура закупівлі у даній справі на момент звернення прокурора з позовом була закінченою через укладення з переможцем закупівлі договору на закупівлю, а тому рішення тендерного комітету вичерпало свою дію, оскільки після його прийняття виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів (зокрема укладання договору), отже, само по собі оскарження рішення тендерного комітету не забезпечить належне поновлення прав міської ради, як представницького органу. Крім того, відповідно до ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав у суді є визнання правочину недійсним. Таким чином, та обставина, що прокурором у позові не заявлено вимогу про визнання рішення тендерного комітету про намір укласти договір недійсним, не може слугувати для скасування по суті законного рішення суду першої інстанції. Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що спірний договір підлягає визнанню недійсним з підстав, встановлених ст. ст. 203, 2015 ЦК України, як такий, що суперечить актам законодавства, а також інтересам держави та суспільства. Чинне законодавство передбачає право не тільки сторін оспорюваного правочину, а й будь-якої заінтересованої особи, а в передбачених випадках - прокурора, звернутись із позовом до господарського суду про визнання такого правочину недійсним та про застосування наслідків недійсності такого правочину у вигляді реституції. Зобов`язання судом першої інстанції ТОВ "ЛА СТРАДА" повернути отримані за недійсним договором грошові кошти на користь Департаменту благоустрою та інфраструктури міської ради, а не на користь Дніпровської міської ради відповідає чинному законодавству та спрямоване на захист інтересів Дніпровської міської ради (позивача у справі). Можливе звернення ТОВ "ЛА СТРАДА" з позовом до міської ради про відшкодування шкоди за надані послуги та обраний спосіб захисту не може вплинути на результати розгляду справи №904/1407/21. Щодо сплати прокурором судового збору у розмірі 4540 грн. як за дві немайнові вимоги, прокурор зазначив, що такий розмір судового збору обраховано виходячи з того, що прокурором у прохальній частині позову не заявлялась вимога про повернення грошових коштів у конкретному розмірі.

У відзиві на апеляційну скаргу Дніпровської міської ради Дніпропетровська обласна прокуратура просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.05.2021р. - без змін. Відзив на апеляційну скаргу містить аналогічні доводи прокуратури, які викладені у відзиві на апеляційну скаргу Департаменту благоустрою та інфраструктури Дніпровської міської ради.

ТОВ "ЛА СТРАДА" наданими йому процесуальними правами не скористалось та не направило до суду відзиви на апеляційні скарги, що відповідно до ч. 3 ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду судового рішення.

3. Апеляційне провадження.

3.1. Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 22.11.2021р. скасовано рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.05.2021р., позов заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради залишено без розгляду на підставі п. 2 ч. 1 ст. 226 ГПК України.

Постановою Верховного Суду від 16.02.2022р. у даній справі постанову Центрального апеляційного господарського суду від 22.11.2021р. скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.05.2022р. для розгляду справи №904/1407/21 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Вечірко І.О. (доповідач), судді - Білецька Л.М., Парусніков Ю.Б.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 06.06.2022р. вказаним складом суду прийнято до свого провадження апеляційні скарги Департаменту благоустрою та інфраструктури Дніпровської міської ради та Дніпровської міської ради на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.05.2021 року у справі №904/1407/21. Розгляд справи призначено в судове засідання на 20.07.2022р.

В судовому засіданні 20.07.2022р. прокурор, представники позивача та відповідача-1 надали пояснення по апеляційним скаргам.

20.07.2022р. в судовому засіданні оголошено перерву до 07.09.2022р.

В судовому засіданні 07.09.2022р. прокурор, представники позивача та відповідача-1 надали додаткові пояснення по апеляційним скаргам.

07.09.2022р. в судовому засіданні оголошено перерву до 19.10.2022р.

В судовому засіданні 19.10.2022р. прокурор, представники позивача та відповідача-1 надали додаткові пояснення по апеляційним скаргам.

19.10.2022р. в судовому засіданні оголошено перерву до 16.11.2022р.

В судовому засіданні 16.11.2022р. взяли участь прокурор, представник позивача.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛА СТРАДА" (відповідач-2) участі свого уповноваженого представника у судове засідання не забезпечило.

Суд апеляційної інстанції з метою дотримання розумних строків розгляду апеляційної скарги, враховуючи те, що участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника відповідача-2.

В судовому засіданні 16.11.2022р. оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Розгляд апеляційним господарським судом клопотань учасників провадження у справі.

До апеляційної скарги Департаменту благоустрою та інфраструктури Дніпровської міської ради долучено інформацію від Дніпропетровського регіонального центру з гідрометеорології від 28.05.2021р. №994-03/20/750 про погодні умови у м. Дніпрі з 1 листопада по 31 грудня 2020р. за даними спостережень авіаметеорологічної станції Дніпро. В апеляційній скарзі Департамент просить прийняти такий доказ разом з доказами, які подавались до суду першої інстанції та не були долучені до матеріалів справи судом першої інстанції.

Розглянувши вказане клопотання, апеляційний господарський суд дійшов висновку про його відхилення з огляду на наступне.

За приписами ч. 3 ст. 269 ГПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом апеляційної інстанції лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Таким чином, за змістом ч. 3 ст. 269 ГПК України скаржник має належним чином обґрунтувати існування виняткового випадку, за умов наявності якого вважатиметься доведеною об`єктивна неможливість подання учасником справи доказів до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від такого учасника справи.

Суд апеляційної інстанції враховує, що запит від 28.05.2021р. про надання інформації про погодні умови у місті Дніпро з 01.11.2020р. по 31.12.2020р. зроблено після ухвалення оскаржуваного судового рішення. При цьому, відповідач-1 не зазначав у суді першої інстанції про намір витребувати та подати відповідний доказ, а також про те, що відповідний доказ не може бути поданий з об`єктивних причин у відповідності до ч. 4 ст. 80 ГПК України у строки, встановлені нормами ГПК України чи судом. У скаржника було достатньо часу звернутись з відповідним запитом та відповідно, отримати відповідь на цей запит і подати відповідний доказ до суду першої інстанції у строки та порядку, встановлені нормами ГПК України.

Крім того, скаржник жодним чином не обґрунтував неможливість подання такого доказу до суду першої інстанції, що дає достатні підстави вважати, що подання зазначеного клопотання на стадії апеляційного розгляду справи зумовлено передусім намаганням скаржника уникнути доведення наявності поважних причин неможливості подання їх до суду першої інстанції.

