ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
УХВАЛА

"25" листопада 2022 р. м. Житомир Справа № 906/1012/22

Господарський суд Житомирської області у складі судді Прядко О.В.,

розглядаючи заяву представника позивача про вжиття заходів забезпечення позову від 22.11.2022 у справі №906/1012/22

за позовом: ОСОБА_1

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Паритет Н";

2. ОСОБА_2

про визнання недійсним акта приймання-передачі частки в статутному капіталі, визнання недійсними рішення загальних зборів, скасування державної реєстрації, витребування з володіння частки в статутному капіталі,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Господарського суду Житомирської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Паритет Н" та ОСОБА_2 , у якому просить:

- визнати недійним акт приймання-передачі частки в статутному капiталi ТОВ "Паритет Н" вiд 26.09.2022, що зареєстровано в реєстрі №1196,1197 на бланку №НСЕ010825, справжнiсть підписів на якому засвiдчено приватним нотаріусом Новоград-Волинського районного нотарiального округу Лiнкевич Б.А.;

- витребувати з володіння ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 частку в статутному капiталi номінальною вартістю 150000,00 грн, що становить 50% статутного капіталу ТОВ "Паритет Н";

- визнати недійними рішення загальних зборiв учасникiв ТОВ "Паритет Н", оформлені протоколом вiд 26.09.2022, що зареєстровано в реєстрі №1230,1231 на бланку №НСЕ010854, справжнiсть підписів на якому засвiдчено 29.09.2022 приватним нотаріусом Новоград-Волинського районного нотарiального округу Лiнкевич Б.А.;

- скасувати державну реєстрацію змін до вiдомостей про юридичну особу вiд 20.10.2022 реєстратора Драч I.I. виконавчого комітету Новоград-Волинської міської ради (запис №024000718), про державну реєстрацію змiни кiнцевого бенефіціарного власника (контролера) або змiни вiдомостей про кiнцевого бенефіціарного власника (контролера), змiни місцезнаходження юридичної особи, зміни складу засновників (учасникiв) або змiни вiдомостей про засновника.

Ухвалою від 14.11.2022 господарський суд звернувся до Органу реєстрації Новоград-Волинської міської територіальної громади Новоград-Волинського району щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи ОСОБА_2 , яку позивач визначив відповідачем-2 у даній справі.

14.11.2022 на електронну пошту суду від представника позивача надійшла заява про вжиття заходів забезпечення позову від 11.11.2022.

Ухвалою господарського суду від 15.11.2022 заяву представника ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову від 11.11.2022 з додатками повернуто заявнику на підставі ч.7 ст.140 ГПК України.

18.11.2022 на електронну пошту суду від представника позивача надійшла заява про вжиття заходів забезпечення позову від 18.11.2022.

Ухвалою суду від 21.11.2022 заяву представника позивача про вжиття заходів забезпечення позову від 18.11.2022 у справі №906/1012/22 задоволено частково: до набрання законної сили рiшенням суду у справі №906/1012/22 заборонено загальним зборам та одноосібному засновнику ТОВ "ПАРИТЕТ Н" приймати рішення щодо вiдчуження частки в статутному капіталі в розмірі 50% вiд статутного капіталу товариства; заборонено суб`єктам державної реєстрації вчиняти, здійснювати, проводити реєстраційні дії відносно/щодо ТОВ "ПАРИТЕТ Н" щодо внесення змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, про зміну складу та часток засновників/учасників товариства, крім як на виконання судових рішень, які набрали законної сили; накладено арешт на корпоративні права ТОВ "ПАРИТЕТ Н", а саме на частку у розмірі 150000,00, що становить 50% в статутному капіталі ТОВ "ПАРИТЕТ Н"; у задоволенні заяви в іншій частині відмовлено.

23.11.2022 на електронну пошту суду від представника позивача надійшла заява про забезпечення позову від 22.11.2022 та додаткові пояснення до вказаної заяви від 23.11.2022, у яких останній просив накласти арешт на нерухоме майно ТОВ «ПАРИТЕТ Н» до набрання законної сили рiшенням суду у справі №906/1012/22, посилаючись на те, відповідачі з моменту пред`явлення позовної заяви у справі №906/1012/22 здійснюють дії щодо відчуження нерухомого майна, яке є власністю ТОВ "ПАРИТЕТ Н", на користь третіх осіб, чим наносять збитки позивачу як законному власнику частки в статутному капіталі товариства у розмірі 50%.

На підтвердження викладеного представник позивача долучив копії інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; також на виконання ч.5 ст.139 ГПК України надав квитанцію ID 2269-2565-7591-9903 від 22.11.2022 про сплату судового збору на суму 1240,50 грн.

