ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2022 року

м. Київ

Справа № 51/384

Провадження № 3745/2022

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Пєскова В.Г. (судді-доповідача), Картере В.І., Огородніка К.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження без виклику учасників судового процесу касаційну скаргу Акціонерного товариства "Кредит Європа Банк" за вх. № 3745/2022

на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 13.07.2021 (про закриття апеляційного провадження)

у складі колегії суддів: Гарник Л. Л. (головуюча), Євсікова О. О., Грека Б. М.

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дек-Стандарт",

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Александер",

про стягнення 1 040 400 грн,

ВСТАНОВИВ:

Вступ.

1. На розгляд суду касаційної інстанції поставлено питання про вплив оскаржуваного судового рішення на права, інтереси чи обов`язки скаржника у справі як особи, яка не була залучена до участі у справі, за умови, що скаржник є кредитором у справі про банкрутство ТОВ "Торговий дім "Александер", а останнє є поручителем перед скаржником за виконання фізичною особою кредитних зобов`язань.

Хронологія подій та опис обставин, встановлених судами першої та апеляційної інстанцій.

2. Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з вимогою про стягнення з відповідача заборгованості за договором купівлі-продажу цінних паперів від 27.09.2010 № 1-2/10Б у розмірі 1 040 400 грн. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань щодо оплати простих іменних акцій Публічного акціонерного товариства "Юбіпартнер", отриманих за вищезазначеним договором.

3. 30.12.2010 ухвалою Господарського суду міста Києва було порушено провадження у цій справі, призначено її до розгляду у судовому засіданні на 17.01.2011 за участю представників сторін, яких зобов`язано надати суду певні документи.

4. 17.01.2011 у судовому засіданні представники сторін подали заяву про затвердження мирової угоди, а також мирову угоду від 14.01.2011, укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю "Дек-Стандарт" (далі - ТОВ "Дек-Стандарт") та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Александер" (далі - ТОВ "ТД "Александер"), підписану сторонами та скріплену їх печатками.

5. 17.01.2011 ухвалою Господарського суду міста Києва задоволено заяву ТОВ "Дек-Стандарт" та ТОВ "ТД "Александер" про затвердження мирової угоди; затверджено мирову угоду між ТОВ "Дек-Стандарт" та ТОВ "ТД "Александер"; провадження у справі № 51/384 припинено.

6. Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, 29.06.2021 Акціонерне товариство "Кредит Європа Банк" (далі - АТ "Кредит Європа Банк") звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.01.2011 у справі № 51/384 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ТОВ "Дек-Стандарт" та ТОВ "ТД "Александер" про затвердження мирової угоди у справі № 51/384, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

7. Судами попередніх інстанцій встановлено, що АТ "Кредит Європа Банк" не є учасником справи № 51/384, але, подаючи апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.01.2011 у цій справі, вважало, що суд першої інстанції вирішив питання про його права, інтереси та обов`язки.

Зокрема, із посиланням на положення частини першої статті 533 та частин першої-другої статті 554 ЦК скаржник зазначав про порушення його права власності у зв`язку із зменшенням платоспроможності ТОВ "ТД "Александер" внаслідок відчуження майна останнього відповідно до умов мирової угоди, затвердженої судом першої інстанції.

На користь викладеного, на думку скаржника, свідчить те, що оскаржена ухвала суду першої інстанції постановлена після укладення АТ "Кредит Європа Банк" та ТОВ "ТД "Александер" договору поруки від 04.09.2008 № 00009-ЕL-75/П. При цьому, ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.11.2011 порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ "ТД "Александер", а АТ "Кредит Європа Банк" є кредитором боржника.

Короткий зміст оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції.

8. 13.07.2022 ухвалою Північного апеляційного господарського суду закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою АТ "Кредит Європа Банк" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.01.2011 у справі № 51/384.

