ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"22" листопада 2022 р. м. Рівне Справа № 918/275/22
Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Торчинюк В.Г., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Поліська паливна компанія" про ухвалення додаткового рішення, щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Поліська паливна компанія"
до відповідача: Публічного акціонерного товариства "Комерційний Банк "Акордбанк"
про стягнення пені в сумі 2 329, 59 грн., інфляційних втрат в сумі 2 744, 15 грн. та 3% річних в сумі 769, 39 грн. за гривневим поточним рахунком, пені в сумі 8 383, 48 гри. та 3% річних в сумі 82, 73 євро за валютним поточним рахунком.
Сторони не забезпечили явку уповноважених представників.
08 квітня 2022 року Фермерське господарство "Агротех-Р", Товариство з обмеженою відповідальністю "Поліська паливна компанія" та Фізична особа-підприємець Романюк Віталій Леонідович звернулися з позовом до Господарського суду Рівненської області, в якому просять суд стягнути з Публічного акціонерного товариства "Комерційний Банк "Акордбанк" на свою користь 314 349 грн. 10 коп.
Ухвалою суду від 12 квітня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі 918/188/22 визначено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 26 квітня 2022 року.
19 липня 2022 року рішенням суду позов задоволено частково. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Акордбанк" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Поліська паливна компанія" 10 713 грн 07 коп. пені, 824 грн 75 коп. інфляційних втрат, 914 грн 34 коп. три відсотка річних та 2 481 грн 00 коп. судового збору. Відмовлено в стягненні 1 919 грн 40 коп. інфляційних втрат та 2 682 грн 16 коп. три відсотка річних.
Постановою Північно-західного апеляційного суду від 17 жовтня 2022 року апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Акордбанк" на рішення Господарського суду Рівненської області від 19 липня 2022 року в справі № 918/275/22 задоволено частково. Рішення Господарського суду Рівненської області від 19 липня 2022 року в справі № 918/275/22 скасовано в частині задоволення позовних вимог щодо стягнення трьох відсотків річних, інфляційних втрат та прийняти в цій частині нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення інфляційних збитків в розмірі 824 грн 75 коп. та 3% річних в розмірі 914 грн 34 коп. В решті рішення Господарського суду Рівненської області від 19 липня 2022 року в справі № 918/275/22 залишено без змін. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Акордбанк" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Поліська паливна компанія" 2481 грн судових витрат зі сплати судового збору за подання позовної заяви. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Акордбанк" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Поліська паливна компанія" 379 грн 51 коп. судових витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.
Як вбачається з матеріалів справи, 27 липня 2022 року через відділ канцелярії надійшла заява від уповноваженого представника позивача, в якій остання просить суд ухвалити додаткове рішення, яким покласти на відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000 грн.
Ухвалою суду від 15 листопада 2022 року призначено до розгляду в судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Поліська паливна компанія" про ухвалення додаткового рішення та покладення витрат на професійну правничу допомогу на відповідача у справі № 918/275/22 на 22 листопада 2022 року.
22 листопада 2022 року через відділ канцелярії відповідачем подано клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із зайнятістю уповноваженого представника.
Клопотання про відкладення обґрунтовано тим, що уповноважений представник буде зайнятий у іншому судовому засіданні, в підтвердження надано копію ухвали про призначення відеоконференції.
Щодо поданого відповідачем клопотання, суд зазначає наступне.
Суд вважає його необґрунтованим, оскільки, про розгляд справи відповідача було повідомлено завчасно. Відповідач є юридичною особою, яка не позбавлена можливості укладення угоди чи видачі довіреності необмеженій кількості представників. А тому, не можуть вважатись поважними причинами для неявки у судове засідання відрядження представника або його участь у розгляді іншої справи, оскільки у цих випадках особа вважає участь у справі другорядною у порівнянні з іншими інтересами, чим виявляє свою неповагу до інших учасників процесу, до суду та затягує розгляд справи.
Відтак, суд відмовляє в задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи.
Також, 22 листопада 2022 року через відділ канцелярії відповідачем подано заяву про продовження строків для подачі пояснень та клопотань у зв`язку із введеним воєнним станом, повітряними тревогами, та перебоями в електропостачанні.
Щодо поданої відповідачем заяви, суд зазначає наступне.
Як свідчать матеріали справи, відповідачу, ухвала суду від 15 листопада 2022 року була надіслана на офіційну електронну адресу в той же день, і відповідно отримана останнім.
Отже, відповідач отримав ухвалу суду про призначення до розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення 15 листопада 2022 року, а розгляд такої заяви був призначений на 22 листопада 2022 року, відтак відповідач мав достатньо часу (7 днів) для подання своїх пояснень, заперечень, тощо.
У відповідності до статті 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.
З зазначених норм права, вбачається, що встановлений процесуальний строк може бути продовжений судом, у випадку наявності поважних причин, які в свою чергу мають підтверджуватися належними та допустимими доказами в порядку статей 77, 78, 86 ГПК України.
На підтвердження поважності причин пропуску строку подання пояснень або заперечень, відповідач вказав лише загальновідомі обставини.
При цьому, вбачається, відповідачем подані клопотання про відкладення та заява про продовження строків через електронну пошту з електронним цифровим підписом.
