номер провадження справи 22/95/22
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.2022 Справа № 908/1462/22

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Ярешко О.В., при секретарі судового засідання Шолоховій С.В.

За участю представників сторін:

від позивача Безлєпін С.В., довіреність № 16 від 01.10.2022

від відповідача не з`явився

розглянувши в судовому засіданні матеріали справи № 908/1462/22

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Житловий комплекс Воздвиженка (провул. Балтійський, буд. 20, м. Київ, 04120)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю ХХ-Моторс (Південне шосе, буд. 8, м. Запоріжжя, 69032)

про стягнення 217 865,54 грн.

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог та заяви позивача

Товариство з обмеженою відповідальністю Житловий комплекс Воздвиженка звернулося до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою (вих. № 12/07-22-3 від 12.07.2022) до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю ХХ-Моторс про стягнення 100004,80 грн. плати за оренду за період з 01.12.2021 до 31.01.2021, 64390,60 грн. заборгованості за компенсацію комунальних платежів, 24322,72 грн. неустойки у вигляді пені за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань за договором, 26228,42 грн. інфляційних втрат, 2919,00 грн. 3% річних.

Позов обгрунтовано неналежним виконанням відповідачем грошового зобов`язання за договором оренди № 27.10.2021-З від 27.10.2021, а саме: несплата орендної плати та комунальних платежів. Вказаний договір був достроково розірваний сторонами з 31.12.2021. Заборгованість з орендної плати виникла за період з 01.12.2021 до 31.12.2021 у розмірі 100004,80 грн.; заборгованість з комунальних платежів за період з 01.11.2021 до 30.11.2021 у розмірі 64390,60 грн. На підставі п. 5.4 було нараховано пеню у сумі 24322,72 грн.; на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України нараховано 26228,42 грн. інфляційних втрат, 2919,00 грн. 3% річних. За листопад 2021 до компенсації були нараховані комунальні послуги: водопостачання та водовідведення, електроенергія та витрати, пов`язані з експлуатацією (використанням) електричних мереж та електроустановок.

15.11.2022 до суду надійшло клопотання про виправлення описок у позовній заяві. Зазначено, що позовна заява містить описку у визначенні періоду заборгованості з орендної плати. Правильним є період з 01.12.2021 до 31.12.2021 (за грудень 2021). Комунальні послуги не оплачені відповідачем за листопад 2021. Просив вважати правильним пункт перший прохальної частини позовної заяви наступний: Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ХХ-Моторс на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Житловий комплекс Воздвиженка заборгованість 164395,40 грн., з яких: заборгованість з орендної плати за період з 01.12.2021 до 31.12.2021 у розмірі 100004,80 грн. та заборгованість з компенсації комунальних платежів у розмірі 64390,60 грн. за листопад 2021 року.

Інші заяви по суті справи до суду не надходили.

2. Позиція (аргументи) відповідача. Заяви відповідача

Відповідач відзив на позов не надав, своїм правом на захист не скористався.

Інші заяви по суті справи до суду не надходили.

3. Процесуальні питання, вирішені судом

Відповідно до протоколу розподілу судової справи між суддями від 22.08.2022 здійснено автоматизований розподіл позовної заяви між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/1462/22 та визначено до розгляду судді Ярешко О.В.

Ухвалою суду від 29.08.2022 вказану позовну заяву залишено без руху.

14.09.2022 до суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 20.09.2022 суддею Ярешко О.В. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/1462/22 за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання призначено на 20.10.2022.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року.

У зв`язку з погіршенням безпекової ситуації в місті Запоріжжі, регулярними обстрілами міста, зокрема, будівель критичної інфраструктури, судом ухвалою від 20.10.2022 розгляд справи, призначений на 20.10.2022, перенесено без визначення дати наступного засідання, про що повідомлено сторін.

Ухвалою від 02.11.2022 розгляд справи призначено на 01.12.2022.

У судове засідання 01.12.2022 представник відповідача не з`явився, причини неявки суду невідомі.

Відповідно до ч. 3 ст. 222 Господарського процесуального кодексу України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Ухвала суду від 20.09.2022 про відкриття провадження у справі та ухвали від 18.10.2022, від 02.11.2022 були надіслані відповідачу на адресу, зазначену позивачем та згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: Південне шосе, буд. 8, м. Запоріжжя, 69032. Поштові відправлення з ухвалами суду були повернуті до суду без вручення, з відміткою на довідці Укрпошти про відсутність адресата.

