РІШЕННЯ

Іменем України

29 листопада 2022 року м. Чернігівсправа № 927/787/22

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Белова С.В.

за участю секретаря судового засідання Матюшенко Н.О.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження справу

за позовом: Комунального підприємства "Діловий центр" Чернігівської обласної ради, ; пр-т Миру, 49-а, м. Чернігів, 14005

ел. пошта:

до відповідача: Приватного підприємства "Регіональне інформаційно-інвестиційне агентство", ;

пр-т Миру, 20, м. Чернігів, 14000

предмет спору: про розірвання договору оренди нерухомого майна та виселення з орендованого приміщення

За участю:

від позивача: Герасименко А.О., адвокат;

від відповідача: не з`явився.

В судовому засіданні на підставі ч.1 ст.240 Господарського процесуального кодексу України проголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Комунальним підприємством "Діловий центр" Чернігівської обласної ради подано позов до Приватного підприємства "Регіональне інформаційно-інвестиційне агентство" про розірвання договору оренди нерухомого майна та виселення з орендованого приміщення.

Мотивуючи позовні вимоги позивач посилається на порушення відповідачем умов договору оренди нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області №06/12 від 17 квітня 2012 року щодо сплати орендної плати, заборгованість по якій встановлена рішеннями Господарського суду Чернігівської області від 09.12.2021 у справі №927/1142/21, що набрали законної сили. Порушення відповідачем зобов`язання щодо сплати орендної плати, з урахуванням приписів п.8.1.2., 10.4. Договору, є підставою для розірвання договору оренди та відповідно виселення орендаря з орендованого приміщення.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 03 жовтня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 25 жовтня 2022 року; встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позов та всіх доказів, що підтверджують викладені у відзиві обставини протягом 15 (п`ятнадцяти) календарних днів з моменту отримання ухвали про відкриття провадження у справі; позивачу встановлено строк протягом 7 (семи) календарних днів з моменту отримання відзиву на позов, для подачі до суду відповіді на відзив з одночасним надсиланням копії відповіді на відзив та доданих до неї доказів відповідачу; відповідачу встановлено строк протягом 5 (п`яти) календарних днів з моменту отримання відповіді на відзив, для подачі до суду заперечення на відповідь позивача на відзив з одночасним надсиланням його копії разом з доданими до нього документами позивачу.

Ухвала суду від 03 жовтня 2022 року направлена відповідачу по справі - Приватному підприємству "Регіональне інформаційно-інвестиційне агентство" за адресою місця реєстрації відповідача: пр-т Миру, 20, м. Чернігів, 14000, що також є адресою орендованого відповідачем приміщення по договору, повернулась на адресу суду з відміткою відділення зв`язку "адресат відсутній за вказаною адресою".

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі, якщо ухвалу про відкриття провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв`язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо.

Відповідно до ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Заяв про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи від відповідача не надходило.

Крім того, інформація стосовно слухання судом справ є публічною і розміщується на офіційному сайті Господарського суду Чернігівської області в мережі Інтернет, що також свідчить про наявність у учасників справи можливості дізнатись про слухання справи за їх участю.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалою про відкриття провадження у справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

У судове засідання 25 жовтня 2022 року відповідач повноваженого представника не направив, відзиву на позов не надав. Таким чином, враховуючи вчинені судом дії по направленню судової кореспонденції за адресою відповідача, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, судом було вжито всіх заходів щодо належного повідомлення відповідача про час та місце судового засідання, але відповідач своїм процесуальним правом участі в судовому засіданні не скористався, повноважного представника для дачі пояснень по справі не направив, про причини невиконання ухвал суд не повідомив.

Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

25 жовтня 2022 року у судовому засіданні відкладено підготовче судове засідання на 08 листопада 2022 року.

27 жовтня 2022 року Службою судових розпорядників Господарського суду Чернігівської області складено акт №147/2022, про те, що 26 жовтня 2022 року було здійснено вихід за адресою: пр-т Миру, 20, м. Чернігів, 14000 для вручення ухвали суду від 25 жовтня 2022 року у справі №927/787/22 та було встановлено, що ПП "Регіональне інформаційно-інвестиційне агентство" за вказаною адресою відсутнє /а.с. 75/.

Крім того, на офіційному Веб-порталі судова влада України було опубліковано оголошення з повідомленням відповідача у справі: Приватного підприємства "Регіональне інформаційно-інвестиційне агентство" про відкладення підготовчого судового засідання у даній справі на 08 листопада 2022 року на 10:30 годин у приміщенні Господарського суду Чернігівської області.

