РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

24.11.2022Справа № 910/4904/22
Господарський суд міста у складі судді Києва Ярмак О.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження господарську справу

за позовом Київського міського центру зайнятості

до Фізичної особи-підприємця Цімболинець Людмили Миколаївни

про стягнення 21 264,71 грн.

ВСТАНОВИВ:

Київський міський центр зайнятості звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Фізичної особи-підприємця Цімболинець Людмили Миколаївни про відшкодування незаконно отриманих коштів, виплачених як допомога по частковому безробіттю у сумі 21 264, 71 грн.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 06.09.2022 відкрив провадження у справі № 910/4904/22 за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, надав строк для реалізації сторонами процесуальних прав.

Згідно повідомлень про вручення поштових відправлень, ухвалу суду від 06.09.2022 позивач отримав 20.09.2022, а відповідач 19.09.2022.

Відповідач правом на подачу відзиву на позов не скористався.

Згідно положень ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно положень ст. 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи належне повідомлення сторін про розгляд справи, визначений процесуальний строк для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд вбачає за можливе здійснити розгляд справи за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

29.07.2020 Фізична особа-підприємець Цімболинець Людмила Миколаївна (відповідач) звернулась до Святошинської районної філії Київського міського центру зайнятості (позивач) із заявою про надання допомоги по частковому безробіттю на період карантину, у зв`язку із зупиненням діяльності з 01.05.2020, відповідно до ст. 47-1 Закону України "Про зайнятість населення".

Наказом Київського обласного центру зайнятості № 1199 від 31.07.2020 "Про надання допомоги по частковому безробіттю на період карантину" відповідачу надано допомогу по частковому безробіттю у межах строку дії карантину, на строк зупинення (скорочення) діяльності, але не більше 30 календарних днів після завершення карантину.

Згідно наявних у матеріалах справи платіжних доручень №№ 8481 від 18.08.2020, 10133 від 21.09.2020, 12125 від 23.10.2020, 13674 від 01.12.2020, 15393 від 18.12.2020, 5280 від 07.10.2021 позивач перерахував відповідачу допомогу по частковому безробіттю на період карантину за травень 2020 по червень 2021 років в загальному розмірі 36 166 грн.

У відомостях про фізичну особу-підприємця, який є застрахованою особою, щодо якого виконуються вимоги частини третьої статті 47-1 Закону України "Про зайнятість населення" за травень-грудень 2020 року Фізична особа - підприємець Цімболинець Людмила Миколаївна вказала на відсутність у неї пенсії.

За результатами дослідження, проведеного державними аудиторами Північного офісу Держаудитслужби 29.11.2021 складено довідку про результати досліджень під час збору інформації в Київському міському центрі зайнятості в рамках державного фінансового аудиту виконання бюджетних програм, за якими Міністерству економіки України спрямовано кошти із фонду боротьби з гострою респіраторною хворобою СОVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-СоV-2, та її наслідками за період з 01.03.2020 по 31.12.2020, а також враховуючи інформацію, що надійшла від Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (лист від 14.02.2022 № 2600-0201-6/26796), встановлено факт отримання відповідачкою пенсії за вислугу років з 16.01.2017 в період надання допомоги по частковому безробіттю на період карантину з травня по грудень 2020.

В реєстрі працівників/фізичних осіб-підприємців, які отримували пенсію в період ДЧБ (додаток № 3 до вказаної довідки) під номером 166 включена Фізична особа-підприємець Цімболинець Людмила Миколаївна.

03.02.2022 Святошинською районною філією Київського міського центру зайнятості видано наказ № 15/275-02/22 "Про відшкодування коштів", згідно якого доручено направити відповідачу повідомлення щодо добровільного відшкодування отриманих коштів, а у разі його незадоволення повернути кошти в судовому порядку.

У зв`язку з викладеним, Святошинська районна філія Київського міського центру зайнятості звернулась до позивача з претензією № 16-629/10-21/22 від 26.05.2022 з проханням повернути кошти для виплати допомоги по частковому безробіттю в сумі 21 264,71 грн.

Проте, сума отриманої допомоги по частковому безробіттю на період карантину відповідачем не повернута, відповідь відповідача на вказану претензію у матеріалах справи відсутня.

