РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

08.11.2022Справа № 910/6688/22

За первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший Столичний Хлібозавод»

до Фізичної особи-підприємця Мельник Інни Володимирівни

про стягнення 465114,26 грн

та за зустрічним позовом Фізичної особи-підприємця Мельник Інни Володимирівни

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший столичний хлібозавод»

про стягнення 137729,44 грн.

Суддя Шкурдова Л.М.

секретар с/з Лисенко А.І.

Представники сторін:

від позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом): Білан Р.О. (ордер серії АІ № 1286905 від 20.07.2022 р.);

від відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом): Самарцев Я.Ю. (ордер серії АА № 1018911 від 01.09.2022 р.)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Господарським судом міста Києва розглядається справа за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший Столичний Хлібозавод» до Фізичної особи-підприємця Мельник Інни Володимирівни про стягнення 465114,26 грн, з яких 418366,16 грн заборгованості за договором поставки № 94 від 01.04.2019 р., 31749,97 грн пені, 2028,78 грн 3% річних, 12969,35 грн інфляційних втрат; та за зустрічним позовом Фізичної особи-підприємця Мельник Інни Володимирівни до Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший столичний хлібозавод» про стягнення 137729,44 грн., з яких 122852,57 грн заборгованості за договором № 126 від 01.04.2019 р., 14876,87 грн пені.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.08.2022 р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 14.09.2022 р. постановлено перейти до розгляду справи за правилами загального провадження та призначено підготовче засідання на 11.10.2022 р.

Первісні позовні вимоги обґрунтовано порушенням відповідачем за первісним позовом виконання зобов`язання за договором поставки від 01.04.2019 р. № 94, укладеним між ТОВ «Перший Столичний Хлібозавод» та ФОП Мельник І.В., щодо здійснення оплати поставленого товару, у зв`язку з чим позивач за первісним позовом просить стягнути 418366,16 грн заборгованості, 2028,78 грн 3% річних, 12969,35 грн інфляційних втрат та 31749,97 грн пені.

Відповідачем за первісним позовом надано відзив на позовну заяву, в якому він просить в задоволенні позову відмовити. Відповідач за первісним позовом вказує на наявність заборгованості ТОВ «Перший Столичний Хлібозавод» перед ФОП Мельник І.В. за договором № 126 про надання послуг від 01.04.2019 р., з огляду на що відповідач за первісним позовом відповідно до п. 4.3 вказаного договору зупинила оплати за договором поставки № 94 від 01.04.2019 р., як основним договором. Також відповідач за первісним позовом вказує, що Торгово Промислова Палата України оспублікувала свій загальний лист про засвідчення форс-мажорних обставин

Позивачем за первісним позовом надано відповідь на відзив, в якій він стосовно існування форс-мажорних обставин вказує на те, що відповідач за первісним позовом не надав жодних доказів того, що він не зміг виконати свої зобов`язання з оплати поставленого товару. Також позивач за первісним позовом звертає увагу, що заборгованість у відповідача за первісним позовом виникла ще до введення 24.02.2022 р. воєнного стану в Україні.

Зустрічні позовні вимоги обґрунтовано порушенням відповідачем за зустрічним позовом виконання зобов`язання за договором № 126 про надання послуг від 01.04.2019 р., укладеним між ТОВ «Перший Столичний Хлібозавод» та ФОП Мельник І.В., щодо здійснення оплати отриманих послуг, у зв`язку з чим позивач за зустрічним позовом просить стягнути 122852,57 грн заборгованості та 14876,87 грн пені.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.10.2022 р. закрито підготовче провадження, призначено розгляд справи по суті на 08.11.2022 р.

Представник позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) у судовому засіданні первісний позов підтримав, а щодо задоволення зустрічного позову заперечував.

Представник відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) у судовому засіданні проти задоволення первісного позову заперечував, а зустрічний позов підтримав.

У судовому засіданні 08.11.2022 р. було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01.04.2019 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Перший Столичний Хлібозавод» (постачальник) та Фізичною особою-підприємцем Мельник Інною Володимирівною (покупець) укладено договір поставки № 94.

Відповідно до п. 1.1 договору постачальник постачає і передає у власність покупцеві, а покупець приймає та оплачує товари (хліб та хлібобулочнi вироби) згiдно з замовленнями покупця та товаросупровідною документацією, які складають невід`ємну частину цього договору, на умовах цього договору. Покупець надає замовлення постачальнику на підставі Специфікації, затвердженої сторонами та діючої на дату замовлення, в якій наведено список товарів, що поставляються за цим договором, та їх ціни.