У судове засідання 08 листопада 2022 року відповідач повноваженого представника не направив. Будь-яких пояснень та клопотань від відповідача на адресу суду не надходило.

У судовому засіданні 08 листопада 2022 року суд постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті на 29 листопада 2022 року.

16 листопада 2022 року Службою судових розпорядників Господарського суду Чернігівської області складено акт №162/2022 по справі №927/787/22, про те, що 15 листопада 2022 року було здійснено вихід за адресою: пр-т Миру, 20, м. Чернігів, 14000 для вручення ухвали суду від 08 листопада 2022 року у справі №927/787/22 та було встановлено, що ПП "Регіональне інформаційно-інвестиційне агентство" за вказаною адресою відсутнє.

29 листопада 2022 року у судовому засіданні позивач виклав позовні вимоги та просив задовольнити позов у повному обсязі.

При прийнятті даного рішення, судом враховано, що у силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Зважаючи на те, що згідно ст. 42 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи зобов`язані користуватися визначеними законом процесуальними правами; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, а тому неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, відповідно до ч.1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, враховуючи вчинені судом дії по направленню судової кореспонденції за адресою відповідача, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, судом було вжито всіх заходів щодо належного повідомлення відповідача про розгляд даної справи, але відповідач своїм процесуальним правом не скористався, відзиву на позов у встановлений судом строк відповідач не надав та не заперечив стосовно позовних вимог, поважність причин неподання відзиву на позовну заяву суду не повідомив, заяв та клопотань від відповідача не надходило, у зв`язку з чим рішення приймається за наявними матеріалами справи на підставі ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України.

Вислухавши у ході розгляду справи по суті пояснення та доводи позивача, встановивши обставини справи та дослідивши подані докази, суд встановив:

17 квітня 2012 року між Комунальним підприємством «Діловий центр» Чернігівської обласної ради (Орендодавець) та Приватним підприємством «Регіональне інформаційно- інвестиційне агентство» (Орендар) був укладений договір оренди нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області №06/12 від 17 квітня 2012 року.

Договір оренди нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області №06/12 від 17 квітня 2012 року погоджено Управлінням комунального майна Чернігівської обласної ради.

Згідно п. 1.1. умов вказаного договору Орендодавець передає, а Орендар приймає у строкове платне користування частину не житлового приміщення в будівлі, що є об`єктом спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області (надалі - Майно), розташований за адресою: проспект Миру, 20 у м. Чернігові та перебуває у господарському віданні Комунального підприємства «Діловий центр» Чернігівської обласної ради.

Частина приміщення підвалу (літ.1-43), яке знаходиться у вищезазначеній будівлі, загальною площею 11,7 кв.м., що немає окремого входу (пункт 1.1.1. Договору).

Згідно п.1.2. Договору майно передається з метою розміщення складу.

Відповідно до п. 2.1. Договору, Орендар вступає у строкове платне користування Майном у термін, указаний у Договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього Договору та акту приймання-передачі Майна, який є невід`ємною частиною цього Договору (Додаток № 1).

У разі припинення цього Договору Майно повертається Орендарем Орендодавцю, у порядку, встановленому при передачі майна Орендарю. Майно вважається поверненим Орендодавцю з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі. Обов`язок по складанню акту приймання-передачі покладається на сторону, яка передає Майно іншій стороні Договору (п.2.3., 2.4. Договору).

Згідно п. 5.1.4. Договору орендар зобов`язався своєчасно та у повному обсязі сплачувати орендну плату.

Відповідно до п. 5.1.11. цього Договору, у разі припинення, або розірвання Договору, Орендар зобов`язаний негайно повернути Орендодавцеві одержане від нього Майно у належному стані, не гіршому, ніж на час передачі його в оренду, з усіма зробленими в ньому поліпшеннями та відшкодувати Орендодавцеві збитки у разі погіршення стану або втрати (часткової або повної) орендованого Майна з вини Орендаря.

Пунктом 8.1.2. цього Договору, сторони погодили, що Орендодавець має право відмовитися від цього Договору і вимагати повернення орендованого Майна у разі несплати Орендарем орендної плати протягом трьох місяців підряд, або допущення заборгованості з орендної плати у сумі, що перевищує сумарний розмір орендної плати за останні три місяці. У разі відмови Орендодавця від договору, договір є розірваним з моменту одержання Орендарем повідомлення Орендодавця про відмову від цього Договору.

