ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" листопада 2022 р. Справа№ 910/22025/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Корсака В.А.

суддів: Євсікова О.О.

Демидової А.М.

за участю секретаря судового засідання: Звершховської І.А.,

за участю представників учасників процесу згідно протоколу судового засідання,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Акціонерного товариства "Укртрансгаз"

на рішення Господарського суду міста Києва від 11.07.2022, повний текст складено та підписано 14.07.2022

у справі № 910/22025/21(суддя Плотницька Н.)

за позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Полтавагаз"

до Акціонерного товариства "Укртрансгаз"

про визнання недійсним правочину

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог.

31.12.2021 Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Полтавагаз" звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Укртрансгаз" про визнання недійсним одностороннього правочину - заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог від 13.12.2021 № 1001вих-21-9717 на суму 12 563 558 грн 84 коп.

Позов обрунтований тим, що відповідачем неправомірно нарахована заборгованість у розмірі 12 563 558 грн. 84 коп., що виникла на підставі договору транспортування природного газу від 19.09.2018 № , а тому односторонній правочин про зарахування зустрічних однорідних вимог на цю суму підлягає визнанню недійсним з урахуванням відсутності однієї з найголовніших вимог до заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог, а саме безспірності, яка є беззаперечною умовою, що виключає можливість для зарахування зустрічних однорідних вимог.

Заперечення відповідача.

Відповідач заперечив проти заявлених позовних вимог посилаючись на те, що правочин про зарахування зустрічних однорідних вимог відповідає вимогам щодо зустрічності, однорідності та настання строку виконання зобов`язань.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.07.2022, повний текст складено та підписано 14.07.2022 у справі № 910/22025/21 (суддя Плотницька Н.) позов задовольнити повністю. Визнано недійсним односторонній правочин Акціонерного товариства "Укртрансгаз" про зарахування зустрічних однорідних вимог від 13.12.2021 № 1001ВИХ-21-9717. Стягнуто з Акціонерного товариства "Укртрансгаз" (01021, місто Київ, Кловський Узвіз, будинок 9/1, ) на користь Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Полтавагаз" (36000, Полтавська область, місто Полтава, вулиця Володимира Козака, будинок 2А, ) судовий збір в сумі 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн 00 коп.

Суд першої інстанції дійшов до висновку що станом на момент вчинення відповідачем оспорюваного одностороннього правочину, вимоги Акціонерного товариства "Укртрансгаз" до Акціонерного товариства "Оператор Газорозподільної системи "Полтавагаз" були предметом спору у межах справи № 917/1097/21 та не визнавались Акціонерним товариством "Оператор Газорозподільної системи "Полтавагаз", що вказує на відсутність такої обов`язкової вимоги для зарахування, як безспірність (прозорість), та є підставою для визнання недійсним цього одностороннього правочину.

Доводи апеляційної скарги.

Відповідач не погодився із рішенням та просить його скасувати а в позові відмовити. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції не врахував, що вимоги є однорідними, підстави виникнення грошових зустрічних вимог можуть бути встановлені судом самостійно, незалежно від іншого судового провадження щодо стягнення боргу. Апелянт посилається на те, що відсутні підстави для визнання одностороннього правочину недійсним, оскільки він повністю відповідає вимогам чинного законодавства.

Заперечення позивача.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить відмовити у задоволення апеляційної скарги а оскаржене рішення залишити без змін. Позивач зазначає, що за відсутності безспірності вимог спір щодо боргу має бути вирішений у порядку позовного провадження, а до цього спірна сума не може бути прийнята судом як зарахування зустрічних однорідних вимог, оскільки вказане зарахування не підтверджується належними та допустимими доказами.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

02.08.2022 від Акціонерного товариства «Укртрансгаз» до Північного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга на рішення Господарського суду міста Києва від 11.07.2022 у справі № 910/22025/21.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.07.2022 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Корсак В.А., судді: Євсіков О.О., Демидова А.М.

