ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
15.11.2022 Справа № 914/2677/21
Господарський суд Львівської області у складі судді Іванчук С.В., при секретарі Мельник Б.І. розглянувши матеріали заяви: Товариства з обмеженою відповідальністю Грінера Україна, м.Львів
про стягнення витрат на правову допомогу
у справі №914/2677/21
за позовом: Фізичної особи-підприємця Димид Людмили Володимирівни, м.Болехів Івано-Франківської області
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Грінера Україна, м.Львів
Ціна позову 799250,49грн.
За участю представників:
від позивача: не з`явився;
від відповідача: Сливка Василь Васильович адвокат
Рішенням Господарського суду Львівської області від 12.04.2022 у справі №914/2677/21 в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 10.08.2022 апеляційну скаргу Фізичної особи підприємця Димид Людмили Володимирівни, залишено без задоволення, а рішення Господарського суду Львівської області від 12 квітня 2022 року у справі №914/2677/21 - залишено без змін.

На розгляд Господарського суду Львівської області подано заяву вх.1084/22 від 18.04.22р. Товариства з обмеженою відповідальністю Грінера Україна про стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 37500,00грн. у справі №914/2677/21.

Ухвалою суду від 18.04.2022р. прийнято заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Грінера Україна про стягнення витрат на правову допомогу у справі №914/2677/21 та призначено до розгляду в судовому засіданні на 26.04.2022р. .Ухвалами суду від 26.04.2022р. та від 10.05.2022р.відкладено розгляд заяви на 23.05.22р. Ухвалою суду від 23.05.22р. зупинено провадження у справі з розгляду заяви до закінчення перегляду Західним апеляційним господарським судом рішення Господарського суду Львівської області від 12.04.2022р.

У зв`язку із поверненням матеріалів справи №914/2677/21 від Західного апеляційного господарського суду, усунено обставини, які були підставами для зупинення провадження у справі ухвалою суду від 31.10.22р. поновлено провадження у справі та призначено розгляд заяви на 15.11.22р.

В судове засідання 15.11.22р. представник позивача явки не забезпечив, жодних заяв чи клопотань від позивача на адресу суду не надходило, хоча останній був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду.

В судове засідання 15.11.22р. представник відповідача явку забезпечив, підтримав заяву про стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 37500,00грн. у справі №914/2677/21 та просив її задоволити повністю.

18.04.2022 в канцелярію суду від представника відповідача адвоката Сливки В.В., поступило клопотання, б/н від 14.04.2022, згідно якого просив приєднати до матеріалів справи і врахувати при розподілі судових витрат та ухвалення додаткового рішення у справі: договір про надання правової допомоги №1609/19-1 від 16.09.19; додаткову угоду від 08.10.21р., акт №12/04/22 від 12.04.2022 про надання правової (правничої) допомоги згідно договору; рахунок №№12/04/22 від 12.04.2022 АО Айемпартнерс на суму 37500грн.; мінімальні ставки адвокатського гонорару АО Айемпартнерс на 2021 рік від 05.01.2022, затверджені протоколом №0501/21 від 05.01.2021 засідання ради партнерів АО Айемпартнерс; копію платіжного документа №7090 від 13.04.2022 про сплату 37500 грн. та просив стягнути з ФОП Димид Л.В. на користь ТОВ Грінера Україна витрати, понесені останнім на надання професійної правничої допомоги у Господарському суді Львівської області в розмірі 37500 грн.

Згідно з ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що представництво - це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону).

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Практична реалізація цього принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 ГПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 ГПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (ст. 129 ГПК України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 129 ГПК України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

Водночас за змістом ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, у тому числі в рішенні від 28.11.2002 "Лавентс проти Латвії" (Lavents v. Latvia) за заявою № 58442/00 щодо судових витрат, зазначено що за ст. 41 Конвенції суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (рішення ЄСПЛ у справах "Ніколова проти Болгарії" та "Єчюс проти Литви", п.п. 79 і 112).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Тобто, нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (п.п. 33-34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).

Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору в контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність (подібний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, у постанові Верховного Суду від 15.06.2021 у справі № 912/1025/20).