Закон України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" відповідно до Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування визначає правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я.

За змістом ст. 1 цього Закону, загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - соціальне страхування) - система прав, обов`язків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення, страхові виплати та надання соціальних послуг застрахованим особам за рахунок коштів Фонду соціального страхування України;

страховим випадком за соціальним страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності є подія, з настанням якої виникає право застрахованої особи, членів її сім`ї або іншої особи на отримання відповідно до цього Закону матеріального забезпечення або соціальних послуг.

Застрахована особа фізична особа, яка відповідно до законодавства підлягає загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачується чи сплачувався у встановленому законом порядку єдиний внесок (п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування").

У відповідності з ст. 16 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування", застраховані особи мають право, зокрема, на отримання у разі настання страхового випадку матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг, передбачених цим Законом.

Застраховані особи зобов`язані, зокрема, надавати страхувальнику, страховику достовірні документи, на підставі яких призначається матеріальне забезпечення та надаються соціальні послуги відповідно до цього Закону, а також своєчасно повідомляти страхувальника та страховика про обставини, що впливають на умови або зміни розміру матеріального забезпечення та соціальних послуг.

Застрахована особа несе відповідальність згідно із законом за незаконне одержання з її вини (підроблення, виправлення в документах, подання недостовірних відомостей тощо) матеріального забезпечення та соціальних послуг за соціальним страхуванням.

Відповідно до ст.ст. 18, 19, 20 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування", страхуванню у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності підлягають особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту), цивільно-правового договору, на інших підставах, передбачених законом, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності та господарювання, у тому числі в іноземних дипломатичних та консульських установах, інших представництвах нерезидентів або у фізичних осіб, а також обрані на виборні посади в органах державної влади, органах місцевого самоврядування та в інших органах, фізичні особи - підприємці, особи, які провадять незалежну професійну діяльність, члени фермерського господарства, якщо вони не належать до осіб, які підлягають страхуванню у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності на інших підставах.

Право на матеріальне забезпечення та соціальні послуги за страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності мають застраховані особи - громадяни України, іноземці, особи без громадянства та члени їх сімей, які проживають в Україні, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Це право виникає з настанням страхового випадку в період роботи (включаючи час випробування та день звільнення), зайняття підприємницькою та іншою діяльністю, якщо інше не передбачено законом.

Згідно ст. 22 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" допомога по тимчасовій непрацездатності надається застрахованій особі у формі матеріального забезпечення, яке повністю або частково компенсує втрату заробітної плати (доходу), у разі настання в неї одного з таких страхових випадків, зокрема, карантину, накладеного органами санітарно-епідеміологічної служби.

Якщо тимчасова непрацездатність застрахованої особи викликана карантином, накладеним органами санітарно-епідеміологічної служби, надається допомога по тимчасовій непрацездатності з першого дня за весь час відсутності на роботі з цієї причини.

Постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" установлено з 12 березня до 03.04.2020 на усій території України карантин.

Цією ж постановою, в редакції постанови Кабінету Міністрів України № 239 від 25.03.2020, карантин на усій території України установлено до 24.04.2020.

Цією ж постановою, в редакції постанови Кабінету Міністрів України № 291 від 22.04.2020, карантин на усій території України установлено до 11.05.2020 та заборонено до 1.05.2020 роботу суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів, зокрема закладів громадського харчування (ресторанів, кафе тощо), торговельно-розважальних центрів, інших закладів розважальної діяльності, фітнес-центрів, закладів культури, торговельного і побутового обслуговування населення.

Цією ж постановою, в редакції постанови Кабінету Міністрів України № 343 від 04.05.2020, карантин на усій території України установлено до 22.05.2020 та заборонено до 22.05.2020 роботу суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів, зокрема закладів громадського харчування (ресторанів, кафе тощо), торговельно-розважальних центрів, інших закладів розважальної діяльності, фітнес-центрів, закладів культури, крім: торговельного (виключно в магазинах, зокрема магазинах, що розташовані у торговельно-розважальних центрах) і побутового обслуговування населення за умови забезпечення персоналу (зокрема захист обличчя, очей, рук) та відвідувачів засобами індивідуального захисту, зокрема респіраторами або захисними масками, у тому числі виготовленими самостійно, перебування у приміщенні не більше одного відвідувача на 10 кв. метрів торговельної площі, а також дотримання інших санітарних та протиепідемічних заходів.