Згідно п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно ч.ч. 3, 7 ст. 120 ГПК України, виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Отже, якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення, інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Відповідач не повідомляв суд про зміну свого місцезнаходження, копії ухвал надіслано судом за адресою, зазначеною позивачем у позовній заяві, яка співпадає з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 15.05.2018 у справі № 904/6063/17, отримання поштової кореспонденції залежить від волевиявлення юридичної особи і на неї, як на суб`єкта господарської діяльності покладається обов`язок належної організації отримання поштової кореспонденції, пов`язаної із здійснюваною господарською діяльністю. Сам лише факт неотримання скаржником кореспонденції, якою суд із додержанням вимог процесуального закону надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки наведене зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на її адресу (аналогічна позиція викладена в постановах КГС ВС від 16.05.2018 у справі № 910/15442/17, від 10.09.2018 у справі № 910/23064/17, від 24.07.2018 у справі № 906/587/17).

Як звернув увагу Верховний суд у складі колегії Касаційного господарського суду у постанові від 19.02.2020 у справі № 910/16409/15: «свідоме неотримання судової кореспонденції, яка направлялася за офіційною юридичною адресою, є порушенням норм процесуального права та може бути розцінено судом як дії, спрямовані на затягування розгляду справи та свідчити про зловживання процесуальними правами учасника справи, які направлені на перешкоджання здійснення своєчасного розгляду справи. З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку, що, сторона була обізнана про розгляд справи в суді, повідомлялася про дату, час та місце судових засідань за вказаною адресою, однак не скористався правом участі у судових засіданнях, тому відсутні підстави вважати, що судом під час розгляду справи було порушено норми процесуального права щодо повідомлення останнього про час та місце судового розгляду».

Відповідно ч. 9 ст. 165 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Враховуючи положення ст.ст. 13, 74 ГПК України, якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності сторін судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній матеріалами і документами в порядку ч. 9 ст. 165 ГПК України.

Згідно практики Європейського суду з прав людини щодо тлумачення поняття «розумний строк» вбачається, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ і було б неприродно встановлювати один і той самий строк для всіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин (рішення у справі «Броуган та інші проти Сполученого Королівства»).

Європейський суд з прав людини в своїй практиці виходить із того, що розумність тривалості судового провадження необхідно оцінювати у світлі обставин конкретної справи, враховуючи критерії, вироблені судом. Такими критеріями є: 1) складність справи, тобто, обставини і факти, що ґрунтуються на праві (законі) і тягнуть певні юридичні наслідки; 2) поведінка заявника; 3) поведінка державних органів; 4) перевантаження судової системи; 5) значущість для заявника питання, яке знаходиться на розгляді суду, або особливе становище сторони у процесі (Рішення «Бараона проти Португалії», 1987 рік, «Хосце проти Нідерландів», 1998 рік; «Бухкольц проти Німеччини», 1981 рік; «Бочан проти України», 2007 рік).

Таким чином, суд, враховуючи обставини справи та введення воєнного стану в Україні, застосовує принцип розумного строку тривалості провадження відповідно до зазначеної вище практики Європейського суду з прав людини.

У судовому засіданні 01.12.2022 справу розглянуто, підписано та оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

4. Обставини справи, встановлені судом, та докази що їх підтверджують

27.10.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю Житловий комплекс Воздвиженка (орендодавець за договором, позивач у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю ХХ-Моторс (орендар, відповідач) укладено договір оренди № 27.10.2021-З, за умовами якого (п. 1.1 договору) орендодавець передає, а орендар приймає в тимчасове платне користування об`єкт нерухомості для ведення господарської діяльності, а саме: для розміщення станції технічного обслуговування, офісу, складу та магазину орендаря.

Згідно додаткової угоди № 1 від 29.11.2021, загальна щомісячна сума за договором (орендна плата) складає 83337,33 грн., крім того ПДВ 667,47 грн., всього 100004,80 грн.

Відповідно п. 2.1.1.2, оплата орендної плати здійснюється не пізніше 5 числа оплачуваного місяця на підставі рахунку, який повинен бути наданий орендарю до 1 числа оплачуваного місяця.

