ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"21" листопада 2022 р. Справа № 924/667/22

Господарський суд Хмельницької області у складі:

суддя Вибодовський О.Д., при секретарі судового засідання Виноградов Б.С., розглянувши матеріали справи

за позовом ФОП Велічко Романа Вікторовича, м.Хмельницький

до Державного підприємства «Дослідне господарство «Проскурівка» Миронівського інституту пшениці ім. В.М. Ремесла Національної академії аграрних наук України», с.Проскурівка, Ярмолинецького району, Хмельницької області

про стягнення 26 733,15 грн.

Представники сторін: не з"явились

Суть спору:

До господарського суду Хмельницької області надійшла позовна заява ФОП Велічко Романа Вікторовича, м.Хмельницький до Державного підприємства «Дослідне господарство «Проскурівка» Миронівського інституту пшениці ім. В.М. Ремесла Національної академії аграрних наук України», с.Проскурівка, Ярмолинецького району, Хмельницької області про стягнення 26 733,15 грн.

Ухвалою суду від 08.09.2022р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 24.10.2022р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача в засідання суду не з"явився.

Представник відповідача в засідання суду не з"явився, відзиву на позов суду не надав.

Долученим до матеріалів справи реєстром вихідної кореспонденції господарського суду Хмельницької області від 09.11.2022р. підтверджено направлення на адресу відповідача (Ярмолинецький район, с. Проскурівка, вул. Т.Шевченка, 31) копії ухвали суду від 09.11.2022р. рекомедовоним листом з повідомленням.

Згідно ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Стаття 43 Господарського процесуального кодексу України зобов`язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

В силу ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ч.1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що сторонам, згідно вимог Господарського процесуального кодексу України, надавалась в повному обсязі можливість щодо обґрунтування їх правової позиції по суті справи та подання доказів, чим забезпечено принцип змагальності.

Відповідно до п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 р. про те, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку, що кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення Європейського суду з прав людини від 07 липня 1989 р. у справі Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням п. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 р. у справі Смірнова проти України). Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи Федіна проти України від 02 вересня 2010 р., Смірнова проти України від 08 листопада 2005 р., Матіка проти Румунії від 02 листопада 2006 р., Літоселітіс проти Греції від 05 лютого 2004 р. та інші).

Враховуючи обставини справи, належне повідомлення сторін про наявність судового спору та надання можливості забезпечити в повному обсязі право на захист, обов`язок дотримання принципу розумних строків вирішення спору, суд, керуючись з ч. 9 ст. 165 ГПК України, ч. 2 ст. 178 ГПК України, вирішує спір за наявними матеріалами справи.

Розглядом матеріалів справи встановлено наступне:

18 вересня 2019 року між Державним підприємством «Дослідне господарство «Проскурівка» Миронівського інституту пшениці ім. В.М. Ремесла Національної академії аграрних наук України» (надалі за текстом -Покупець) та ФОП Велічко Романом Вікторовичем (надалі за текстом - Продавець) був укладений договір купівлі-продажу №18/09/2019 (надалі за текстом - Договір).

Згідно п.1.1. Продавець зобов`язується передати у власність Покупця, а Покупець в порядку та на умовах, визначених цим Договором, зобов`язується прийняти і оплатити наступну продукцію - СОЯ (надалі за текстом - товар).

Відповідно до п.1.2. Договору, загальна кількість товару за даним договором становить 29 (двадцять дев`ять) тонн.

Пунктом 2.1 Договору встановлено, що ціна за даним договором становить 7 200,00 грн. за тонну.

Загальна вартість, відповідно до п. 2.2. Договору, становить 208 800 грн. (двісті вісім тисяч вісімсот гривень).

Відповідно до п. 6.2. Договору, Покупець зобов`язується провести розрахунки виставленого рахунку за товар до закінчення терміну договору.

Пунктом 9.1. передбачає, що Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та його скріплення печатками сторін до 31.12.2020 року.

Проте, відповідач свої зобов`язання за договором не виконав.

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 17 травня 2021 року по справі № 924/306/21 було стягнуто з державного підприємства Дослідного господарства "Проскурівка" Миронівського інституту пшениці ім. В.М. Ремесла Національної академії аграрних наук України" на користь ФОП Велічка Романа Вікторовича 208 800,00 грн. (двісті вісім тисяч вісімсот гривень 00 коп.) заборгованості, 3 132,00 грн. (три тисячі сто тридцять дві гривні 00 коп.) витрат по оплаті судового збору.

У відповідності до Платіжного доручення №5339 від 15.09.2021 року відповідач сплатив частину заборгованості у сумі 1 030,83 гривень.

У відповідності до Платіжного доручення №6338 від 28.10.2021 року відповідач сплатив частину заборгованості у сумі 210 901,17 гривень.

Оскільки, відповідач порушував умови Договору щодо дотримання строків оплати Товару, позивач відповідно до ст.231 ГК України та ст.625 ЦК України просить суд стягнути з відповідача 7 027,69 грн. - пені за період з 01.01.2021р. по 01.07.2021р., 14 606,72 грн. - інфляційних втрат та 5 098,74 грн. - 3% річних за період з 01.01.2021р. по 27.10.2021р.

Досліджуючи надані по справі докази, оцінюючи їх в сукупності, судом враховується наступне:

Відповідно до п. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) стаття 610 ЦК України визначає, як порушення зобов`язання.

Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч. ч.1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною другою ст. 551 ЦК України передбачено, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. ст.1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Судом встановлено, що у наявному у матеріалах справи договорі купівлі-продажу №18/09/2019 від 18.09.2019р. на який посилається позивач, сторонами не погоджено стягнення пені за прострочку платежу, а отже у позивача відсутні підстави для нарахування відповідачу пені та не підлягає задоволенню вимога позивача про стягнення з відповідача 7 027,69 грн. - пені за період з 01.01.2021р. по 01.07.2021р.

Згідно з частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Також, позивачем в порядку ст.625 ЦК України нараховано відповідачу 14 606,72 грн. - інфляційних втрат та 5 098,74 грн. - 3% річних за період з 01.01.2021р. по 27.10.2021р.

Суд, перевіривши правильність нарахування 3 % річних та інфляційних втрат у вище вказаних сумах, дійшов висновку, що вказані нарахування здійсненні вірно та підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши всі обставини справи, давши їм правову оцінку, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Згідно ч.9, ст.129 ГПК України витрати по оплаті судового збору покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 74, 86, 129, 233, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства «Дослідне господарство «Проскурівка» Миронівського інституту пшениці ім. В.М. Ремесла Національної академії аграрних наук України», (с.Проскурівка, Ярмолинецького району, Хмельницької області, вул.Т.Шевченка, 31, код: 00846429) на користь ФОП Велічко Романа Вікторовича, ( АДРЕСА_1 , код: НОМЕР_1 ) - 5 098,74 грн. (п"ять тисяч дев"носто вісім гривень 74 коп.) - 3% річних, 14 606,72 грн. (чотирнадцять тисяч шість сот шість гривень 72 коп.) - інфляційних втрат та 652,21 грн. (шість сот п"ятдесят одну гривню 21 коп.) - витрат по оплаті судового збору.

Видати наказ.

У стягнені 7 027,69 грн. - пені відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів до Північно - Західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.Д. Вибодовський

Віддрук 3 прим.:

1- до справи

2- позивачу - АДРЕСА_2 ;

3 - відповідачу - 32164, Хмельницька область, Ярмолинецький район, с. Проскурівка, вул. Т.Шевченка, 31.