Згідно з п. 3.2 договору (в редакції протоколу узгодження розбіжностей № 94 вiд 01.04.2019 р.) оплата партії товару виконується шляхом банківського переказу на рахунок постачальника не пізніше 30 календарних днів з моменту поставки товару.

27.02.2020 р. між ТОВ «Перший Столичний Хлібозавод» та ФОП Мельник І.В. укладено додаткову угоду № 1 до договору, у пункті 1 якої сторони домовились продовжити термiн дiї договору, виклавши пункт п. 8.1 договору в наступній редакцiп: «п. 8.1 Цей договір укладений строком до 31 грудня 2020 року».

Також пунктом 2 додаткової угоди № 1 договір поставки № 94 від 01.04.2019 р. було доповнено пунктами 8.1.1 i 8.1.2.

Так, пунктом 8.1.1 договору в редакції, викладеній у додатковій угоді № 1 встановлено, що у разі відсутності письмової заяви однієї із сторiн про припинення або змiну договору за 30 календарних днів до дати закiнчення строку дії договору, договір вважається продовженим на один календарний рiк i на тих самих умовах.».

01.01.2022 р. між ТОВ «Перший Столичний Хлібозавод» та ФОП Мельник І.В. укладено додаткову угоду № 2 до договору, пунктом 1 якої сторони дійшли згоди внести зміни до п. 8.1 договору виклавши його в наступній редакції: «п. 8.1 Договір набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін і діє до 31.12.2022 р. (включно), а в частині невиконаних зобов`язань сторін, що виникли на момент дії даного договору - до їх повного виконання».

Як вбачається з матеріалів справи, станом на 01.01.2022 р. у відповідача за первісним позовом була наявна заборгованість у сумі 476950,50 грн. за попередніми поставками товару за договором поставки № 94 від 01.04.2019 р.

Судом встановлено, що позивачем за первісним позовом у період з 01.01.2022 р. по 27.04.2022 р. поставлено, а відповідачем прийнято продукцію на суму 553118,40 грн., що підтверджується підписаними сторонами товарно-транспортними накладними, доданими до позову.

Відповідачем у період з 03.01.2022 р. по 09.05.2022 р. було сплачено позивачу та повернуто позивачу товар на загальну суму 611702,74 грн.

Решта поставленого позивачем товару відповідачем не було оплачено, у зв`язку з чим за ним утворилась заборгованість у сумі 418366,16 грн. (476950,50 грн. + 553118,40 грн. - 611702,74 грн. = 418366,16 грн.)

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частинами 1, 2 ст. 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вже зазначалося, пунктом п. 3.2 договору (в редакції протоколу узгодження розбіжностей № 94 вiд 01.04.2019 р.) встановлено, що оплата партії товару виконується шляхом банківського переказу на рахунок постачальника не пізніше 30 календарних днів з моменту поставки товару.

Отже продукція, поставлена за останньою товарно-транспортною накладною від 27.04.2022 р. мала бути оплачена ФОП Мельник І.В. не пізніше 27.05.2022 р.

Однак, як було встановлено судом, ФОП Мельник І.В. не розрахувалась за отриману продукцію на суму 418366,16 грн., у зв`язку з чим за нею рахується заборгованість у сумі 418366,16 грн.

Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього ж кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Таким чином, оскільки заборгованість відповідача за первісним позовом перед позивачем за первісним позовом у сумі 418366,16 грн. за поставлений позивачем товар станом на час прийняття рішення не погашена, то вимога позивача за зустрічним позовом про стягнення з відповідача за зустрічним позовом 418366,16 грн. заборгованості є обґрунтованою та доведеною, а відтак підлягає задоволенню.

Також, позивач за зустрічним позовом просить суд стягнути з відповідача 12969,35 грн. інфляційних втрат та 2028,78 грн. 3 % річних.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, перевіривши розрахунок 3 % річних та інфляційних втрат за заявлений позивачем період, встановив, що наданий позивачем за первісним позовом розрахунок 3% річних та інфляційних втрат є арифметично вірним, отже суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача 2028,78 грн. 3% річних та 12969,35 грн. інфляційних втрат.

Також позивач за первісним позовом просить стягнути 31749,97 грн. пені.