Надалі, дію карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020, було продовжено на всій території України згідно з постановами № 392 від 20.05.2020, № 500 від 17.06.2020, № 641 від 22.07.2020, № 760 від 26.08.2020, № 956 від 13.10.2020, № 1236 від 09.12.2020, № 104 від 17.02.2021, № 405 від 21.04.2021, № 611 від 16.06.2021.

Згідно ст. 47-1 Закону України "Про зайнятість населення" в редакції Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо додаткової підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 13.05.2020, допомога по частковому безробіттю на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - допомога по частковому безробіттю на період карантину), надається територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, застрахованим особам у разі втрати ними частини заробітної плати або доходу внаслідок вимушеного скорочення передбаченої законодавством тривалості робочого часу у зв`язку із зупиненням (скороченням) діяльності через проведення заходів щодо запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), передбачених карантином, встановленим Кабінетом Міністрів України, за зверненням роботодавця або фізичної особи - підприємця, який є застрахованою особою, для її виплати працівникам або фізичній особі - підприємцю, який є застрахованою особою.

Сума допомоги по частковому безробіттю на період карантину надається роботодавцям, у тому числі фізичним особам - підприємцям, які є застрахованими особами, із числа суб`єктів малого та середнього підприємництва на строк зупинення (скорочення) діяльності, а також протягом 30 календарних днів після завершення карантину.

Допомога по частковому безробіттю на період карантину надається у разі сплати роботодавцем або фізичною особою - підприємцем, який є застрахованою особою, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування протягом шести місяців, що передують даті зупинення діяльності.

Для отримання допомоги по частковому безробіттю на період карантину роботодавець або фізична особа - підприємець, який є застрахованою особою, звертається до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, за місцем реєстрації його як платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та подає такі документи:

1) заяву у довільній формі;

2) копію наказу із зазначенням дати початку зупинення (скорочення) діяльності;

3) відомості про працівників та/або фізичну особу - підприємця, який є застрахованою особою (прізвище, ім`я, по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний державний орган і мають відмітку в паспорті), у яких виникло право на допомогу по частковому безробіттю на період карантину згідно з цією статтею;

4) довідку про сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за останні шість місяців, що передують даті зупинення діяльності;

Право на допомогу по частковому безробіттю на період карантину відповідно до цієї статті мають застраховані особи (крім осіб, які отримують пенсію).

Допомога по частковому безробіттю на період карантину встановлюється за кожну годину, на яку працівникові або фізичній особі - підприємцю, який є застрахованою особою, було скорочено передбачену законодавством тривалість робочого часу, з розрахунку двох третин тарифної ставки (окладу), встановленої працівникові відповідного розряду, або з розрахунку двох третин бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування фізичної особи - підприємця, який є застрахованою особою. Розмір допомоги визначається виходячи з фінансових можливостей Фонду і не може перевищувати розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом.

Виплата працівникам або фізичній особі - підприємцю, який є застрахованою особою, допомоги по частковому безробіттю на період карантину здійснюється роботодавцем або територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, з першого дня скорочення тривалості їх робочого часу у межах строку зупинення (скорочення) діяльності, але не більше 30 календарних днів після завершення карантину.

Розмір, порядок надання та повернення коштів, спрямованих на фінансування допомоги по частковому безробіттю на період карантину, визначаються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 306 від 22.04.2020 затверджено Порядок надання та повернення коштів, спрямованих на фінансування допомоги по частковому безробіттю на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - Порядок).

Відповідно до цього Порядку (в редакції постанови Кабінету Міністрів України № 453 від 03.06.2020, чинної на момент виплати), визначає механізм надання коштів, спрямованих на фінансування допомоги по частковому безробіттю на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - карантин), повернення зазначених коштів у разі порушення гарантій зайнятості осіб, яким виплачувалася така допомога, а також її розмір.