Відповідно до п. 10.1. Договору, цей Договір діє з 17 квітня 2012 року по 23 серпня 2025 року включно.

Згідно п.10.4. Договору, цей Договір може бути розірвано Орендодавцем в односторонньому порядку за наявності підстав, передбачених цим договором. В інших випадках даний Договір може бути розірвано лише за згодою сторін або на вимогу однієї із сторін за рішенням господарського суду у випадках передбачених чинним законодавством України.

Пунктом 10.8. Договору, чинність цього Договору припиняється внаслідок:

- закінчення строку, на який його було укладено;

- приватизації орендованого Майна Орендарем;

- загибелі орендованого Майна;

- достроково за ініціативою Орендодавця за наявності підстав, визначених цим Договором, або за взаємною згодою сторін або за рішенням господарського суду;

- банкрутства Орендаря та в інших випадках, прямо передбачених чинним законодавством умовами цього Договору.

Згідно 10.9. Договору у разі припинення або розірвання цього Договору Майно протягом десяти робочих днів повертається Орендарем Орендодавцю. У разі, якщо Орендар затримав повернення Майна, він несе ризик його випадкового знищення або випадкового пошкодження.

На виконання умов Договору, позивач передав, а відповідач прийняв у строкове платне користування частину нежитлового приміщення, розташованого у будівлі по проспекту Миру, 20 у м. Чернігові. В оренду передано приміщення загальною площею 11,7 кв.м., що немає окремого входу, яке знаходиться у підвалі вищезазначеної будівлі, з метою розміщення складу, що підтверджується Актом №1 прийому-передачі в оренду Майна (Додаток №1 до Договору оренди №06/12 від 17 квітня 2012 року), підписаним сторонами та скріпленим печатками сторін.

Як зазначає позивач у позовній заяві, в порушення умов укладеного між сторонами договору оренди нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області №06/12 від 17 квітня 2012 року відповідач взятих на себе зобов`язань зі сплати орендної плати починаючи з лютого 2021 року не виконує. Заборгованість Відповідача зі сплати орендної плати становить більш ніж три місяця підряд починаючи з лютого 2021 року по теперішній час і становить 11222,01 грн, що перевищує сумарний розмір орендної плати за останні три місяці і носить накопичувальний характер. Позивач у позовній заяві зазначив, що рахунки для оплати щомісячної орендної плати, нарахованої Відповідачу за оренду приміщення направлялись на адресу Відповідача.

У позовній заяві позивач зазначив, що між сторонами існував спір з приводу стягнення заборгованості з орендної плати за період з лютого 2021 року по вересень 2021 року.

Так, рішенням Господарського суду Чернігівської області від 04 січня 2022 року і додатковим рішенням від 11 лютого 2022 року у справі №927/1142/21, які набрали законної сили, присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача 4240,23 грн заборгованості по орендній платі, 211,04 грн пені, 130,44 грн 10% річних, 49,52 грн інфляційних, 222,89 грн штрафу та 2270,00 грн судового збору.

Рішеннями Господарського суду Чернігівської області у справі №927/1142/21 встановлено факт неналежного виконання орендарем умов договору оренди нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області №06/12 від 17 квітня 2012 року, у зв`язку з чим у останнього виникла заборгованість по орендній платі за періоди лютий 2021 року - березень 2021 року та травень 2021 року - вересень 2021 року у розмірі 4240,23 грн, на яку нараховано пеню, 10% річних, інфляційні та штраф.

На примусове виконання вказаних судових рішень, були видані судові накази, що направлені на виконання до органів Державної виконавчої служби.

Позивач у позовній заяві зазначив, що рішення Господарського суду Чернігівської області у справі №927/1142/21 боржником не виконано, заборгованість не сплачена, а щомісячна орендна плата, яка нараховується орендарю за оренду приміщення та направляється у вигляді рахунків на юридичну адресу рекомендованою кореспонденцією для оплати, носить накопичувальний характер.

Згідно з ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиціальність - це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набуло законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, адже їх істину вже встановлено у рішенні чи вироку, і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акту, який вступив в законну силу.

Не потребують доказування преюдиціальні факти, тобто, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) у процесі розгляду іншої справи, в якій беруть участь ті самі сторони, в тому числі і в тих випадках, коли в іншому спорі сторони мали інший процесуальний статус. Преюдиціальне значення процесуальним законом надається саме фактам, встановленим судовими рішеннями (в тому числі в їх мотивувальних частинах).