Згідно з приписами ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 3.5 договору за несвоєчасну оплату продукції покупець, на вимогу постачальника, сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Суд перевіривши розрахунок пені за заявлений позивачем період, встановив що наданий позивачем за первісним позовом розрахунок пені є арифметично вірним, отже суд дійшов висновку про задоволення позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 31749,97 грн. пені

Отже, вимоги позивача за первісним позовом підлягають задоволенню у повному обсязі, а саме щодо стягнення з відповідача за первісним позовом на користь позивача за первісним позовом 465114,26 грн, з яких 418366,16 грн заборгованості, 2028,78 грн 3% річних, 12969,35 грн інфляційних втрат та 31749,97 грн пені.

Щодо зустрічного позову судом встановлено наступне.

01.04.2019 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Перший Столичний Хлібозавод» (замовник) та Фізичною особою-підприємцем Мельник Інною Володимирівною (виконавець) укладено договір № 126 про надання послуг, відповідно до п. 1.1 якого виконавець надає замовнику сукупність послуг в місцях продажу для збільшення об`ємів продажу продукції замовника.

За послуги, які виконує виконавець, замовник сплачує на підставі рахунка-фактури шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковій рахунок виконавця щомісячний платіж в розмiрi 20 % від вартостi оплаченого товару (згідно договору №__ від __20 __ р.) за кожний місяць (п. 3.1 договору).

Згідно з п. 3.2 договору оплата послуг виконавця здійснюється наступним чином:

- разовий платіж шляхом 100% оплати замовником по безготівковому розрахунку протягом 3-х банківських днів з моменту виставлення рахунку виконавцем, але не пізніше ніж за 5 банківських днів до розміщення продукції замовника;

- щомісячний платіж оплати послуг виконавця за попередній місяць здійснюється замовником, шляхом перерахування коштів, зазначених у п. 3.1 договору, на розрахунковий рахунок виконавця, протягом п`яти календарних днів з моменту отримання, від виконавця рахунку-фактури але не пізніше 15-го числа поточного місяця.

01.01.2019 р. між ТОВ «Перший Столичний Хлібозавод» та ФОП Мельник І.В. укладено додаткову угоду до договору № 126 про надання послуг від 01.04.2019 р., пунктом 1 якої сторони дійшли згоди доповнити договір пунктом 3.4 в наступній редакції: « 3.4. щомісячний платіж в розмiрi - 5% від продажу поставленого замовником товару, а саме: Батон «Нива» 0.5 кг уп. Нарізний; Батон «Нива» нар. в уп. половинка 0,25 кг.; Хліб «Для тостів» 0,35 кг нар. уп.; Хліб «Житне диво» 0,4 кг. в упак.; Хліб «Ризький розр. навпіл. нар. упак. 0,4 кг; Хліб «Родинний» 0,6 кг.; Хліб «Украпнський» новий 0,95 кг.; Хліб «Український» новий 0,95 кг. уп. нар.; Хліб «Юріївський» заварний пол. нар. упак. 0,4 кг.

01.11.2019 р. між ТОВ «Перший Столичний Хлібозавод» та ФОП Мельник І.В. укладено додаткову угоду до договору № 126 про надання послуг від 01.04.2019 р., пунктом 1 якої сторони погодили доповнити п. 3.1 договору наступного змісту: «За послуги, надані виконавцем замовнику по продукції Батон Нива 500 гр. (без упаковки), замовник сплачує виконавцю винагороду в розмірі 0,30 грн (з ПДВ) за 1 реалiзованого товару за попередній місяць».

На підтвердження надання Товариству з обмеженою відповідальністю «Перший Столичний Хлібозавод» у січні, лютому, квітні, травні 2022 року обумовлених договором послуг Фізичною особою підприємцем до зустрічного позову додано Акти виконаних робіт (послуг) на загальну суму 119401,18 грн.

Водночас, позивачем за зустрічним позовом заявлено до стягнення 122852,57 грн.

Судом встановлено, що зі сторони Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший Столичний Хлібозавод» підписано лише акти виконаних робіт за січень 2022 р. від 31.01.2022 р. № 46, № 47 та № 48 на загальну суму 55275,76 грн.

Решта доданих до зустрічного позову актів виконаних робіт (послуг) не підписано зі сторони відповідача за зустрічним позовом.

До матеріалів справи додано рахунки-фактури на загальну суму 67576,78 грн., а саме від 28.02.2022 р. № ІВ-0000047 та № ІВ-0000046, від 30.04.2022 р. № ІВ-0000052 та № ІВ0000054, від 31.05.2022 р. № 31.05.2022 р.

Позивач зустрічним позовом стверджував, що вказані рахунки-фактури було направлено на електронну адресу відповідача за зустрічним позовом.