9. Суд виходив з того, що АТ "Кредит Європа Банк" не набуло процесуального права на оскарження ухвали місцевого господарського суду від 17.01.2011, не довело факт порушення оскаржуваною ухвалою його прав, інтересів та (або) обов`язків.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ У СУДІ КАСАЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ.

А. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу.

10. 05.08.2022 Акціонерним товариством "Кредит Європа Банк" надіслано на адресу Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, в якій скаржник просить скасувати ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 13.07.2022 про закриття апеляційного провадження у справі № 51/384 та направити справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Кредит Європа Банк" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.01.2011 для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

11. Обґрунтовуючи підстави касаційного оскарження скаржник зазначає, що судом апеляційної інстанції порушено норми процесуального права, зокрема, статті 17 ГПК України стосовно права оскарження судових рішень особою, яка не брала участі у справі.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ.

Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду апеляційної інстанції.

А. Щодо суті касаційної скарги.

12. Розглянувши матеріали справи, оцінивши доводи касаційної скарги, здійснивши перевірку правильності застосування судом апеляційної інстанції норм права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

13. Згідно з частиною першою статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

14. Суд апеляційної інстанції, закриваючи апеляційне провадження у справі, дійшов висновку про відсутність права скаржника на подачу апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.01.2011 у цій справі, оскільки АТ "Кредит Європа Банк" не є учасником справи та не довело факт порушення оскаржуваною ухвалою його прав, інтересів та (або) обов`язків.

15. Судова колегія погоджується з таким висновком суду апеляційної інстанції з огляду на таке.

16. За змістом частини першої статті 3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону про банкрутство, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

17. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип доступу до правосуддя. Під доступом до правосуддя згідно зі стандартами Європейського суду з прав людини розуміється здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього суду; вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.

18. Згідно зі статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на судовий захист.

19. При цьому "право на суд" та право на "доступ до суду" не є абсолютними. Права можуть бути обмежені, але лише у такий спосіб та до такої міри, що не порушують зміст цих прав (De Geouffre de la Pradelle v France (Де Жуфр де ла Прадель проти Франції), § 28, і Stanev v Bulgaria (Станєв проти Болгарії) [ВП], § 229).

20. Стаття 129 Конституції України встановлює основні засади судочинства, якими, зокрема, є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

21. Зазначена конституційна норма конкретизована законодавцем у статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якою учасники судового процесу та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

22. Реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 рішення Конституційного Суду України від 11.12.2007 № 11-рп/2007).

23. Отже, конституційний принцип забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду гарантує право звернення до суду зі скаргою в апеляційному чи в касаційному порядку, яке має бути реалізоване, за винятком встановленої законом заборони на таке оскарження.

24. Реалізація конституційного права, зокрема, на апеляційне оскарження судового рішення ставиться в залежність від положень відповідних процесуальних норм, зокрема, норм Господарського процесуального кодексу України.

25. Конституційні гарантії захисту прав та інтересів в апеляційній інстанції конкретизовано в главі 1 розділу І, главі 1 розділу ІV Господарського процесуального кодексу України, де врегульовано порядок і підстави для апеляційного оскарження судових рішень у господарському судочинстві.

26. Частина перша статті 254 Господарського процесуального кодексу України визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення, і поділяються на дві групи: учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення прийнято щодо їх прав, інтересів та (або) обов`язків.

27. Верховний Суд погоджується з висновком апеляційного господарського суду про те, що АТ "Кредит Європа Банк" не є учасником справи, оскільки не є ані стороною, ані третьою особою у цій справі позовного провадження (частина перша статті 41 ГПК України).

28. Водночас, колегія суддів Верховного Суду звертає увагу, що другою групою осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення, стаття 254 ГПК України визначає осіб, які не брали участі у справі, але судове рішення прийнято щодо їх прав, інтересів та (або) обов`язків.