З огляду на те, що апеляційна скарга надійшла до Північного апеляційного господарського суду без матеріалів справи № 910/22025/21, що унеможливлює розгляд поданих апеляційних скарг, колегія суддів ухвалою від 05.08.2022 витребувала матеріали даної справи у суду першої інстанції.

Після надходження матеріалів справи, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.08.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Укртрансгаз" на рішення Господарського суду міста Києва від 11.07.2022 у справі №910/22025/21. Закінчено проведення підготовчих дій. Повідомлено учасників справи про призначення апеляційної скарги до розгляду на 10.10.2022 о 14:00 год.

Відповідно до ухвали Північного апеляційного господарського суду від 13.10.2022 розгляд справи 10.10.2022 не відбувся. Цією ухвалою повідомлено учасників справи про призначення справи №910/22025/21 до розгляду на 14.11.2022 о 14:30 год.

Відповідно до протоколу судового засідання від 14.11.2022 представники сторін з`явились у судове засідання та надали свої пояснення по суті спору.

14.11.2022 справу розглянуто по суті. Оголошену вступну та резолютивну частину постанови Північного апеляційного господарського суду.

Межі перегляду справи судом апеляційної інстанції.

Згідно із ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Статтею 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

Судом першої інстанції встановлено, що на адресу Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Полтавагаз" надійшла заява Акціонерного товариства "Укртрансгаз" про зарахування зустрічних однорідних вимог від 13.12.2021 № 1001ВИХ-21-9717, відповідно до пункту 1 якої Акціонерне товариство "Укртрансгаз"(особа-1) має перед Акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи "Полтавагаз" (особа-2) непогашене грошове зобов`язання в сумі 75 665,74 грн з витрат судового збору за подання апеляційної скарги, що виникло на підставі постанови Східного апеляційного господарського суду від 24.11.2021 у справі № 917/253/21.

В свою чергу, у пункті 2 заяви зазначено, що Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Полтавагаз" має перед Акціонерним товариство "Укртрансгаз" непогашене грошове зобов`язання в сумі 12 563 558,84 грн, що виникло на підставі договору транспортування природного газу від 19.09.2018 № та акта від 31.07.2019 № 07-2019- на загальну суму 12 639 224,58 грн, строк виконання якого настав 21.08.2019.

Згідно з пунктом 3 заяви Акціонерне товариство "Укртрансгаз" на підставі та в порядку статті 601 Цивільного кодексу України повідомляє Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Полтавагаз" про припинення грошових зобов`язань шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог в сумі 75 665,74 грн за зобов`язаннями, вказаними в пункті 1 та пункті 2 цієї заяви.

У пункті 4 заяви зазначено, що після зарахування зустрічних однорідних вимог: зобов`язання Акціонерного товариства "Укртрансгаз", вказане в пункті 1 цієї заяви, є припиненим в сумі 75 665,74 грн. Заборгованість Акціонерного товариства "Укртрансгаз" перед Акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи "Полтавагаз" із зобов`язання по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги відсутня.

Зобов`язання Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Полтавагаз" вказане в пункті 2 цієї заяви, є частково припиненим в сумі 75 665,74 грн. Заборгованість Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Полтавагаз" перед Акціонерним товариством "Укртрансгаз" за зобов`язанням, вказаним в пункті 2 цієї заяви, становить 12 563 558,84 грн.

Таким чином, відповідач вчинив односторонній правочин із зарахування зустрічних однорідних вимог, а саме заявив про припинення зобов`язання Акціонерного товариства "Укртрансгаз" перед Акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи "Полтавагаз" на загальну суму 75 665,74 грн з витрат судового збору за подання апеляційної скарги, що виникло на підставі постанови Східного апеляційного господарського суду від 24.11.2021 у справі № 917/253/21, шляхом часткового зарахування зустрічних зобов`язань Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Полтавагаз" перед Акціонерного товариства "Укртрансгаз" в сумі 12 563 558,84 грн, що виникло на підставі договору транспортування природного газу від 19.09.2018 № та акта від 31.07.2019 № 07-2019- на загальну суму 12 639 224,58 грн.