Однак матеріали справи не містять доказів виставлення відповідачу за зустрічним позовом рахунків-фактур за період з 28.02.2022 р. по 31.05.2022 р. на суму 67576,78 грн.

Надані суду роздруківки скриншоту екрану про направлення 25.05 та 11.04 електронних листів не беруться судом до уваги, оскільки з вказаних роздруківок не вбачається, які саме рахунки направлались.

Враховуючи зазначене, матеріалами справи підтверджено надання позивачем за зустрічним позовом Товариству з обмеженою відповідальністю «Перший Столичний Хлібозавод» послуг за договором № 126 про надання послуг від 01.04.2019 р. у сумі 55275,76 грн. згідно з підписаними сторонами актами виконаних робіт за січень 2022 р. від 31.01.2022 р. № 46, № 47 та № 48.

Надані позивачем за зустрічним позовом послуги на суму 55275,76 грн. не були оплачені відповідачем за зустрічним позовом, у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість у вказаній сумі.

Згідно з ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 цього ж кодексу якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

З огляду на те, що заборгованість відповідача за зустрічним позовом перед позивачем за зустрічним позовом у сумі 55275,76 грн. за надані позивачем послуги за договором № 126 про надання послуг від 01.04.2019 р., обґрунтованість якої встановлено судом, станом на час прийняття рішення не погашена, то вимога позивача за зустрічним позовом про стягнення з відповідача за зустрічним позовом заборгованості у сумі 122852,57 грн. підлягає частковому задоволенню у сумі 55275,76 грн.

Також позивач за зустрічним позовом просить стягнути 14876,87 грн пені.

Відповідно до п. 4.2 договору замовник у випадку несвоєчасної оплати наданих послуг, визначених даним договором, виплачує виконавцеві пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від вартості послуг, за кожний день прострочення.

Однак, заявляючи до стягнення 14876,87 грн. пені позивачем за зустрічним позовом не зазначено розрахунку її нарахування, з огляду на що вимога про стягнення з відповідача за зустрічним позовом 14876,87 грн. є необґрунтованою, а відтак задоволенню не підлягає.

Отже, вимоги позивача за зустрічним позовом підлягають частковому задоволенню, а саме в сумі 55275,76 грн.

Стосовно посилання позивача за зустрічним позовом на те, що оскільки у ТОВ «Перший Столичний Хлібозавод» перед ФОП Мельник І.В. була наявна заборгованість за договором № 126 про надання послуг від 01.04.2019 р., то нею відповідно до п. 4.3 вказаного договору було зупинено оплати договором поставки № 94 від 01.04.2019 р., як основним договором, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 4.3 договору в разі не виконання замовником п. 3.2 цього договору, виконавець має право зупинити оплати по основному договору в односторонньому порядку.

Однак ФОП Мельник Інна Володимирівна не повідомила ТОВ «Перший Столичний Хлібозавод» про припинення здійснення нею оплати за договором поставки № 94 від 01.04.2019 р., внаслідок невиконання ним зобов`язання зі здійснення оплати за договором № 126 про надання послуг від 01.04.2019 р.

Водносчас, як вже зазначалось, пунктом 3.1 договору № 126 про надання послуг від 01.04.2019 р. встановлено, що замовник сплачує на підставі рахунка-фактури шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковій рахунок виконавця щомісячний платіж в розмiрi 20 % від вартостi оплаченого товару (згідно договору №__ від __20 __ р.) за кожний місяць.

Отже пунктом 3.1 договору сторони погодили, що оплата за надані послуги за договором № 126 від 01.04.2019 р. здiйснюється після оплати ФОП Мельник І.В. отриманого від ТОВ «Перший Столичний Хлібозавод» товару.

Відтак здійсненню Товариством з обмеженою відповідальністю «Перший Столичний Хлібозавод» оплати за надані Фізичною особою-підприємцем Мельник Інною Володимирівною послуги за договором№ 126 про надання послуг від 01.04.2019 р. передує здійснення Фізичною особою-підприємцем Мельник Інною Володимирівною оплати за отриману від ТОВ «Перший Столичний Хлібозавод» продукцію за договором поставки № 94 вiд 01.04.2019 р.

З огляду на викладене судом не беруться до уваги посилання ФОП Мельник І.В. на п. 4.3. договору № 126 про надання послуг від 01.04.2019 р., як на право зупинити оплату за отриману продукцію за поставки № 94 від 01.04.2019 р., як основним договором.