Додатково до орендної плати орендар щомісячно сплачує орендодавцю компенсацію комунальних платежів за спожиті орендарем комунальні послуги (постачання газу, електроенергії, водопостачання, водовідведення, опалення та забезпечення орендаря іншими комунальними послугами), обсяги яких фіксуються шляхом зняття показників лічильників приладів обліку, встановлених на об`єкті нерухомості (п. 2.1.2.1).

Компенсація комунальних платежів здійснюється за відповідними тарифами, встановленими законодавством, або постачальниками послуг, на підставі рахунів орендодавця, які надаються до 5 числа місяця, який слідує за розрахунковим. Не отримання орендарем рахунку не є підставою для несплати компенсації комунальних платежів. Оплата компенсації комунальних платежів здійснюється не пізніше ніж 10 числа місяця, який слідує за розрахунковим (п.п. 2.1.2.2, 2.1.2.3).

Згідно п. 3.1, строк оренди закінчується 31.12.2022.

Відповідно до п. 5.4, орендар сплачує пеню в розмірі двох облікових ставок НБУ, що буде діяти на момент нарахування пені, від суми заборгованості за кожен день затримки будь-якого платежу за цим договором.

Об`єкт оренди був переданий позивачем відповідачу згідно з актом здачі-приймання об`єкта нерухомості від 01.11.2021.

Згідно з актом повернення об`єкта нерухомості від 30.11.2021, відповідач повернув позивачу частину об`єкту нерухомості.

Додатковою угодою № 2 від 15.12.2021 сторони достроково розірвали договір з 31.12.2021. Згідно з актом повернення об`єкта нерухомості від 31.12.2021, відповідач повернув позивачу об`єкт нерухомості.

Позивач виписав відповідачу рахунок на оплату № 4874 ві 30.11.2021 на суму 64390,60 грн. (компенсація комунальних послуг).

Між сторонами договору було підписано акт надання послуг № 4638 від 31.12.2021 на суму 100004,80 грн. щодо оренди та акт надання послуг № 4683 від 30.11.2021 на суму 64390,60 грн. щодо компенсації комунальних послуг.

Також між сторонами було підписано акт звірки взаємних розрахунків за період: 2021 р., згідно якого заборгованість відповідача на користь позивача склала 164395,40 грн.

5. Норми права та мотиви, з яких виходить господарський суд при ухваленні рішення

Відповідно частини 1 статті 174 Господарського кодексу України, господарський договір є підставою виникнення господарських зобов`язань.

Згідно приписів статей 6, 627, 628 Цивільного кодексу України, сторони вільні в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору, з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За своєю правовою природою договір оренди № 27.10.2021-З від 27.10.2021, укладений між сторонами, є договором найму.

Відповідно ч. 1 ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно ч.ч. 1, 5 ст. 762 ЦК України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно ч.ч. 1, 4 ст. 286 ГК України, орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Частиною 1 ст. 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 599 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно матеріалів справи, відповідачем не було оплачено орендну плату в розмірі 100004,80 грн. за період з 01.12.2021 до 31.12.2021, а також 64390,60 грн. компенсації комунальних платежів за листопад 2021.

Між сторонами договору були підписані акти надання послуг на суму 100004,80 грн. щодо оренди та на суму 64390,60 грн. щодо компенсації комунальних послуг. Заборгованість підтверджується також підписаним сторонами актом звірки.

Відповідно ч.ч. 1-4 ст. 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За приписами ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідач доказів сплати позивачу заборгованості з орендної плати та компенсації з комунальних платежів суду не подав, наявність заборгованості не заперечив та не спростував.

Таким чином, позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача 100004,80 грн. основного боргу з орендної плати та 64390,60 грн. компенсації комунальних платежів є обгрунтованою, доведеною та підлягає задоволенню.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно положень ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 2 ст. 551 ЦК України встановлено, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановленої законом, може бути збільшений у договорі, якщо таке збільшення не заборонено законом.

Згідно ст. 1 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, платники коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню у розмірі, що встановлюється за згодою сторін. При цьому, статтею 3 Закону встановлено, що розмір пені не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Статтею 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частиною 2 ст. 343 ГК України встановлено, що платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

У даному випадку, факт порушення відповідачем умов договору щодо строків внесення орендної плати та комунальних платежів підтверджується матеріалами справи, тому вимога про стягнення пені заявлена позивачем правомірно. Сторони у договорі не встановили більший строк нарахування пені, ніж встановлено ч. 6 ст. 232 ГК України.

Відповідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 07.04.2020 у справі № 910/4590/19 зобов`язання зі сплати інфляційних та річних процентів є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю. Відповідно, й вимога про сплату інфляційних та річних процентів є додатковою до основної вимоги (пункт 43 мотивувальної частини постанови).

Вимоги про стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат заявлено обгрунтовано.

Розрахунок пені за прострочення строків сплати орендної плати, зроблений позивачем, судом перевірений та визнається неправильним, оскільки складений з порушенням ч. 6 ст. 232 ГК України (пеню нараховано за 218 днів прострочення). Так, пеню слід нараховувати за період з 06.12.2021 по 05.06.2022 (182 дні прострочення). Згідно перерахунку суду, пеня за вказаний період склала 9956,56 грн., яка стягується з відповідача на користь позивача. У стягненні 4931,71 грн. пені судом відмовляється у зв`язку з необгрунтованістю позову в цій частині.

3% річних, згідно перерахунку суду за заявлений період з 06.12.2021 по 12.07.2022, становить 1880,07 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 237 ГПК України суд не виходить за межі позовних вимог, з відповідача на користь позивача стягується 1792,00 грн. 3% річних.

Інфляційні втрати за заявлений період з грудня 2021 по червень 2022 склали 18115,76 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 237 ГПК України суд не виходить за межі позовних вимог, з відповідача на користь позивача стягується 14564,15 грн. інфляційних втрат.

Суд зауважує, що позивачем пеня, 3% річних та інфляційні втрати нараховувались на суму боргу 100004,00 грн., а не на фактичну суму боргу 100004,80 грн., що є правом позивача. Суд робив перерахунки, виходячи з суму боргу 100004,00 грн.

Пеня за прострочення компенсації комунальних платежів також нарахована з порушенням ч. 6 ст. 232 ГК України (пеню нараховано за 213 днів прострочення). Так, пеню слід нараховувати за період з 11.12.2021 по 10.06.2022 (182 дні прострочення). Згідно перерахунку суду, пеня за вказаний період склала 6700,08 грн., яка стягується з відповідача на користь позивача. У стягненні 2734,37 грн. пені судом відмовляється у зв`язку з необгрунтованістю позову в цій частині.

3% річних, згідно перерахунку суду за заявлений період з 11.12.2021 по 12.07.2022, становить 1132,56 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 237 ГПК України суд не виходить за межі позовних вимог, з відповідача на користь позивача стягується 1127,00 грн. 3% річних.

Інфляційні втрати за заявлений період з грудня 2021 по червень 2022 склали 11664,27 грн., розрахунок позивача визнається судом правильним. Таким чином, з відповідача на користь позивача стягується 11664,27 грн. інфляційних втрат.

Суд зауважує, що позивачем пеня, 3% річних та інфляційні втрати нараховувались на суму боргу 64390,00 грн., а не на фактичну суму боргу 64390,60 грн., що є правом позивача. Суд робив перерахунки, виходячи з суму боргу 64390,00 грн.

Таким чином, позов в цілому задовольняється судом частково.

6. Судові витрати

Згідно п. 2 ч. 1, п. 1 ч. 4 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, з відповідача на користь позивача стягується 3152,99 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ХХ-Моторс (Південне шосе, буд. 8, м. Запоріжжя, 69032, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Житловий комплекс Воздвиженка (провул. Балтійський, буд. 20, м. Київ, 04120, ) 100004 (сто тисяч чотири) грн. 80 коп. основного боргу з орендної плати за період з 01.12.2021 по 31.12.2021, 64390 (шістдесят чотири тисячі триста дев`яносто) грн. 60 коп. заборгованості за компенсацію комунальних послуг за листопад 2021 року, 16656 (шістнадцять тисяч шістсот п`ятдесят шіть) грн. 64 коп. неустойки у вигляді пені, 2919 (дві тисячі дев`ятсот дев`ятнадцять) грн. 00 коп. 3% річних, 26228 (двадцять шість тисяч двісті двадцять вісім) грн. 42 коп. інфляційних втрат, 3152 (три тисячі сто п`ятдесят дві) грн. 99 коп. судового збору.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Відповідно ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено згідно з вимогами ст. 238 ГПК України та підписано 05 грудня 2022.

Рішення розміщується в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою у мережі Інтернет за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя О.В. Ярешко