Таким чином, у даному випадку вчинення або не вчинення відповідних процесуальних дій залежало виключно від волі скаржника, об`єктивних перешкод у вчиненні цих дій апеляційним господарським судом не встановлено.

3.2. Фактичні обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції.

17.06.2020р. між Департаментом благоустрою та інфраструктури Дніпровської міської ради (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЛА СТРАДА" (виконавець) підписано договір про надання послуг №17/06-1 (надалі - договір №17/06-1).

Виконавець зобов`язується надати, а замовник прийняти і сплатити такі послуги: ДК 021:2015:90610000-6: Послуги з прибирання та підмітання вулиць (послуги з утримання автошляхів міста, у тому числі мостів та шляхопроводів і ліквідації стихійних сміттєзвалищ) (п. 1.1. договору).

Відповідно до п. 1.2. договору №17/06-1 найменування послуги: послуги з утримання автошляхів міста, у тому числі мостів та шляхопроводів і ліквідації стихійних сміттєзвалищ.

Обсяги закупівлі послуг можуть бути зменшені залежно від реального фінансування видатків (п. 1.3. договору №17/06-1).

Виконавець повинен надати замовнику послуги, якість яких відповідає умовам чинного законодавства, нормативно-технічним актам та санітарним нормам (п. 2.1. договору №17/06-1).

Ціна договору становить 278562000 грн., в тому числі ПДВ 46427000 грн. (п. 3.1. договору №17/06-1).

Згідно з п. 3.2. договору № 17/06-1 ціна договору може бути зменшена за взаємною згодою сторін залежно від обсягу реального бюджетного фінансування.

Відповідно до п. 4.1. договору №17/06-1 будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення (ст. 23 БКУ).

Розрахунок за надані послуги здійснюється на підставі рахунків та підписаних сторонами актів надання послуг (виконаних робіт) безпосередньо після надходження коштів відповідного бюджетного призначення на реєстраційний рахунок замовника, протягом 30 робочих днів (п. 4.2. договору №17/06-1).

Згідно з п. 4.3 договору №17/06-1 оформлення актів наданих послуг проводиться по мірі виконання даних послуг. Усі платежі документи за договором оформлюються з дотриманням вимог законодавства.

Умови договору не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами у повному обсязі, крім випадків зменшення обсягів закупівлі, зокрема, з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника (п. 4.4. договору №17/06-1).

Замовник при проведенні взаєморозрахунків компенсує виконавцю загальновиробничі витрати, адміністративні витрати, прибуток, на підставі обґрунтованої їх величини і структури, яка склалася у цій організації за попередній звітний період (рік), в межах усереднених показників (п. 4.5. договору №17/06-1).

Строк (термін) надання послуг до 31.12.2020р. (п. 5.1. договору №17/06-1).

Місце надання послуг: 49000, Україна, Дніпропетровська область, м. Дніпро, Шевченківський (Бабушкінський), Новокодацький (Ленінський), Соборний (Жовтневий), Центральний (Кіровський), Чечелівський (Красногвардійський) райони (п. 5.2. договору №17/06-1).

Згідно з п. 5.3. договору №17/06-1 кількість послуг - 1 послуга.

Договір набирає чинності з моменту підписання і діє до 31.12.2020р., а частині розрахунку - до повного виконання зобов`язань. Згідно ч. 3 ст. 631 ЦК України сторони домовились, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладання, а саме: з 01.12.2020р. (п. 10.1. договору №17/06-1).

Відповідно до ч. 5 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі" від 25.12.2020р. (із змінами) дія договору про закупівлю може бути продовжена на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку наступного року, в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної в договорі, укладеному в попередньому році, якщо видатки на цю мету затверджено в установленому порядку (п. 10.3. договору №17/06-1).

В п. 11.2. договору №17/06-1 сторонами погоджено, що закінчення терміну дії договору не звільняє сторони від відповідальності за порушення договору, що сталося під час дії договору та, від виконання у повному обсязі порушених договірних зобов`язань.

22.12.2020р. відповідачами підписано додаткову угоду №2 до договору №17/06-1 від 17.06.2020р., якою відповідно до ч. 5 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі" та п. 10.3 договору сторони дійшли згоди про продовження строку дії договору на строк достатній для проведення процедури закупівлі на початку наступного року, у зв`язку з цим викладено п. 10 в наступній редакції: "Цей договір набирає чинності з моменту підписання і діє до 31.03.2021р., а в частині розрахунку до повного виконання зобов`язань" (п. 1 додаткової угоди). Згідно з п. 2 додаткової угоди інші умови вказаного договору залишаються без змін. В п. 3 додаткової угоди зазначено, що справжня додаткова угода є невід`ємною частиною договору про закупівлю за державні кошти.

На веб-порталі Уповноваженого органу з питань закупівель (https://www.prozorro.gov.ua/) 03.12.2020р. оприлюднено повідомлення замовника - Департаменту благоустрою та інфраструктури Дніпровської міської ради про намір укласти з ТОВ "ЛА СТРАДА" договір про закупівлю із застосуванням переговорної процедури.

14.12.2020р. між Департаментом благоустрою та інфраструктури Дніпровської міської ради (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЛА СТРАДА" (виконавець) підписано договір про надання послуг №14/12-5 (надалі - договір).

Виконавець зобов`язується надати, а замовник - прийняти і сплатити такі послуги: ДК 021:2015:90610000-6: Послуги з прибирання та підмітання вулиць (послуги з утримання автошляхів міста, у тому числі мостів та шляхопроводів і ліквідації стихійних сміттєзвалищ) (п. 1.1. договору).

Відповідно до п. 1.2. договору найменування послуги: послуги з утримання автошляхів міста, у тому числі мостів та шляхопроводів і ліквідації стихійних сміттєзвалищ (додаткові послуги по договору від 17.06.2020р. №17/06-1).

Обсяги закупівлі послуг можуть бути зменшені залежно від реального фінансування видатків (п. 1.3. договору).

Виконавець повинен надати замовнику послуги, якість яких відповідає умовам чинного законодавства, нормативно-технічним актам та санітарним нормам (п. 2.1. договору).