Суд встановив, що вказана заява про забезпечення позову з долученими до неї документами відповідає вимогам ст.139 ГПК України.

Відповідно до ч.1 ст.140 ГПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд не знайшов підстав для її задоволення з огляду на таке.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при його виконанні у випадку задоволення позову.

Відповідно до ст.136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з приписами п.1 ч.1 ст.137 ГПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.4 ст.137 ГПК України).

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу (п.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову").

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви (п.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову").

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду.

Аналіз змісту наведеного свідчить, що забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових рішень. При цьому сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.

В обґрунтування заяви про вжиття заходів забезпечення позову від 22.11.2022 заявник вказав на те, що відповідачі з моменту пред`явлення позовної заяви у справі №906/1012/22 вчиняють навмисні дії щодо реалізації нерухомого майна, яке є власністю ТОВ "ПАРИТЕТ Н", на користь третіх осіб з метою знецінення частки позивача як учасника ТОВ «ПАРИТЕТ Н», права та законні інтереси якого порушено внаслідок протиправних дій щодо передачі частки. Позивач таким чином позбавлений права приймати рішення щодо діяльності товариства, отримання дивідендів від господарської діяльності та приймати рішення щодо відчуження майна товариства, а також вирішувати та встановлювати вартість такого відчуження з метою недоведення ТОВ «ПАРИТЕТ Н» до банкрутства. Позивач вважає, що невжиття таких заходів може призвести до відчуження решти майна підприємства, що ускладнить або унеможливить виконання рішення суду.

Заходи щодо забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав інших учасників (акціонерів) юридичної особи. Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову господарським судам слід враховувати, що такими заходами не повинні блокуватися господарська діяльність юридичної особи, порушуватися права осіб, що не є учасниками судового процесу, застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору (аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16.11.2020 у справі № 910/7596/20, від 25.01.2021 у справі №902/775/20).

При вирішенні питання про забезпечення позову необхідно виходити з законодавчо встановленої заборони незаконного втручання органів державної влади, в тому числі і судів, у господарські відносини (ст.6 ГК України) (аналогічна правова позиція Верховного Суду викладена у постановах від 30.06.2021 у справі №922/145/21, від 28.07.2021 у справі №910/3704/21).

Відповідно до правових висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 15.01.2019 у справі № 915/870/18, від 05.09.2019 у справі № 911/527/19, від 16.10.2019 у справі № 911/1530/19, від 25.09.2020 у справі № 925/77/20, під час розгляду заяви про застосування такого заходу забезпечення позову, як накладення арешту на майно або грошові кошти, суд має виходити з того, що цей захід забезпечення обмежує право особи керуватися та розпоряджатися грошовими коштами або майном, тому може застосовуватись у справі, в якій заявлено майнову вимогу, а спір вирішується про визнання права (інше речове право) на майно, витребування (передачу) майна, грошових коштів або про стягнення грошових коштів. При цьому, піддані арешту грошові кошти обмежуються розміром позову та можливими судовими витратами, а арешт майна має стосуватися майна, що належить до предмета спору.

Як встановлено судом, позивач просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на все нерухоме майно, яке знаходиться у власності ТОВ "ПАРИТЕТ Н", що фактично призведе до неможливості повноцінного функціонування даного господарюючого суб`єкта та є очевидно неспівмірним з предметом позову.

У п. 6.8 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 25.02.2016 №4 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин" зазначено, що під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову господарським судам слід враховувати, що такими заходами не повинні блокуватися господарська діяльність юридичної особи, порушуватися права осіб, які не є учасниками судового процесу, застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору. Зокрема, не допускається винесення ухвал про накладення арешту на все майно підприємства.

Окрім того, майно, на яке позивач просить накласти арешт, не перебуває у його власності. Суд не розглядає в межах даної справи правовідносини щодо речових прав на дане майно.

Враховуючи викладене, встановивши, що спір є корпоративним та не стосується правовідносин щодо захисту права власності щодо нерухомого майна, зважаючи на критерії розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову та критерії наявності зв`язку між заявленим заходом і предметом позову, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви представника позивача про вжиття заходів забезпечення позову від 22.11.2022.

Керуючись статтями 137, 140, 234-235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача про вжиття заходів забезпечення позову від 22.11.2022 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 25.11.2022 та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені ст.ст.256, 257 ГПК України.

Суддя Прядко О.В.

Друк:

1 - у справу;

2 - позивачу ОСОБА_1 (рек.) ( АДРЕСА_1 ) + представнику на ел.пошту: .