Позивач заперечує проти зарахування зустрічних однорідних вимог посилаючись на те, що зміст оспорюваного одностороннього правочину суперечить положенням статті 601 Цивільного кодексу України, оскільки вимоги у розмірі 12 563 558,84 грн за договором транспортування природного газу від 19.09.2018 № та актом від 31.07.2019 № 07-2019-, є спірними у межах справи №917/1097/21.

Мотиви і джерела права, з яких виходить апеляційний суд при прийнятті рішення.

Статтями 202, 203 Господарського кодексу України визначено, що зобов`язання припиняється, зокрема, зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав або строк якої не зазначений чи визначений моментом витребування. Для зарахування достатньо заяви однієї сторони. До відносин щодо припинення господарських зобов`язань застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Отже, заява про зарахування зустрічних вимог є одностороннім правочином.

Відповідно до положень статті 601 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Відповідно до положень статті 602 Цивільного кодексу України не допускається зарахування зустрічних вимог: 1) про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю; 2) про стягнення аліментів; 3) щодо довічного утримання (догляду); 4) у разі спливу позовної давності; 4-1) за зобов`язаннями, стороною яких є неплатоспроможний банк, крім випадків, установлених законом; 5) в інших випадках, встановлених договором або законом.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.10.2018 у справі № 914/3217/16 зазначено, що вимоги, які можуть підлягати зарахуванню, мають бути зустрічними (кредитор за одним зобов`язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов`язанням є кредитором за другим); однорідними (зараховуватися можуть вимоги про передачу речей одного роду); строк виконання таких вимог настав, не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Правило про однорідність вимог поширюється на їх правову природу, але не стосується підстави виникнення таких вимог. Допускається зарахування однорідних вимог, які випливають з різних підстав (різних договорів тощо).

Зарахування зустрічних однорідних вимог як односторонній правочин є волевиявленням суб`єкта правочину, спрямованим на настання певних правових наслідків у межах двосторонніх правовідносин. Інститут заліку має на меті оптимізувати діяльність двох взаємозобов`язаних, хоч і за різними підставами, осіб. Ця оптимізація полягає в усуненні зустрічного переміщення однорідних цінностей, що становлять предмети взаємних зобов`язань, зменшує ризик сторін, який виникає при здійсненні виконання, а також їх витрати, пов`язані з виконанням.

Водночас, однією із важливих умов, за наявності якої можливе припинення зобов`язання зарахуванням зустрічних вимог, є безспірність вимог, які зараховуються, а саме відсутність спору щодо змісту, умов виконання та розміру зобов`язань. Наявність заперечень іншої сторони на заяву про зарахування чи невідповідність будь-якій із наведених умов виключає можливість зарахування у добровільному порядку.

Для задоволення заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог слід встановити наявність таких умов: зустрічність вимог, однорідність цих вимог, строк виконання яких настав та прозорість вимог, тобто відсутність спору між сторонами щодо характеру зобов`язання, його змісту та умов виконання, оскільки лише за наявності всіх умов у сукупності можливо здійснити таке зарахування.

Подібну правову позицію наведено у постановах Верховного Суду від 14.07.2020 у справі № 910/10471/19, від 24.01.2018 у справі № 908/3039/16, від 05.04.2018 у справі № 910/13205/17 та від 13.11.2018 у справі № 914/163/14

Відповідно до правових позицій, викладених у постанові Верховного Суду від 05.11.2019 у справі № 914/2326/18, аналіз норм чинного законодавства дає підстави для висновку, що правило про однорідність вимог розповсюджується на їх правову природу, але не стосується підстави виникнення такої вимоги.

Отже, допускається зарахування однорідних вимог, які випливають із різних підстав (різних договорів тощо); строк виконання щодо таких вимог настав, не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги.