Ціна договору становить 29999998,56 грн., в тому числі ПДВ 4999999,76 грн. (п. 3.1. договору).

Згідно з п. 3.2. договору ціна договору може бути зменшена за взаємною згодою сторін залежно від обсягу реального бюджетного фінансування.

Відповідно до п. 4.1. договору будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення (ст. 23 БКУ).

Розрахунок за надані послуги здійснюється на підставі рахунків та підписаних сторонами актів надання послуг (виконаних робіт) безпосередньо після надходження коштів відповідного бюджетного призначення на реєстраційний рахунок замовника, протягом 30 робочих днів (п. 4.2. договору).

Згідно з п. 4.3 договору оформлення актів наданих послуг проводяться по мірі виконання даних послуг. Усі платежі, документи за договором оформлюються з дотриманням вимог законодавства.

Умови договору не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами у повному обсязі, крім випадків зменшення обсягів закупівлі, зокрема, з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника (п. 4.4. договору).

Замовник при проведенні взаєморозрахунків компенсує виконавцю загальновиробничі витрати, адміністративні витрати, прибуток, на підставі обґрунтованої їх величини і структури, яка склалася у цій організації за попередній звітний період (рік), в межах усереднених показників (п. 4.5. договору).

Строк (термін) надання послуг до 31.12.2020р. (п. 5.1. договору).

Місце надання послуг: 49000, Україна, Дніпропетровська область, м. Дніпро, Шевченківський (Бабушкінський), Новокодацький (Ленінський), Соборний (Жовтневий), Центральний (Кіровський), Чечелівський (Красногвардійський) райони (п. 5.2. договору).

Згідно з п. 5.3. договору кількість послуг - 1 послуга.

Договір набирає чинності з моменту підписання і діє до 31.12.2020р., а частині розрахунку - до повного виконання зобов`язань. Згідно ч. 3 ст. 631 ЦК України сторони домовились, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладання, а саме: з 01.12.2020р. (п. 10.1. договору).

Відповідно до ч. 6 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" дія договору про закупівлю може бути продовжена на строк, достатній для проведення процедури закупівлі/спрощеної закупівлі на початку наступного року в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної в початковому договорі про закупівлю, укладеному у попередньому році, якщо видатки на досягнення цієї цілі затверджено в установленому порядку (п. 10.3. договору).

Усі зміни і доповнення до цього договору діють лише у тому випадку, якщо вони здійснені у письмовій формі і підписані всіма сторонами (п. 11.2. договору).

Відповідачами підписано додаток №2 до договору, яким погоджено розрахунок до договірної ціни.

Також, 14.12.2020р. відповідачами підписано додаткову угоду №2 до договору №14/12-5 від 14.12.2020р., якою відповідно до п. 5 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" сторони домовились зменшити ціну (суму) договору (без змін кількості (обсягу) та якості товарів, робіт та послуг), у тому числі у разі коливання ціни товару на ринку на 7493049,12 грн. (п. 1 додаткової угоди). Згідно з п. 2 додаткової угоди внесено зміни в п. 3.1. договору та викладено його в наступній редакції: "3.1. Ціна договору становить: 13314952 грн., в тому числі ПДВ 2219158,67 грн.". В п. 3 додаткової угоди зазначено про внесення відповідних змін в додатки до договору.

Дніпропетровською обласною прокуратурою під час опрацювання даних електронної системи закупівель ProZorro встановлено, що Департамент благоустрою та інфраструктури Дніпровської міської ради є замовником у закупівлі №UA-2020-12-03-012282-b на суму 29999998,56 грн. Під час опрацювання матеріалів вказаної закупівлі обласною прокуратурою встановлено порушення чинного законодавства про публічні закупівлі, наслідком яких є укладання Департаментом із ТОВ "ЛА СТРАДА" у грудні 2020р. договору про закупівлю послуг із застосуванням переговорної процедури, що безпосередньо порушує інтереси територіальної громади міста Дніпро.

З огляду на викладене, прокуратурою області листом від 29.12.2020р. повідомлено Дніпровську міську раду про виявлені порушення під час проведення процедури публічної закупівлі №UA-2020-12-03-012282-b, а також запитано інформацію про вжиті міською радою заходи з метою усунення виявлених порушень, у тому числі у судовому порядку.

Листом від 09.02.2021р. Дніпровською міською радою повідомлено обласну прокуратуру про відсутність (на думку міськради) порушень законодавства у сфері публічних закупівель та підстав для звернення до суду.

Враховуючи, що Дніпровською міською радою, як представником інтересів територіальної громади міста Дніпра, уповноваженим здійснювати функції держави у даних спірних правовідносинах, не вжито реальних заходів до попередження та усунення порушень законодавства у сфері публічних закупівель, даний позов пред`явлено Дніпропетровською обласною прокуратурою в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради.

3.3. Оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази, що стосуються фактів, на які учасники провадження у справі посилаються в апеляційних скаргах та запереченнях на них, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційних скарг, а також перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права дійшла висновку про наступне.

Щодо дотримання прокурором ст. 23 Закону України "Про прокуратуру".

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Положення п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України відсилає до спеціального закону, яким мають бути визначені виключні випадки та порядок представництва прокурором інтересів держави в суді. Таким законом є Закон України "Про прокуратуру".

Відповідно до абз. 1 і 2 ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому ч. 4 цією статті.

Згідно із абз. 1-3 ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженням відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи його законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Одночасно, згідно з положеннями ч. ч. 3-5 ст. 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених ст. 174 цього Кодексу. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Таким чином, із змісту зазначених законодавчих положень вбачається, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах; 2) якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.

Перший "виключний випадок" передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються. У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно.

"Нездійснення захисту" має прояв в пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він обізнаний про порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

"Здійснення захисту неналежним чином" має прояв в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

"Неналежність" захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який, серед іншого, включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

Захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишались незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює у судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно.

Разом з тим, прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави (аналогічну правову позицію викладено в постановах Верховного Суду від 25.04.2018р. у справі №806/1000/17 та від 20.09.2018р. у справі №924/1237/17).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020р. у справі №912/2385/18 наведено такі правові висновки:

- прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк;

- звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення;

- невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо;

- таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим".