Враховуючи той факт, що у справі №927/1142/21 та у даній справі беруть участь особи, щодо яких встановлено певні обставини, факти, які встановлені рішеннями Господарського суду Чернігівської області у справі №927/1142/21 та входять до предмету доказування у межах даної справи, є преюдиціальними та не підлягають доведенню у межах даної справи.

Позивач у позовній заяві зазначає, що наведене слугує підставою для розірвання Договору на вимогу Позивача, у зв`язку з постійним порушенням Відповідачем умов Договору зі сплати орендної плати і повернення об`єкта оренди Позивачу.

У зв`язку з наведеним вище позивач і звернувся до суду з позовною заявою про розірвання договору оренди нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області №06/12 від 17 квітня 2012 року, укладеного між Комунальним підприємством «Діловий центр» Чернігівської обласної ради (проспект Миру, 49-а, м. Чернігів, 14005, ) та Приватним підприємством «Регіональне інформаційно-інвестиційне агентство» (проспект Миру, 20, м.Чернігів, 14000, ) та про виселення Приватного підприємства «Регіональне інформаційно-інвестиційне агентство» (проспект Миру, 20, м. Чернігів, 14000, ) з орендованого приміщення в будівлі, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області, розташованого по проспекту Миру, 20 у м. Чернігові, загальною площею 11,7 кв.м.

Пунктом 8.1.2. договору оренди нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області №06/12 від 17 квітня 2012 року, сторони погодили, що Орендодавець має право відмовитися від цього Договору і вимагати повернення орендованого Майна у разі несплати Орендарем орендної плати протягом трьох місяців підряд, або допущення заборгованості з орендної плати у сумі, що перевищує сумарний розмір орендної плати за останні три місяці. У разі відмови Орендодавця від договору, договір є розірваним з моменту одержання Орендарем повідомлення Орендодавця про відмову від цього Договору.

23 вересня 2022 року, на адресу відповідача цінним листом з описом було направлено повідомлення №198-22 про відмову від договору оренди нерухомого майна №06/12 від 17 квітня 2022 року, розірвання Договору оренди та негайне повернення орендованого нерухомого майна.

Надаючи правову оцінку відносинам, що склались між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 ст. 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ч.1 ст.759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Аналогічну норму містить ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України, згідно з якою за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом (ч.6 ст.283 Господарського кодексу України).

Згідно ч.2 ст.759 Цивільного кодексу України законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Відповідно до ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Згідно ч. 3 ст. 285 Господарського кодексу України орендар зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Згідно ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог даного Кодексу і інших актів законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічна за змістом норма міститься у п.1 ст. 193 Господарського кодексу України.

В силу вимог ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов`язання відповідно до положень ст. 610 Цивільного кодексу України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору (п.1 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України).

Відповідно до приписів ч.1,2 ст. 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Частиною 3 статті 291 Господарського кодексу України передбачено, що договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених Цивільним кодексом України для розірвання договору найму, в порядку, встановленому ст.188 цього Кодексу.

Так, у відповідності до статті 188 Господарського кодексу України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Відповідно до ст. 782 Цивільного кодексу України наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд. У разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору.

За приписами ч.1 ст. 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

На відносини, пов`язані із орендою державного майна та комунального майна поширюється дія Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Приписами ч. 1, 4 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» передбачено, що орендна плата встановлюється у грошовій формі і вноситься у строки, визначені договором. Орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків провадження господарської діяльності.

Частиною 2 статті 24 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" визначено, що договір оренди може бути достроково припинений за згодою сторін. Договір оренди може бути достроково припинений за рішенням суду та з інших підстав, передбачених цим Законом або договором.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач 23 вересня 2022 року направив відповідачу повідомлення про відмову від договору оренди, в якому повідомив відповідача про відмову від договору та про те, що договір вважається розірваним з моменту отримання відповідачем цього повідомлення, а також позивач зазначив, що вимагає негайного повернення у належному стані орендованого майна. Про направлення відповідачу зазначеного повідомлення свідчать фіскальний чек з описом поштового відправлення від 23 вересня 2022 року.