Наслідком здійснення такого правочину є припинення як обов`язку заявника перед адресатом, так і обов`язку адресата перед заявником з моменту здійснення заяви про зарахування, що зумовлює необхідність визначення заявником тих вимог до нього, які відповідають вказаним вище умовам.

Зарахування зустрічних однорідних вимог як односторонній правочин є волевиявленням суб`єкта правочину, спрямованим на настання певних правових наслідків у межах двосторонніх правовідносин. Інститут заліку покликаний оптимізувати діяльність двох взаємозобов`язаних, хоч і за різними підставами, осіб. Ця оптимізація полягає в усуненні зустрічного переміщення однорідних цінностей, які складають предмети взаємних зобов`язань, зменшує ризик сторін, який виникає при здійсненні виконання, а також їх витрати, пов`язані з виконанням.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов до висновку, що зобов`язання з оплати заборгованості за договором транспортування природного газу може бути припинено шляхом зарахування зустрічних заборгованості за наявності умов, установлених статтею 601 Цивільного кодексу України, та за відсутності обставин, передбачених статтею 602 Цивільного кодексу України, за яких зарахування зустрічних вимог не допускається.

Як вбачається з матеріалів справи, у провадженні Господарського суду Полтавської області перебувала справа № 917/1097/21 за позовом Акціонерного товариства "Укртрансгаз" до Акціонерного товариства "Оператор Газорозподільної системи "Полтавагаз" про стягнення 121 325 621,8 грн. заборгованості оплати добових небалансів по договору транспортування природного газу № від 19.09.2018, 13 921 297,87 грн. пені, 5 507 317,71 грн. 3% річних та 12 313 969,63 грн. інфляційних втрат.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням Акціонерним товариством "Оператор Газорозподільної системи "Полтавагаз" зобов`язань з оплати добових небалансів за період: липень-грудень 2019 за договором № транспортування природного газу від 19.09.2018, зокрема, згідно акту №07-2019- від 31.07.2019 на оплату за добові небаланси за липень 2019 року на загальну суму 12 639 224,58 гривень.

При цьому, зі змісту рішення вбачається, що 09.08.2021 на адресу господарського суду надійшов відзив, в якому відповідач не погоджується з вимогами позовної заяви та просить в задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства "Укртрансгаз" відмовити.

На час розгляду справи судом першої інстанції, Рішенням Господарського суду Полтавської області від 10.02.2022 (повний текст підписано 21.02.2022) у справі №917/1097/21 у задоволені позовних вимог Акціонерного товариства "Укртрансгаз" до Акціонерного товариства "Оператор Газорозподільної системи "Полтавагаз" про стягнення 153 068 207,01 грн. було відмовлено.

Акціонерне товариство "Укртрансгаз", не погодившись з ухваленим рішенням Господарського суду Полтавської області від 10.02.2022 у справі № 917/1097/21, звернулось з апеляційної скаргою на означене рішення суду.

Таким чином, станом на момент вчинення відповідачем оспорюваного одностороннього правочину, вимоги Акціонерного товариства "Укртрансгаз" до Акціонерного товариства "Оператор Газорозподільної системи "Полтавагаз" вже були предметом спору у межах справи № 917/1097/21 та не визнавались Акціонерним товариством "Оператор Газорозподільної системи "Полтавагаз", що вказує на відсутність такої обов`язкової вимоги для зарахування, як безспірність (прозорість).

Верховний Суд у постанові від 09.02.2021 по справі № 917/258/20 зауважив на необхідності врахування правового висновку щодо застосування положень статей 215, 601 Цивільного кодексу України, суть якого полягає у тому, що однією з важливих умов, за наявності якої можливе припинення зобов`язання зарахуванням зустрічних вимог, є безспірність (прозорість) вимог, які зараховуються, а саме відсутність спору щодо характеру, змісту, умов виконання та розміру зобов`язань. Таким чином, зобов`язання з оплати заборгованості за договором може бути припинено шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог за наявності умов, установлених статтею 601 Цивільного кодексу України, та за відсутності обставин, передбачених статтею 602 Цивільного кодексу України , за яких зарахування зустрічних вимог не допускається.