З огляду на викладене, підставою для представництва прокурором інтересів держави в суді є належне обґрунтування, підтверджене достатніми доказами, зокрема, але не виключно, повідомленням прокурора на адресу відповідного органу про звернення до суду від його імені, відповідними запитами, а також копіями документів, отриманих від органу, що свідчать про наявність підстав для такого представництва.

У такому випадку суд зобов`язаний дослідити: чи знав або повинен був знати відповідний орган про допущені порушення інтересів держави, чи мав відповідні повноваження для їх захисту, проте всупереч цим інтересам за захистом до суду не звернувся.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.09.2020р. у справі №906/982/19.

При цьому, обставини дотримання прокурором установленої ч. ч. 3, 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" процедури, яка повинна передувати зверненню до суду з відповідним позовом, підлягають з`ясуванню судом незалежно від того, чи має місце факт порушення інтересів держави у конкретних правовідносинах, оскільки відповідно до приписів ст. ст. 53, 174 ГПК України недотримання такої процедури унеможливлює розгляд заявленого прокурором позову по суті. Аналогічні висновки щодо застосування цієї норми викладені у постановах Верховного Суду від 26.02.2019р. у справі №920/284/18, від 03.04.2019р. у справі №909/63/18, від 17.04.2019р. у справі №916/641/18, від 31.07.2019р. у справі №916/2914/18, від 06.08.2019р. у справі №912/2529/18, від 15.12.2020р. у справі №904/82/19, від 27.07.2021р. у справі №909/835/18.

Як вбачається із матеріалів справи, Дніпропетровська обласна прокуратура 29.12.2020р. у порядку ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", звернулась до Дніпровської міської ради з листом, в якому повідомлено про виявлені порушення під час проведення процедури публічної закупівлі №UA-2020-12-03-012282-b, а також запитано інформацію про вжиті міською радою заходи з метою усунення виявлених порушень, у тому числі у судовому порядку.

Листом від 09.02.2021р. Дніпровською міською радою повідомлено обласну прокуратуру про відсутність (на думку міськради) порушень законодавства у сфері публічних закупівель та підстав для звернення до суду.

Таким чином, прокурором дотримано процедуру, передбачену ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", а саме: попередньо, до звернення до суду з позовом, повідомлено уповноважений орган про порушення інтересів держави, чим надано цьому органу можливість самостійно відреагувати на виявлені порушення інтересів держави у належний спосіб.

Аналізуючи зміст листа Дніпровської міської ради від 09.02.2021р. та подальші дії останньої, можна дійти висновку про обґрунтованість доводів прокурора щодо бездіяльності міської ради як представницького органу, по захисту інтересів держави, оскільки органом місцевого самоврядування після отримання повідомлення від прокуратури про порушення інтересів держави, нераціонального та неефективного використання бюджетних коштів, не вчинено дій, які були б спрямовані на перевірку тверджень прокурора та захист прав територіальної громади, зокрема, не призначено перевірку по факту повідомлення прокурора, не відсторонено керівника виконавчого органу на час проведення перевірки, не ініційовано проведення службового розслідування по зазначеним фактам, переговорів з ТОВ "ЛА СТРАДА" для з`ясування обставин справи та чи дійсно мають місце факти порушення замовником законодавства у сфері публічних закупівель, тощо.

Уповноважений орган у подальшому не звернувся до суду з позовом, і не повідомив прокурора у листі про намір такого звернення, про ініціювання проведення перевірки, службового розслідування, і, як вбачається із відповіді міської ради на лист обласної прокуратури, на думку міської ради відсутні порушення законодавства у сфері публічних закупівель та підстави для звернення до суду.

Таким чином, міська рада фактично усунулась від реалізації повноважень по захисту інтересів держави, територіальної громади міста, виконання функцій управління об`єктами комунальної власності, про необхідність захисту яких зазначив прокурор.

Зміст позиції міської ради у даній справі не свідчить про те, що остання підтримує позов прокурора. Так, у суді першої інстанції позивач надав письмові пояснення у яких зазначив, що звернення з позовом до господарського суду є передчасним. Крім того, міською радою самостійно оскаржено рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

У такому випадку, підлягають застосуванню положення ст. 55 ГПК України та висновки, що містяться у п. п. 55-56 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020р. у справі №912/2385/18.

Так, у п. 55 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020р. у справі №912/2385/18 зазначено, що при вирішенні питання про необхідність звернення до суду з позовом компетентний орган може діяти в умовах конфлікту інтересів - коли порушення інтересів держави, про яке стверджує прокурор, може бути пов`язане з раніше вчиненими протиправними діями цього органу чи бездіяльністю. Для врахування цих обставин ст. 55 ГПК України передбачає такі правила: якщо особа, яка має процесуальну дієздатність і в інтересах якої подана заява, не підтримує заявлених позовних вимог, суд залишає заяву без розгляду, крім позову прокурора в інтересах держави; відмова компетентного органу від поданого прокурором в інтересах держави позову (заяви), подання ним заяви про залишення позову без розгляду не позбавляє прокурора права підтримувати позов (заяву) і вимагати розгляду справи по суті.

В п. 56 постанови від 26.05.2020р. у справі №912/2385/18 Велика Палата Верховного Суду вказала, що у перелічених у цій статті випадках йдеться про активні дії компетентного органу, який як учасник процесу та сторона спору (позивач) не підтримує позовних вимог або подає заяву про залишення позову без розгляду чи про відмову від позову. У таких випадках суд не повинен залишати позов прокурора без розгляду, адже такі процесуальні дії свідчать про те. що компетентний орган по суті відмовляється від захисту інтересів держави в судовому процесі.

У даній справі її матеріалами підтверджено, як бездіяльність міської ради після звернення до неї обласної прокуратури з листом від 29.12.2020р., так і фактичну відмову органу місцевого самоврядування від захисту інтересів, про які зазначив прокурор.

Щодо належності обґрунтування прокурором підстав для звернення з даним позовом.

Скасовуючи постанову Центрального апеляційного господарського суду від 22.11.2021р. у цій справі, якою позовну заяву залишено без розгляду Верховний Суд в постанові від 16.02.2022р. зазначив, що передчасними є висновки суду апеляційної інстанції про те, що Дніпровська міська рада не є органом, уповноваженим на здійснення відповідних функцій держави у спірних правовідносинах, зокрема, з огляду на наступне.