29. Верховний Суд звертає увагу, що відповідно до правової позиції Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду, викладеної в постанові від 15.05.2020 у справі № 904/897/19, за приписами процесуального законодавства, судове рішення, оскаржуване особою, яка не брала участі у справі, повинно безпосередньо стосуватися прав та обов`язків цієї особи, що випливають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків.

30. Судове рішення, оскаржуване незалученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто і вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом є скаржник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

31. Якщо скаржник лише зазначає про те, що оскаржуване рішення може вплинути на його права та/або інтереси, та/або обов`язки, або лише зазначає (констатує), що рішенням вирішено про його права та/або обов`язки чи інтереси, то такі посилання, виходячи з вищенаведеного, не можуть бути достатньою та належною підставою для розгляду, зокрема апеляційної (касаційної) скарги.

32. Особа повинна довести, що оскаржуване судове рішення прийнято про її права, інтереси та (або) обов`язки і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним, що означає, що скаржник в скарзі має чітко зазначити, в якій частині оскаржуваного ним судового рішення (в мотивувальній та/або резолютивній) прямо вказано про його права, інтереси та (або) обов`язки, та про які саме.

33. Рішення є таким, що прийнято про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення наявні висновки суду про права та обов`язки цієї особи або у резолютивній частині рішення суд прямо зазначив про права та обов`язки цієї особи. У такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не приймається до уваги.

34. Пунктом 3 частини першої статті 264 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

35. Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що при розгляді апеляційної скарги, поданої особою, яка не брала участі в розгляді справи судом першої інстанції і яка вважає, що місцевим господарським судом вирішено питання про її права та обов`язки, суд апеляційної інстанції, перевіривши матеріали апеляційної скарги на предмет їх відповідності статтям 258, 259 ГПК України, та за відсутності підстав для залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги чи для відмови у відкритті апеляційного провадження з інших підстав, відкриває апеляційне провадження за апеляційною скаргою такої особи та має належним чином дослідити і встановити, чи вирішив суд в оскаржуваному рішенні питання про права, інтереси та (або) обов`язки заявника апеляційної скарги.

36. Якщо ж при цьому судом апеляційної інстанції буде встановлено, що права, інтереси та (або) обов`язки такої особи оскаржуваним судовим рішенням не порушені та що питання про її права, інтереси та (або) обов`язки у справі судом першої інстанції не вирішувалися, то апеляційний господарський суд не позбавлений права закрити апеляційне провадження на підставі пункту 3 частини першої статті 264 ГПК України.

37. Наведений висновок викладений у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.08.2019 у справі № 62/112 та у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.01.2020 у справі № 925/1600/16.

38. Як встановлено судом апеляційної інстанції та вбачається з матеріалів справи, ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.01.2011, на яку АТ "Кредит Європа Банк" подало апеляційну скаргу, питання про права, інтереси та (або) обов`язки АТ "Кредит Європа Банк" не вирішувалося, як і відсутні в мотивувальній та резолютивній частинах судового рішення висновки та судження про права та обов`язки цієї юридичної особи.

39. Так, як свідчить зміст оскаржуваної ухвали Господарського суду міста Києва від 17.01.2011, предметом судового розгляду у справі, що розглядається, було питання затвердження мирової угоди сторін, відповідно до умов якої відповідач (ТОВ "ТД "Александер") передає у власність позивача (ТОВ "Дек-Стандарт") нежитлові приміщення №№ 77, 78 загальною площею 243,1 кв.м, що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Льва Толстого, 5-А, в рахунок погашення частини боргу у сумі 1 040 400 грн за договором купівлі-продажу цінних паперів від 27.09.2010 № 1-2/10-Б.

40. Судом апеляційної інстанції взято до уваги доводи АТ "Кредит Європа Банк" про укладення ним з ТОВ "ТД "Александер" договору поруки від 04.09.2008 № 00009-ЕL-75/П, відповідно до умов якого ТОВ "ТД "Александер" поручився за виконання ОСОБА_1 зобов`язань, що випливають з договору про надання споживчого кредиту від 04.08.2008 № 00009-EL-75.