Схожий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 23.10.2018 у справі № 910/18256/17, від 30.07.2019 у справі № 918/556/18, від 26.05.2020 у справі №910/7807/19, від 11.06.2020 у справі №910/7804/19, у яких, зокрема зазначено, що наявність заперечень однієї сторони не є перешкодою для проведення зарахування зустрічних однорідних вимог за заявою іншої сторони. Однак припинення зобов`язання зарахуванням можливе не тільки за умов однорідності та зустрічності вимог сторін, строк виконання яких настав, але й за обов`язкової їх безспірності. Адже, за відсутності безспірності вимог спір щодо боргу за договором має бути вирішено у порядку позовного провадження, а до цього спірна сума не може бути прийнята судом як зарахування зустрічних однорідних вимог, оскільки вказане зарахування не підтверджується належними і допустимими доказами.

Вирішуючи питання щодо безспірності заборгованості, суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено стороною, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час зарахування зустрічних однорідних вимог.

При цьому, в контексті наведеного суд звертає увагу на те, що наслідки вирішення спору у справі № 917/1097/21 ніяким чином у даному випадку не впливають на вирішення спору щодо недійсності одностороннього правочину, оскільки визначальною обставиною є саме встановлення відсутності такої ознаки як безспірність на момент направлення заяви про припинення зобов`язань шляхом їх зарахування.

За таких обставин, виходячи з вищевикладеного у сукупності, суд першої інстанції цілком обґрунтовано дійшов висновку щодо наявності достатніх підстав для визнання недійсним одностороннього правочину Акціонерного товариства "Укртрансгаз" про зарахування зустрічних однорідних вимог від 13.12.2021 № 1001ВИХ-21-9717, у зв`язку з чим вимоги позивача правильно визнані судом першої інстанції обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Матеріально - правовою підставою визнання недійсним одностороннього правочину позивачем правильно обрано статті 215 та 203 ЦК України.

В апеляційній скарзі відповідач посилається на те, що суд першої інстанції не надав належної правової оцінки доказам, які підтверджують, що відповідач вчинив усі необхідні дії щодо врегулювання негативних добових небалансів позивача за рахунок відповідача, а наявність боргу позивача підтверджена належними та допустимими доказам.

Колегія вважає ці доводи необґрунтованими, оскільки вони не спростовують наявність спору щодо зазначеного боргу, який віршується між сторонами у судовому порядку. А відсутність такої ознаки як безспірність на момент направлення заяви про припинення зобов`язань шляхом їх зарахування є достатньою підставою для задоволення позову про визнання правочину недійсним.

У даному випадку апелянт фактично вимагає розгляду спірного питання щодо наявності факту невиконання Акціонерним товариством "Оператор Газорозподільної системи "Полтавагаз" зобов`язань з оплати добових небалансів одночасно із розглядом таким позивних вимог у судовому провадженні у справі № 917/1097/21, що є безпідставним та неприйнятним.

Інші доводи апеляційної скарги відповідача повторюють його ж доводи, що викладені у відзиві на позов (ас.35-42). Суд першої інстанції надав належну правову оцінку цим доводам та правильно застосував до спірних правових відносин норма матеріального та процесуального права.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Нормою ст. 276 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглянувши справу колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги. Оскаржене рішення суду першої інстанції відповідає вимогам чинного законодавства.

Судові витрати.

Відповідно до вимог статті 129 ГПК України, у зв`язку із відмовою у задоволенні апеляційної скарги судові витрати покладаються на апелянта.

Керуючись Главою 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

Постановив:

1. Апеляційну скаргу залишити без задоволення

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 11.07.2022 у справі №910/22025/21 залишити без змін.

3. Матеріали справи повернути до господарського суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного суду у порядку та строк, передбачений ст.ст.287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 24.11.2022.

Головуючий суддя В.А. Корсак

Судді О.О. Євсіков

А.М. Демидова