Пунктом 3 Порядку визначено, що допомога по частковому безробіттю на період карантину надається центром зайнятості застрахованим особам, в тому числі працівникам, з якими роботодавцем оформлено трудові відносини (крім осіб, які отримують пенсію), у разі втрати ними частини заробітної плати або доходу внаслідок вимушеного скорочення передбаченої законодавством тривалості робочого часу у зв`язку із зупиненням (скороченням) діяльності за зверненням роботодавця або фізичної особи - підприємця, який є застрахованою особою, для її виплати працівникам, з якими не припинено трудові відносини, або фізичній особі - підприємцю, який є застрахованою особою.

20.12.2020 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо соціального захисту населення на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19)», яким внесено зміни, зокрема, до ст. 471 Закону України «Про зайнятість населення», а саме: у частині третій слова «(крім осіб, які отримують пенсію)» виключено.

Враховуючи викладене, починаючи з 20.12.2020 відповідач мала право на отримання допомоги по частковому безробіттю. Проте, під час подання 29.07.2020 необхідних документів відповідач надала недостовірні дані та приховала факт отримання нею пенсії, що позбавляло її права на допомогу по безробіттю у період з травня по грудень 2020 року (по 19.12.2020).

Як вбачається із листа № 2600-0201-6/26796 від 14.02.2022 Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві Фізична особа-підприємець Цімболинець Людмила Миколаївна перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві з 16.01.2017 та отримує пенсію за віком, в тому числі за період травень-грудень 2020 року.

Згідно зі ст.ст. 1, 2 Закону України "Про пенсійне забезпечення" громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом. За цим Законом призначаються: трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

За змістом статті 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія - це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Статтею 9 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

З огляду на вищевикладені положення законодавства, суд дійшов висновку, що відповідач на момент звернення до позивача (29.07.2020) не мала права на отримання допомоги по частковому безробіттю на період карантину, оскільки отримувала пенсію.

Як було вказано вище, відповідач у відомостях про фізичну особу-підприємця, який є застрахованою особою, щодо якого виконуються вимоги частини третьої статті 47-1 Закону України "Про зайнятість населення" за травень-грудень 2020 року вказала на відсутність у неї пенсії.

Центру зайнятості надано право перевіряти відомості, подані роботодавцем/фізичною особою - підприємцем, який є застрахованою особою, для отримання коштів Фонду (п. 23 Порядку). При цьому, така перевірка може проводитись і після прийняття рішення про призначення допомоги по частковому безробіттю.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач при зверненні до Київського міського центру зайнятості подала недостовірні відомості щодо неотримання нею пенсії, що було підставою для надання допомоги по частковому безробіттю на період карантину.

Згідно п. 19 Порядку фізична особа підприємець, який є застрахованою особою, несе відповідальність за достовірність документів і відомостей, що є підставою для надання допомоги по частковому безробіттю на період карантину, та цільове використання коштів Фонду відповідно до законодавства.

У разі виявлення факту подання роботодавцем або фізичною особою - підприємцем, яка є застрахованою особою, недостовірних документів і відомостей, що є підставою для надання допомоги, кошти, отримані роботодавцем або фізичною особою - підприємцем, яка є застрахованою особою, повертаються до Фонду в повному обсязі у розмірі виплаченої такій особі допомоги (п. 19 Порядку в редакції на момент звернення з позовом до суду).

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Всупереч вказаним вимогам відповідач письмового відзиву на позов, жодних доказів на підтвердження обставин чи відсутності підстав для повернення спірної суми коштів не надав, стверджувань позивача не спростував.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до статті 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 86, 129, 233, 236, 236-240, 250-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Цімболинець Людмили Миколаївни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Київського міського центру зайнятості (01033, м. Київ, вул. Жилянська, 47-Б, код 03491091) 21 264 (двадцять одну тисячу двісті шістдесят чотири) грн. 71 коп. виплаченої допомоги по безробіттю, 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) грн. судового збору.

3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України та може бути оскаржене до апеляційної інстанції в строки та порядку передбаченому розділом ІV ГПК України.

Суддя О.М.Ярмак