Як вже зазначалось, вимоги позивача за первісним позовом задоволено повністю у сумі 465114,26 грн., з яких 418366,16 грн заборгованості, 2028,78 грн 3% річних, 12969,35 грн інфляційних втрат та 31749,97 грн пені.

Вимоги позивача за зустрічним позовом задоволено частково у сумі 55275,76 грн.

Частиною 11 ст. 238 ГПК України встановлено, що у разі часткового задоволення первісного і зустрічного позовів про стягнення грошових сум суд проводить зустрічне зарахування таких сум та стягує різницю між ними на користь сторони, якій присуджено більшу грошову суму.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне провести у даній справі в частині стягнутих сум зарахування грошових вимог по первісному та зустрічному позовах та стягнути з Фізичної особи-підприємця Мельник Інни Володимирівни на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший Столичний Хлібозавод» 363090,40 грн заборгованості, 31749,97 грн. пені, 2028,78 грн. 3% річних та 12969,35 грн. інфляційних втрат, що складає різницю між розміром задоволених позовних вимог за зустрічним позовом та розміром задоволених позовних вимог за первісним позовом.

Щодо судових витрат суд зазначає наступне.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Перший Столичний Хлібозавод» при зверненні до суду з первісним позовом з майновими вимогами на загальну суму 465114,26 грн. сплачено 6976,72 грн. судового збору.

Фізичною особою-підприємцем Мельник Інною Володимирівною при зверненні до суду з зустрічним позовом з майновими вимогами 137728,87 грн. сплачено 2481,00 грн. судового збору.

Згідно з частиною першою статті 129 ГПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги первісного позову на загальну суму 465114,26 грн. задоволено повністю, то 6976,72 грн. судового збору покладається на Фізичну особу-підприємця Мельник Інну Володимирівну.

Позовні вимоги зустрічного позову на загальну суму 137728,87 грн. задоволено частково, у сумі 55275,76 грн., разом з цим судовий збір покладається на Товариством з обмеженою відповідальністю «Перший Столичний Хлібозавод» повністю у сумі 2481,00 грн. відповідно до ч. 9 ст. 129 ГПК України.

Згідно з частиною 11 статті 129 ГПК у випадку покладення судових витрат на обидві сторони суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. В такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

У зв`язку з тим, що при розподілі судових витрат на Фізичну особу-підприємця Мельник Інну Володимирівну покладено більшу суму судових витрат, різниця судових витрат у розмірі 4495,00 грн. (6976,72 грн. - 2481,00 грн.) підлягає стягненню з Фізичної особи-підприємця Мельник Інни Володимирівни на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший Столичний Хлібозавод».

Керуючись ст. ст.74, 76-80, 129, 236 - 240 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Первісний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший Столичний Хлібозавод» до Фізичної особи-підприємця Мельник Інни Володимирівни про стягнення 465114,26 грн., з яких 418366,16 грн заборгованості, 31749,97 грн пені, 2028,78 грн 3% річних, 12969,35 грн інфляційних втрат, задовольнити повністю.

2. Зустрічний позов Фізичної особи-підприємця Мельник Інни Володимирівни до Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший Столичний Хлібозавод» про стягнення 137729,44 грн., з яких 122852,57 грн заборгованості та 14876,87 грн пені. задовольнити частково на суму 55275,76 грн.

3. В задоволенні іншої частини зустрічного позову відмовити.

4. Провести зустрічне зарахування грошових сум, присуджених до стягнення з кожної із сторін за результатами розгляду первісного та зустрічного позовів, на користь сторони, якій присуджено більшу грошову суму.

5. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Мельник Інни Володимирівни ( АДРЕСА_1 , ідент. код НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший Столичний Хлібозавод» (07354, Київська обл., Вишгородський р-н, с. Нові Петрівці, вул. Соборна, буд. 85, ) 363090,40 (триста шістдесят три тисячі дев`яносто) грн 40 коп. заборгованості, 2028 (дві тисячі двадцять вісім) грн 78 коп. 3% річних, 12969 (дванадцять тисяч дев`ятсот шістдесят дев`ять) грн 35 грн інфляційних втрат, 31749 (тридцять одну тисячу сімсот сорок дев`ять) грн 97 коп. пені та 4495 (чотири тисячі чотириста дев`яносто п`ять) грн 00 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили через 20 днів з моменту виготовлення повного тексту рішення в разі не оскарження його в установленому порядку. Рішення може бути оскаржене в 20-денний строк до суду апеляційної інстанції.

Суддя Шкурдова Л.М.

Дата складення тексту рішення: 02.12.2022 р.