Відповідно, враховуючи що відповідач, отримав ухвалу суду про призначення судового засідання за 7 днів до засідання, останній міг та мав можливість підготувати письмові пояснення або заперечення, щодо поданої заяви про розподіл судових витрат.
Крім того, судом враховано, що заява про розподіл судових витрат була подана позивачем ще 27 липня 2022 року, однак була не розглянута, у зв`язку із апеляційним оскарженням рішення.
Також, подана 27 липня 2022 року заява про розподіл судових витрат містить докази надіслання на офіційну електронну адресу відповідача.
З зазначеного слідує, що відповідач знав та/або міг знати про існування такої заяви, а також мав можливість ще з 27 липня 2022 року підготувати відповідні пояснення або ж заперечення.
Підсумовуючи наведене вище, вбачається що ПАТ "КБ "Акордбанк" не довів належними та допустимими доказами поважності причин пропуску та неподання заперечень або письмових пояснень щодо заяви про розподіл судових витрат, тому суд в задоволенні заяви про продовження строку відмовляє.
В судове засідання 22 листопада 2022 року сторони не забезпечили явку уповноважених представників, хоча про дату, місце та час судового засідання повідомлені належним чином.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом, зокрема, не вирішено питання про судові витрати.
Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення (частина 2 статті 244 ГПК України).
Згідно з частиною 3 статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі та в тому самому порядку, що й судове рішення, протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви.
Відповідно до частини 1 статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема до них належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з частинами 2, 3 статті 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, у тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Частиною 8 статті 129 ГПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Згідно зі статтею 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Статтею 30 цього Закону встановлено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу Товариством з обмеженою відповідальністю "Поліська паливна компанія", вказують наступні обставини та докази.
08 квітня 2021 року між ТОВ "Поліська паливна компанія" та адвокатом Михайловим Володимиром Олександровичем було укладено договір про надання професійної правової (правничої допомоги).
Для належного виконання договору, позивачем замовлено наступний вид правової допомоги:
- Вивчення та юридична оцінка наданих Клієнтом документів, що мають значення для виконання умов договору;
- Формування та узгодження з Клієнтом правової позиції, обрання способу захисту та способу відновлення порушених прав Клієнта;
- Збір доказів необхідних для захисту прав Клієнта, формування та відправлення адвокатських запитів;
- Вивчення та аналіз судової практики Верховного Суду в аналогічних спорах;
- Складення та подання до суду заяв по суті справи та інших документів правового характеру;
- Повний правовий супровід господарського спору під час вирішення його судом першої інстанції;
- Ознайомлення з матеріалами справи в Господарському суді Рівненської області;
- Здійснення представництва, що полягає у забезпеченні реалізації прав і обов`язків Клієнта під час здійснення господарського судочинства по вирішенню спору в суді першої інстанції;
- Надання правових консультацій Клієнту з приводу замовленого ним виду правової допомоги.
Адвокат може надавати інші види правової допомоги, що не заборонені Законом та стосуються правового супроводу даної справи.
Надання того чи іншого виду правової допомоги та їх об`ємів визначаються Адвокатом самостійно з дотриманням принципу домінантності інтересів Клієнта. Перелік наданої Адвокатом правової допомоги визначається актом приймання- передачі.
Ціна в договорі про надання правової допомоги встановлюється сторонами шляхом зазначення розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару. Адвокатський гонорар може існувати у двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг Клієнту.
Відповідно до Акту №1 приймання-передачі наданої правової (правничої) допомоги від 19 липня 2022 року згідно до договору про надання правової допомоги від 08 квітня 2022 року описано надані Адвокатом послуги в межах договору та прийняті до виконання Клієнтом.
Також, Адвокатом Клієнту виставлено Рахунок № 1 від 19 липня 2022 року на суму 15 000,00 грн, з терміном оплати до 19 серпня 2022 року.
З урахуванням зазначених обставин, суд вказує на наступне.
Відповідно до ч.ч. 4, 5, 6 ст. 126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Поряд з цим, аналіз наведених норм частини четвертої статті 126 ГПК України, а також статті 129 цього Кодексу дає суду підстави для висновку, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмету спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.
Беручи до уваги час на підготовку матеріалів до судового засідання, складність юридичної кваліфікації правовідносин у справі, суд зазначає, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт та ціною позову, розмір заявленого до стягнення із відповідача у даній справі гонорару відповідає критерію розумності.
Разом з тим, слід врахувати, що у відповідності до частини 4 статті 129 ГПК України судові витрати на професійну правничу допомогу покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Вбачається, що рішенням суду позов було задоволено частково, а судом апеляційної інстанції, як зазначалося вище, рішення суду було змінено, та позов задоволено частково.
Відтак, суд приходить до переконання, що заява позивача про розподіл судових витрат є обґрунтованою частково, з урахуванням частини 4 статті 129 ГПК України, заявлений та обґрунтований розмір судових витрат становить 9 453 грн 00 коп., пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з ч. ч. 1, 5 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
З огляду на викладені обставини, суд заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Поліська паливна компанія" про розподіл судових витрат задовольняє частково.
Керуючись ст.ст. 123, 124, 129, 221, 244, 236-240, 256 ГПК України, господарський суд,
1. Заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.
3. Видати наказ після набранням рішення законної сили.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).

Повний текст додаткового рішення складено та підписано 28 листопада 2022 року.

Суддя Вадим Торчинюк