Закон не зобов`язує прокурора подавати позов в особі усіх органів, які можуть здійснювати захист інтересів держави у спірних відносинах і звертатися з позовом до суду. Належним буде звернення в особі хоча б одного з них (аналогічний висновок міститься в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 18.06.2021р. у справі №927/491/19).

У постанові від 18.06.2021р. у справі №927/491/19 об`єднана палата Касаційного господарського суду Верховного Суду зазначила, що з огляду на вимоги Закону України "Про публічні закупівлі" регулювання та державний контроль у сфері закупівель здійснюють: Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері закупівель (Міністерство економіки України); Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування (Державне казначейство); Банки (під час оплати за договорами про закупівлю); Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю (Державна аудиторська служба України); Антимонопольний комітет України; Рахункова палата.

У постанові від 19.08.2020р. у справі №923/449/18 Верховний Суд зазначив, що у спорах, які пов`язані із проведенням публічних закупівель, позивачами можуть бути декілька уповноважених органів, які здійснюють контроль і моніторинг у сфері публічних закупівель, в залежності від повноважень, в межах яких ці органи діють, та характеру спірних правовідносин (предмета та підстав позову).

Статтею 2 Закону України "Про публічні закупівлі" встановлено, що до замовників, які здійснюють закупівлі відповідно до цього Закону, належать, зокрема, органи державної влади (орган законодавчої, органи виконавчої, судової влади), та правоохоронні органи держави, органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, об`єднання територіальних громад.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Завданням органу місцевого самоврядування, зокрема, міської ради, є забезпечення раціонального використання майна та інших ресурсів, що перебувають у комунальній власності (аналогічні висновки містяться у постановах суду касаційної інстанції від 30.07.2020р. у справі №904/5598/18, від 15.05.2019р. у справі №911/1497/18).

Для реалізації наданих повноважень орган місцевого самоврядування, зокрема, міська рада має право звертатися до суду та здійснювати інші функції і повноваження у спосіб, передбачений Конституцією та Законами України.

Виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи. Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад ж підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади (ст. 11 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").

Як вбачається із матеріалів справи, Дніпровська міська рада є органом місцевого самоврядування, а Департамент благоустрою та інфраструктури Дніпровської міської ради - виконавчим органом, який підконтрольний і підзвітний вказаній міській раді.

Дніпропетровська міська рада може здійснювати контроль щодо законності закупівель за бюджетні кошти, а як вбачається із спірного договору - він був укладений за наслідками закупівлі із застосуванням переговорної процедури і предметом його є надання ТОВ "ЛА СТРАДА" Департаменту благоустрою та інфраструктури Дніпровської міської ради таких послуг: ДК 021:2015:90610000-6 - послуги з прибирання та підмітання вулиць (послуги з утримання автошляхів міста, у тому числі, мостів та шляхопроводів та ліквідації стихійних сміттєзвалищ), оплата за які здійснюється на підставі рахунків та підписаних сторонами актів наданих послуг безпосередньо після надходження коштів відповідного бюджетного призначення на реєстраційний рахунок замовника, тобто за бюджетні кошти.

Прокурором у позові зазначалось про те, що відповідно до ст. 143 Конституції України територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування, зокрема, управляють майном, що є в комунальній власності.

Згідно з ч. 1 ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", територіальним громадам сіл, селищ, міст, районі у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження.

Частиною 8 ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб`єктів.

У позові прокурором зазначалось, що порушення процедури публічних закупівель унеможливлює раціональне та ефективне використання коштів, спричиняє істотну шкоду інтересам держави та територіальної громади щодо здійснення права комунальної власності, тобто права територіальної громади володіти, доцільно, економно, ефективно користуватися і розпоряджатися на свій розсуд і в своїх інтересах майном (коштами), що належить їй, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування і як наслідок не відповідає суспільному інтересу. Прокурор вказував, що виконання зобов`язань за оскаржуваним договором, укладеним з порушенням законодавства у сфері публічних закупівель, призвело до нераціонального та неефективного використання бюджетних коштів, що не відповідає принципам, за якими мають здійснюватися публічні закупівлі.

Відповідно до ч. 3 ст. 42 Конституції України держава забезпечує захист конкуренції у підприємницькій діяльності. Не допускаються зловживання монопольним становищем на ринку, неправомірне обмеження конкуренції та недобросовісна конкуренція.

Таким чином, прийняття та дотримання законодавства про боротьбу з недобросовісною конкуренцією, зокрема, у сфері публічних закупівель та закупівель, які прирівнюються до державних, відповідає інтересам держави (суспільства). Саме держава взяла на себе обов`язок відповідно до ст. 4 Закону України "Про захист економічної конкуренції" здійснювати заходи щодо демонополізації економіки, фінансової, матеріально-технічної, інформаційної, консультативної та іншої підтримки суб`єктів господарювання, які сприяють розвитку конкуренції.

Держава намагається створити умови для ефективного використання бюджетних коштів при закупівлі товарів, робіт та послуг, створюючи відповідні механізми при проведенні закупівель, які закладені в Законі. Дотримуватись цих правил повинні всі учасники процедур закупівель.

При цьому, метою Закону України "Про публічні закупівлі" є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.

Так, послуги з прибирання та підмітання вулиць (послуги з утримання автошляхів міста, у тому числі мостів та шляхопроводів і ліквідації стихійних сміттєзвалищ) за оскаржуваним договором оплачувались за рахунок коштів місцевого бюджету.

Використання коштів місцевого бюджету беззаперечно становить суспільний інтерес, стосується прав та інтересів великого кола осіб - мешканців міста Дніпра.

Загроза порушення зазначених інтересів держави, територіальної громади полягає у потенційно неефективному використанні бюджетних коштів через відсутність конкуренції серед учасників, а також відсутність максимальної економії та ефективності.

Частиною 1 ст. 17 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" встановлено, що відносини органів місцевого самоврядування з підприємствами, установами та організаціями, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, будуються на засадах їх підпорядкованості, підзвітності та підконтрольності органам місцевого самоврядування.

Завданням органу місцевого самоврядування є забезпечення раціонального використання майна та інших ресурсів, що перебувають у комунальній власності.

Відповідно до п. п. 1.1, 1.2, 1.3, 2.1 Положення про Департамент благоустрою та інфраструктури Дніпровської міської ради, затвердженого рішенням міської ради від 01.12.2016р. №54/16, Департамент є виконавчим органом міської ради, підзвітний та підконтрольний міській раді та міському голові, заступнику міського голови з питань діяльності виконавчих органів згідно з розподілом повноважень.