У постанові Верховний Суд від 11.06.2021 у справі № 34-16/17-3683-2011 висловлено висновок про те, що під час вирішення питання про розподіл витрати на професійну правничу допомогу суд:

1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, визначеними у ч. 4 ст. 126 ГПК України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;

2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені ч.ч. 5-7, 9 ст. 129 ГПК України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення чи заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).

Вище зазначено, що за результатами розгляду справи №914/2677/21 суд першої інстанції відмовив у задоволенні позову . Як вбачається із матеріалів справи, відповідач у відзиві на позовну заяву вх.№25585/21 від 01.11.21р. вказав, що користуючись своїм правом заявляє про попередній (орієнтовний) розмір судових витрат, а саме витрат на професійному правничу допомогу під час провадження в суді першої інстанції в розмірі 20000 грн., зазначаючи, що докази даного будуть подані, протягом 5-ти днів після ухвалення рішення суду.

Позивач у відповіді на відзив вх.№26496/21 від 10.11.21р. заперечив проти стягнення витрат на правову допомогу у зв`язку із їх необґрунтованістю та не доведеністю відповідними доказами, та просив у задоволенні заяви про стягнення витрат на правову допомогу відповідача відмовити.

Відповідно до ч. 6 статті 129 ГПК України, якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат у частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

Як вбачається із матеріалів справи відповідачем у відзиві заявлено попередній орієнтовний розрахунок витрат на правову допомогу в розмірі, а також у п.2 додаткової угоди зазначено, що такі витрати складають 20000грн. Заявником не обґрунтовано та не доведено, що останній не міг передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку. Розмір заявлених до стягнення витрат 37500грн. істотно перевищує витрати, що були заявлені в попередньому розрахунку та визначені додатковою угодою до договору №1609/19-1 від 08.10.21р., хоча відповідач при попередньому визначенні витрат однозначно міг передбачити витрати на правову допомогу в більшому розмірі. Враховуючи дані обставини суд вважає, що у стягненні зазначеної суми у частині такого перевищення належить відмовити з підстав не обґрунтованості та недоведеності того, що заявник не міг передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

Критерії, визначені ч. 5 ст. 129 ГПК України, враховуються для здійснення безпосередньо розподілу всіх судових витрат, пов`язаних з розглядом справи. Витрати на професійну правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат (аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16).

Як вбачається з обставин справи, представником відповідача в господарському суді Львівської області у даній справі був адвокат Сливка В.В., який діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги від 28.10.2021 серія ВС№1104735 (Т-2, а.с.161), який видано адвокатським об`єднанням АЙЕМПАРТНЕРС. 16.09.19р. між адвокатським об`єднанням АЙЕМПАРТНЕРС (адвокатське об`єднання) та ТОВ Грінера Україна (клієнт) укладено договір № 1609/19-1 та додаткову угоду до цього договору від 08.10.21р. про надання правової допомоги, згідно яких клієнт доручає, а адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати професійну правничу (правову) допомогу в обсязі та на умовах, визначених цим договором, а клієнт зобов`язується оплатити гонорар в порядку та на умовах, передбачених цим договором та додатковими угодами до нього. Згідно із п.2 додаткової угоди від 08.10.21р. розмір гонорару за ведення справи визначеної у п1 додаткової угоди в суді першої інстанції складає орієнтовно 20000грн. Відповідно до умов додаткової угоди встановлено, що для надання професійної правничої допомоги клієнту адвокатське об`єднання призначає адвокатів Сливку В.В. (п.6).