41. Також судом апеляційної інстанції з`ясовано, що у провадженні Господарського суду міста Києва перебуває справа № Б13/188-11 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Юбіпартнер Консалтинг" про банкрутство ТОВ "ТД "Александер" на стадії процедури ліквідації, введеної постановою Господарського суду міста Києва від 14.10.2013. Провадження у вказаній справі порушено ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.11.2011. Згідно з ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.03.2013 затверджено реєстр вимог кредиторів ТОВ "ТД "Александер", до якого включено кредиторські вимоги Публічного акціонерного товариства "Кредит Європа Банк" на суму 33 262 886,90 грн.

42. Однак, АТ "Кредит Європа Банк" та ОСОБА_1 не є учасниками даної справи № 51/384; обставини щодо правовідносин, пов`язаних з вищевказаними договором про надання споживчого кредиту від 04.08.2008 №00009-EL-75 та договором поруки від 04.09.2008 №00009-ЕL-75/П, не входять до предмету судового розгляду та не підлягають з`ясуванню у межах цієї справи.

43. При цьому, провадження у справі № Б13/188-11 про банкрутство ТОВ "ТД "Александер" порушено після постановлення оскарженої ухвали Господарського суду міста Києва від 17.01.2011 у справі № 51/384.

44. Відтак, обставина щодо порушення провадження у справі № Б13/188-11 про банкрутство ТОВ "ТД "Александер" та визнання в межах цієї справи кредиторських вимог АТ "Кредит Європа Банк", не впливає на результат розгляду справи № 51/384.

45. У зв`язку з наведеним колегія суддів Верховного Суду погоджується із висновками апеляційного господарського суду про закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою АТ "Кредит Європа Банк" на підставі пункту 3 частини першої статті 264 ГПК України, оскільки скаржник не має статусу учасника у справі № 51/384, а оскаржуваною ухвалою не вирішувались питання про права та інтереси та (або) обов`язки скаржника. Таким чином, АТ "Кредит Європа Банк" не наділено правом на апеляційне оскарження у цій справі ухвали Господарського суду міста Києва від 17.01.2011.

46. Доводи касаційної скарги про те, що рішенням Господарського суду Київської області від 02.09.2020 договір купівлі-продажу цінних паперів від 27.09.2010 № 1-2/10-Б визнаний недійсним, жодним чином не впливають на процесуальний обсяг прав та інтересів АТ "Кредит Європа Банк".

47. Ураховуючи викладене, доводи касаційної скарги щодо неправомірності закриття апеляційним господарським судом апеляційного провадження за апеляційною скаргою АТ "Кредит Європа Банк" на підставі пункту 3 частини першої статті 264 ГПК України не знайшли свого підтвердження, у зв`язку з чим Верховний Суд дійшов висновку про відмову в задоволенні касаційної скарги та залишенні в силі законної та обґрунтованої ухвали суду апеляційної інстанції.

Б. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги.

48. Частиною першою статті 309 ГПК України встановлено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

49. Ураховуючи викладене, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновків про те, що наведені у касаційній скарзі доводи не спростовують правильність висновків суду апеляційної інстанції. Тому касаційна скарга АТ "Кредит Європа Банк" за вх. № 3745/2022 підлягає залишенню без задоволення, а оскаржена ухвала суду апеляційної інстанції - залишенню без змін.

В. Розподіл судових витрат.

50. У зв`язку з тим, що Суд відмовляє в задоволенні касаційної скарги та залишає без змін раніше ухвалені судові рішення, Суд покладає на скаржника витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги.

На підставі викладеного та керуючись статтями 240, 300, 301, 308, 315 ГПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Акціонерного товариства "Кредит Європа Банк" за вх. № 3745/2022 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 13.07.2021 (про закриття апеляційного провадження) у справі № 51/384 залишити без змін.

3. Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. Пєсков

Судді В. Картере

К. Огороднік