За змістом п. п. 1.6, 2.2 зазначеного Положення Департамент є головним розпорядником коштів міського бюджету та замовником на виконання робіт відповідно до завдань Департаменту, зокрема щодо реалізації політики комплексного розвитку благоустрою, інфраструктури та будівництва міста.

Неефективне витрачання коштів місцевого бюджету Департаментом, засновником якого є міська рада, зокрема шляхом укладення підконтрольним органу місцевого самоврядування виконавчим органом договору про надання послуг з прибирання та підмітання вулиць (послуги з утримання автошляхів міста, у тому числі мостів та шляхопроводів і ліквідації стихійних сміттєзвалищ), свідчить про порушення економічних інтересів територіальної громади міста Дніпра.

Міська рада, будучи засновником Департаменту, яка фінансує його діяльність, здійснює управління ним та контроль за його фінансово-господарською діяльністю, зобов`язана контролювати питання ефективності використання бюджетних коштів при укладенні договору про закупівлю послуг з прибирання та підмітання вулиць (послуги з утримання автошляхів міста, у тому числі мостів та шляхопроводів і ліквідації стихійних сміттєзвалищ), у зв`язку з чим міська рада є особою, уповноваженою на вжиття заходів представницького характеру щодо захисту інтересів територіальної громади, інтереси якої є складовою інтересів держави, під час виконання договору про надання послуг, який укладено за результатами проведеної переговорної процедури.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що міська рада виступає належним позивачем у даній справі.

Щодо наявності/відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог у даній справі.

Законом України "Про публічні закупівлі" визначені принципи здійснення закупівель, зокрема максимальна економія та ефективність, відкритість та прозорість на всіх стадіях закупівель тощо, а також загальні умови здійснення закупівлі із застосуванням однієї з таких процедур: відкриті торги, конкурентний діалог, переговорна процедура закупівлі.

Відповідно до ст. 40 Закону України "Про публічні закупівлі", переговорна процедура закупівлі використовується замовником як виняток і відповідно до якої замовник укладає договір про закупівлю після проведення переговорів щодо ціни та інших умов договору про закупівлю з одним або кількома учасниками процедури закупівлі. Переговорна процедура закупівлі застосовується замовником як виняток у разі якщо після укладення договору про закупівлю у замовника виникла необхідність у закупівлі додаткових аналогічних робіт чи послуг у того самого учасника. Можливість і умови таких додаткових робіт чи послуг можуть бути передбачені в основному договорі про закупівлю, який укладений за результатами проведення тендера. Закупівля додаткових аналогічних робіт чи послуг у того самого учасника здійснюється протягом трьох років після укладення договору про закупівлю, якщо загальна вартість таких робіт чи послуг не перевищує 50 відсотків ціни основного договору про закупівлю, укладеного за результатами проведення тендера. Повідомлення про намір укласти договір про закупівлю повинно містити інформацію про умову застосування переговорної процедури закупівлі відповідно до частини другої цієї статті (п.7) та обґрунтування застосування переговорної процедури закупівлі з посиланням на експертні, нормативні, технічні та інші документи, що підтверджують наявність умов застосування переговорної процедури закупівлі.

Матеріали справи свідчать, що 17.06.2020р. Департаментом за результатами відкритих торгів №UA-2020-04-08-003612-b із переможцем ТОВ "ЛА СТРАДА" укладено договір №17/06-1 про надання послуг з прибирання та підмітання вулиць на суму 278562000,00 грн. строком виконання до 31.12.2020р. 14.12.2020р. Департаментом із ТОВ "ЛА СТРАДА" укладено додаткову угоду №2 до договору №17/06-1 від 17.06.2020р., відповідно до якої внесено зміни до п. 3.1. договору, яким зменшено ціну договору.

Разом із тим, 14.12.2020р. Департаментом благоустрою та інфраструктури Дніпровської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЛА СТРАДА" укладено договір про надання послуг №14/12-15 із застосуванням переговорної процедури.

У повідомленні про намір укласти договір про закупівлю Департаментом умовою застосування переговорної процедури зазначено п. 5 ч. 2 ст. 40 Закону України "Про публічні закупівлі", а саме - після укладення договору про закупівлю у замовника виникла необхідність у закупівлі додаткових аналогічних робіт чи послуг у того самого учасника.

Замовником залишено поза увагою, що підставою для застосування переговорної процедури не може бути лише факт тотожності робіт чи послуг, які виконані за основним договором та виконання яких передбачається за результатами проведеної переговорної процедури.

Умовою застосування переговорної процедури є саме необхідність у закупівлі додаткових аналогічних робіт, а не лише їх схожість за укладеним раніше основним договором.

Замовником не зазначено, в чому полягає перевага ТОВ "ЛА СТРАДА" як учасника процедури закупівлі, у порівнянні з іншими суб`єктами господарювання, що дає підстави у проведенні закупівлі додаткових аналогічних робіт чи послуг саме у цього учасника, а не у інших суб`єктів господарювання за результатами проведення відкритих торгів.

Апеляційний господарський суд погоджується із доводами прокуратури про те, що посилання замовником як на підставу для застосування переговорної процедури, лише на наявність основного договору між замовником та учасником процедури закупівлі послуг, за яким надавались аналогічні послуги, свідчить про формальні підстави для застосування переговорної процедури у зазначеній закупівлі.

Сам факт укладання між відповідачами договору №14/12-5 від 14.12.2020р. за переговорною процедурою з ціною договору 29999998,56 грн. спростовує доводи замовника про начебто відсутність обсягу фінансування закупівель та видатків замовника у 2020р., а навпаки свідчить про наявність бюджетного фінансування та можливість внесення змін до основного договору у 2020р. із закладенням 20% суми, визначеної у договорі, достатньої для проведення процедури закупівлі послуг на початку наступного року.

Зазначене підтверджує відсутність підстав для закупівлі додаткових аналогічних послуг із застосуванням переговорної процедури на період з 14.12.2020р. до 31.12.2020р.

Слід також враховувати, що замовник провів закупівлю додаткових аналогічних послуг під час дії строку основного договору, що додатково вказує на безпідставність проведення переговорної процедури у спірній закупівлі.