Відповідачем у даній справі не було надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження належного виконання взятих на себе зобов`язань за договором оренди нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області №06/12 від 17 квітня 2012 року, який був укладений між Комунальним підприємством "Діловий центр" Чернігівської обласної ради та Приватним підприємством "Регіональне інформаційно-інвестиційне агентство" у частині сплати орендних платежів з лютого 2021 року або вжиття всіх необхідних заходів щодо такого виконання. Відповідачем не надано суду доказів які б спростовували наявність заборгованості по орендних платежах.

Враховуючи викладене вище суд дійшов висновку про невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором оренди нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області №06/12 від 17 квітня 2012 року зі сплати орендних платежів починаючи з лютого 2021 року.

Згідно п.10.4. Договору, цей Договір може бути розірвано Орендодавцем в односторонньому порядку за наявності підстав, передбачених цим договором. В інших випадках даний Договір може бути розірвано лише за згодою сторін або на вимогу однієї із сторін за рішенням господарського суду у випадках передбачених чинним законодавством України.

Приймаючи до уваги порушення відповідачем (орендарем) взятих на себе договірних зобов`язань щодо сплати орендної плати, що з огляду на ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України є істотним порушенням договору оренди орендарем, суд доходить висновку, що зазначені обставини є правовим наслідком для розірвання договору оренди нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області №06/12 від 17 квітня 2012 року, а відповідно позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно ч. 2 ст. 24 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» договір оренди може бути достроково припинений за рішенням суду та з інших підстав, передбачених цим Законом або договором.

Частиною 1 ст. 25 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» передбачено, що у разі припинення договору оренди орендар зобов`язаний протягом трьох робочих днів з дати припинення договору повернути орендоване майно в порядку, визначеному договором оренди.

Згідно з п. 5.1.11. договору оренди нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області №06/12 від 17 квітня 2012 року, у разі припинення, або розірвання Договору, Орендар зобов`язаний негайно повернути Орендодавцеві одержане від нього Майно у належному стані, не гіршому, ніж на час передачі його в оренду, з усіма зробленими в ньому поліпшеннями та відшкодувати Орендодавцеві збитки у разі погіршення стану або втрати (часткової або повної) орендованого Майна з вини Орендаря.

У разі припинення цього Договору Майно повертається Орендарем Орендодавцю, у порядку, встановленому при передачі майна Орендарю. Майно вважається поверненим Орендодавцю з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі. Обов`язок по складанню акту приймання-передачі покладається на сторону, яка передає Майно іншій стороні Договору (п.2.3., 2.4. Договору).

З урахуванням наведеного вище, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача у частині виселення відповідача з орендованого приміщення.

Відповідна правова позиція, щодо одночасного задоволення позовних вимог про розірвання договору оренди та виселення орендаря з орендованого приміщення, як спосіб повернення його орендодавцеві, викладено у постанові Верховного Суду від 11 жовтня 2018 року у справі №910/20767/17.

Приймаючи до уваги викладене вище, суд доходить висновку, що зазначені обставини є правовим наслідком для виселення відповідача з орендованого приміщення, а відповідно позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені допустимими доказами, тому доходить висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, яких дійшов Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 р. у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Поряд з цим, за змістом п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах «Трофимчук проти України», «Серявін та інші проти України» обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

З урахуванням наведеного, суд зазначає, що решта долучених до матеріалів справи доказів та доводів була ретельно досліджена судом і наведених вище висновків суду не спростовує.

Судовий збір, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на відповідача.

Керуючись ст. 42, 73-81, 86, 129, 165, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Розірвати договір оренди нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області №06/12 від 17 квітня 2012 року, укладений між Комунальним підприємством "Діловий центр" Чернігівської обласної ради () та Приватним підприємством "Регіональне інформаційно-інвестиційне агентство" ().

3.Виселити Приватне підприємство "Регіональне інформаційно-інвестиційне агентство" (14000, м. Чернігів, проспект Миру, 20; ) з орендованого приміщення в будівлі, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області та розташованого по проспекту Миру, 20 у м. Чернігові, загальною площею 11,7 кв.м.

4.Стягнути з Приватного підприємства "Регіональне інформаційно-інвестиційне агентство" (14000, м. Чернігів, проспект Миру, 20; ) на користь Комунального підприємства "Діловий центр" Чернігівської обласної ради (; пр-т Миру, 49-а, м. Чернігів, 14005) судовий збір у розмірі 4962,00 грн.

5.Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення складено та підписано 29 листопада 2022 року.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду у строки, визначені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.В. Белов

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/