12.04.2022 адвокатським об`єднанням Айемпартнерс та ТОВ Грінера Україна складено акт №12/04/22 про надання правової (правничої) допомоги, згідно договору про надання правової допомоги № 1609/19-1 від 16.09.19р. та додаткової угоди від 08.10.21р. де вказано, що адвокатське об`єднання надало клієнту правову допомогу в господарській справі №914/2677/21 за позовом ФОП Димид Л.В. до ТОВ Грінера Україна про стягнення заборгованості в розмірі 707965,74 грн. Правова допомога надана клієнту в суді першої інстанції за період з 08.10.21р. по дату винесення додаткового рішення. В описі наданих послуг зазначено: участь у розгляді справи в суді першої інстанції , що включає:16000,00 грн. +2000 грн. за другий та кожен наступний судодень) ; складання відзиву на позовну заяву скаргу (на 7-ми сторінках) 6 год. (500 грн./7 стор.=3500 грн. ; складення заперечення на відповідь на відзив на 3 арк. (500грн/3стор.=1500; складення адвокатського запиту на 2 арк.(500 грн./2стор-1000грн.); складення та направлення на пошту додаткових пояснень на 2 арк.(500 грн./2стор-1000грн.); участь в судових засіданнях 30.11.21р, 21.12.21р., 25.01.22р, 22.02.22р., 05.04.22р.,12.04.22р. по 2000 грн. кожне, загальною вартістю правової допомоги наданої клієнту у справі №914/2677/21 під час розгляду в суді першої інстанції (Господарському суді Львівської області) згідно даного акту становить 37500 грн. 12.04.2022 адвокатським об`єднанням Айемпартнерс виставлено ТОВ Грінера Україна рахунок на суму 37500 грн. Як вбачається із матеріалів справи, представник відповідача приймав участь у судових засіданнях 30.11.21р з 10:40год до 10:44год,; 21.12.21р. з 11:41год по 12.41год;, 25.01.22р. з 11:41 до 12:41год., 22.02.22р. з 12:06 по 13:08 год, 05.04.22р.з 12:19 по 12:23год; 12.04.22р. з 13:34год по 14:22год.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю.

У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.

У постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та не співмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

За висновком, викладеним у пункті 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Аналіз зазначеної постанови свідчить про те, що вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має пересвідчитись що заявлені витрати є співмірними зі складністю справи, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання таких послуг відповідають критерію реальності таких витрат. Також суд має врахувати розумність розміру витрат на професійну правничу допомогу та чи не буде їх стягнення становити надмірний тягар для іншої сторони.

Проаналізувавши вище викладене, матеріали справи в сукупності з поданими представником відповідача доказами на понесення судових витрат, заперечення позивача проти задоволення заяви про відшкодування правової допомоги відповідача на послуги адвоката , враховуючи предмет спору й характер спірних правовідносин, обставин, які підлягають з`ясуванню, доказів, які підлягають оцінці, обсяг поданих відповідачем процесуальних документів, оцінюючи складність виконаних адвокатом робіт, кількість проаналізованих адвокатом документів, обсяг указаних представником відповідача робіт і час, витрачений на вчинення процесуальних дій і підготовку документів, які є явно неспівмірними зі складністю виконаних ним робіт, оцінюючи співмірність здійснених стороною витрат на представництво адвокатом її інтересів у суді із часом, витраченим адвокатом на візит до суду й участь у засіданнях, складність підготовлених адвокатом процесуальних документів, які підлягають оцінці не лише з огляду на їх кількість і обсяг (кількість сторінок), а й з урахуванням наведеного в них обґрунтування, суд вважає обґрунтованою суму правових витрат в розмірі 20000,00 грн., що є співмірним з наданими адвокатом послугами у суді першої інстанції, відповідають критеріям "необхідності і обґрунтованості".

Відтак, підлягають стягненню з позивача на користь відповідача 20000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції. В задоволенні решти витрат на правову допомогу належить відмовити.

Керуючись ст. ст. 123, 124, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Львівської області,-

ВИРІШИВ:

Клопотання представника ТОВ Грінера України від 18.04.2022 (вх. № 1084/22) про розподіл судових витрат задоволити частково.

Стягнути з Фізичної особи підприємця Димид Людмили Володимирівни ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ТОВ Грінера Україна (79008, м. Львів, вул.. Староєврейська, буд. 22, ) - 20000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу. В задоволенні решти клопотання про стягнення витрат на правову допомогу - відмовити.

Видати відповідний наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено 21.11.2022.

Суддя Іванчук С.В.