Необхідність у закупівлі додаткових послуг Департаментом мотивовано роз`ясненнями Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 27.05.2020р.

Разом із тим, посилання у повідомленні про намір укласти договір про закупівлю в обґрунтування застосування переговорної процедури на роз`яснення Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 27.05.2020р. є необґрунтованим, оскільки роз`яснення, листи центральних органів виконавчої влади, не є нормативно-правовими актами, вони мають лише роз`яснювальний, рекомендований, інформаційний характер і не встановлюють правових норм.

Відповідно до положень п. п. 7, 8 ч. 6 ст. 40 Закону України "Про публічні закупівлі" повідомлення про намір укласти договір про закупівлю повинно містити інформацію про умови застосування переговорної процедури закупівлі відповідно до ч. 2 цієї статті та обґрунтування застосування переговорної процедури закупівлі з посиланням на експертні, нормативні, технічні та інші документи, що підтверджують наявність умов застосування переговорної процедури закупівлі.

У повідомленні про намір укласти договір про закупівлю замовником вказано на те, що за договором від 17.06.2020р. №17/06-1 за актами сплачено загальну суму 85377076,73 грн. з ПДВ, що підтверджує неможливість виконання договору на суму меншу ніж сплачено актів, тобто кінцева сума договору, з урахуванням усіх змін не може бути меншою ніж 85377076,73 грн. з ПДВ, договір про закупівлю укладено на підставі проведеного тендеру за номером №UA-2020-04-08-003612-b, за даною процедурою закуповуються послуги, які є аналогічними та надавалися за договором від 17.06.2020р. №17/06-1.

Разом з тим, у даному повідомленні відсутні посилання на експертні, нормативні, технічні та інші документи, що підтверджують наявність умов для застосування переговорної процедури у спірній закупівлі. Зазначені обставини не підтверджують необхідність застосування замовником переговорної процедури у спірній закупівлі.

Беручи до уваги, що застосування переговорної процедури закупівлі можливе лише у разі наявності умов, передбачених ст. 40 Закону України "Про публічні закупівлі", а в іншому випадку закупівля здійснюється відповідно до цього Закону шляхом застосування однієї з конкурентних процедур закупівель, в даному випадку замовником не підтверджено відсутність конкуренції на відповідному ринку, тому відсутні підстави для застосування переговорної процедури закупівлі.

Верховний Суд у постанові від 19.03.2020р. у справі №460/853/19 звернув увагу, що замовник може застосовувати переговорну процедуру закупівлі у разі наявності умов, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі". В іншому випадку закупівля здійснюється шляхом застосування однієї з конкурентних процедур закупівель.

Апеляційний господарський суд погоджується із доводами прокуратури, що замовником порушено вимоги законодавства про публічні закупівлі, оскільки ним не досліджувалось питання наявності конкурентоспроможних підприємств, установ та організацій щодо надання послуг з підмітання та прибирання вулиць м. Дніпра за меншу ціну у порівнянні з ціною, яка узгоджена сторонами у спірному договорі, внаслідок чого не досягнуто мети Закону України "Про публічні закупівлі", а саме - забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції при закупівлі товарів та послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади.

З аналізу договору від 14.12.2020р. №14/12-5 та додатків до нього вбачається, що відповідачами не визначено конкретне місце надання послуг, в наданні яких додатково виникла необхідність. Так, відповідно до п. 5.1. вказаного договору, місцем надання послуг є Шевченківський, Новокодацький, Соборний, Центральний, Чечеловський райони м. Дніпра.

Разом з тим, замовником перелічено лише райони міста Дніпра, де послуги мали бути надані, без зазначення конкретних вулиць чи інших об`єктів. Таким чином є недоведеною необхідність виконання додаткових робіт (надання послуг) та їх закупівля у того самого учасника з яким раніше був укладений договір про надання послуг.

Колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується із висновком суду першої інстанції, що матеріали справи підтверджують безпідставність застосування Департаментом благоустрою та інфраструктури Дніпровської міської ради переговорної процедури при укладанні із ТОВ "ЛА СТРАДА" договору від 14.12.2020р. №14/12-5 про надання послуг з прибирання та підмітання вулиць на загальну суму 29999998,56 грн., що є істотним порушенням вимог ч. 10 ст. 3, ч. 3 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", якою забороняється придбання товарів, робіт і послуг до/без проведення процедур закупівель/спрощених закупівель, визначених цим Законом, та укладення договорів про закупівлю, які передбачають оплату замовником товарів, робіт і послуг до/без проведення процедур закупівель/спрощених закупівель, визначених цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Закону України "Про державні закупівлі" договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Договір, укладання якого суперечить інтересам держави і суспільства, його моральним засадам підлягає визнанню недійним у судовому порядку.

Так, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин), ст. 215 ЦК України.

Згідно із ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Статтею 215 ЦК України встановлено, що недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені, ч. ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу є підставою недійсності правочину.

Апеляційний господарський суд погоджується з доводами прокурора, що правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. При цьому, суд повинен встановити наявність тих обставин, з якими закон пов`язує настання певних юридичних наслідків.

При цьому, доводи скаржників про безпідставність визнання недійсним оспорюваного договору, укладеного за переговорною процедурою не можуть бути взяті до уваги апеляційним господарським судом з огляду на наступне.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України визнання правочину недійсним є одним із способів захисту цивільного права та інтересу у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Наведені прокурором у позовній заяві обставини укладення договору №14/12-5 від 14.12.2020р. про надання послуг з прибирання та підмітання вулиць міста Дніпра на суму 29999998,56 грн. з порушенням вимог ст.ст. 40, 41 Закону України "Про публічні закупівлі", свідчать про те, що такий правочин є оспорюваним в розумінні ч. 3 ст. 228 ЦК України.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що спірний договір підлягає визнанню недійсним з підстав, встановлених ст. ст. 203, 215 ЦК України, як такий, що укладений на підставі незаконно проведеної переговорної процедури закупівлі та суперечить актам законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно із висновком Верховного Суду, викладеним в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.12.2021р. у справі №906/1061/20 враховуючи, що висновок про належність/ефективність обраного способу захисту є універсальним у подібних категоріях спорів, а саме щодо вимог про визнання недійсним виконаних договорів, без одночасного заявлення вимог про реституцію, збитки тощо, суд уточнив висновок щодо застосування відповідних норм права, який було викладено у постанові Касаційного господарського суду від 07.07.2021р. у справі №905/1562/20 таким чином: "Позовна вимога про визнання недійсним виконаного договору без одночасного заявлення позовної вимоги про застосування наслідків недійсності правочину, передбачених ст. 216 ЦК України, є належним способом захисту, який передбачений законом. Водночас, вирішуючи питання про можливість задоволення такого позову, суд, з урахуванням конкретних обставин справи має визначитись із ефективністю обраного позивачем способу захисту - визначити наслідки визнання договору недійсним для держави, в інтересах якої прокурором подано позов, з`ясувати, яким чином будуть відновлені права держави як позивача, зокрема можливість проведення двосторонньої реституції, можливість проведення повторної закупівлі товару (робіт, послуг) у разі повернення відповідачем коштів, необхідність відшкодувати іншій стороні правочину вартість товару (робіт, послуг) чи збитки. Разом із тим, вимога про застосування наслідків недійсності може бути заявлена як одночасно з вимогою про визнання правочину недійсним, так і у вигляді самостійної вимоги".

Апеляційний господарський суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що спірний договір про надання послуг від 14.12.2020р. №14/12-5, укладений між відповідачами, підлягає визнанню недійсним у судовому порядку із застосуванням наслідків недійсності такого правочину.

Станом на день звернення прокурором до суду першої інстанції з даним позовом із рахунку Департаменту благоустрою та інфраструктури Дніпровської міської ради за договором №14/12-5 від 14.12.2020р. на користь ТОВ "ЛА СТРАДА" за рахунок коштів місцевого бюджету сплачено 13314952,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Положеннями ст. 216 ЦК України визначено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Згідно із ч. 2 ст. 208 ГК України у разі визнання недійсним зобов`язання, кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні все одержане за зобов`язанням, а за неможливості повернути одержане в натурі - відшкодувати його вартість грошима, якщо інші наслідки недійсності зобов`язання не передбачені законом.

Зобов`язання судом першої інстанції ТОВ "ЛА СТРАДА" повернути отримані за недійсним договором грошові кошти в сумі 13314952,00 грн. на користь відповідача-1, а не на користь позивача відповідає чинному законодавству та спрямоване на захист інтересів позивача.

Доводи апеляційних скарг про передчасність звернення прокурора з позовом про визнання недійсним договору, з огляду на те, що рішення тендерного комітету про намір укласти договір не було предметом оскарження апеляційним господарським судом відхиляються з огляду на наступне.

Процедура закупівлі у даній справі на момент звернення прокурора з позовом була закінченою через укладення з переможцем закупівлі договору на закупівлю послуг, а тому рішення тендерного комітету вичерпало свою дію, оскільки після його прийняття між відповідачами виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, зокрема, укладання договору. В зв`язку з чим, оскарження рішення тендерного комітету не забезпечить належне поновлення прав міської ради, як представницького органу. Крім того, відповідно до ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав у суді є визнання правочину недійсним.

Щодо доводів апеляційної скарги відповідача-1 про те, що прокурором неправильно розраховано судовий збір у даній справі, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що прокурором правомірно сплачено судовий збір у розмірі 4540,00 грн. як за дві немайнові вимоги, оскільки вимога про повернення грошових коштів бюджету пов`язана із застосуванням реституції, що є наслідком визнання правочину недійсним.

Доводи апеляційної скарги відповідача-1 про те, що суд не здійснив належного дослідження усієї сукупності наявних в матеріалах справи доказів, наданих апелянтом на підтвердження своїх доводів щодо необґрунтованості позову прокурора не можуть бути взяті до уваги апеляційним господарським судом, оскільки наявні у справі докази, надані сторонами, є достатніми для задоволення позовних вимог.

Стосовно доводів апеляційної скарги відповідача-1 про те, що суд першої інстанції не долучив до матеріалів справи докази, які мають важливе значення для правильного вирішення справи, апеляційний господарський суд звертає увагу на те, що додані до письмових пояснень на позовну заяву докази подані відповідачем-1 до суду першої інстанції з порушенням встановлених нормами ГПК України чи судом строків для їх подання. В зв`язку з чим, такі докази правомірно не були взяті до уваги місцевим господарським судом.

З мотивів, наведених у п. 3.3. даної постанови, апеляційний господарський суд погоджується із обґрунтованими доводами прокурора, викладеними у відзивах на апеляційні скарги.

Враховуючи межі перегляду справи в апеляційній інстанції, передбачені ст. 269 ГПК України, колегія суддів вважає, що доводи апеляційних скарг не отримали підтвердження під час апеляційного провадження, не спростовують висновків місцевого господарського суду та не доводять порушення судом норм матеріального і процесуального права під час ухвалення оскаржуваного судового рішення.

3.4. Висновки апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційних скарг.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно із ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до діючого законодавства обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини є вичерпними, відповідають дійсності та підтверджуються достовірними доказами, дослідженими у судовому засіданні.

Оскаржуване судове рішення таким вимогам закону відповідає.

Рішення суду має прийматися у цілковитій відповідності із нормами матеріального та процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими судом, тобто з`ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Вказані вимоги судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного судового рішення були дотримані.

Звертаючись із апеляційними скаргами, скаржники не спростували наведених висновків суду першої інстанції та не довели неправильного застосування судом норм матеріального та процесуального права, як необхідної передумови для зміни чи скасування прийнятого ним судового рішення.

З огляду на встановлені обставини справи, виходячи із меж перегляду справи в апеляційній інстанції, а також враховуючи доводи та вимоги апеляційних скарг, апеляційний господарський суд, з підстав, викладених у п. 3.3 даної постанови, дійшов висновку про необхідність залишення апеляційних скарг без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

3.5. Розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають і підстав для скасування оскаржуваного судового рішення не вбачається, судові витрати відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на осіб, які подали апеляційні скарги.

Керуючись ст. ст. 275-282 ГПК України, апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Департаменту благоустрою та інфраструктури Дніпровської міської ради і Дніпровської міської ради - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.05.2021р. у справі №904/1407/21 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 28.11.2022р.

Головуючий суддя І.О. Вечірко

Суддя Л.М. Білецька

Суддя Ю.Б. Парусніков