ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" грудня 2022 р.м. ХарківСправа № 922/1753/22

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жельне С.Ч.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Харківської філії Акціонерного товариства "Укртелеком", м.Київ
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Арес Плюс", м.Харків
про стягнення коштів 939517,57 грн.
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Укртелеком" в особі Харківської філії Акціонерного товариства "Укртелеком" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Арес Плюс" про стягнення заборгованості 939 517,57 грн.

Позовні вимоги вмотивовані несплатою відповідачем заборгованості за січень-лютий 2022 року включно у розмірі 939 517,57 грн. за Договором оренди нерухомого майна № 63Е100-2156/20 від 25.08.2020р.

Ухвалою суду від 10.10.2022 позовна заява була прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі. За клопотанням позивача постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання).

Відповідно до ч. 5 ст. 252 ГПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Будь-яких заяв або клопотань, про можливість подання яких було роз`яснено ухвалою Господарського суду Харківської області від 10.10.2022, на адресу суду від учасників справи не надходило, як і не надходило клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідно до ст. 252 ГПК України.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду від 10.10.2022 направлялась судом рекомендованим листом з повідомленнями про вручення (з відміткою судова повістка) на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Але, судова кореспонденція повернута поштою на адресу суду із позначкою "адресат відсутній за вказаною адресою".

Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Згідно ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, в силу пункту 5 частини 6 статті 242 ГПК України, день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвал суду.

У даному випаду судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 ГПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом. Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 названого Закону, для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень"). Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з процесуальними документами у справі №922/1336/22 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Матеріали справи свідчать, що всім учасникам справи надано можливість для висловлення своєї правової позиції по суті позовних вимог та судом дотримано, під час розгляду справи, обумовлені чинним ГПК України процесуальні строки для звернення із заявами по суті справи та іншими заявами з процесуальних питань.

Отже, за висновками суду, в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та надані докази, суд встановив наступне.

25.08.2020 року між Публічним акціонерним товриством "Укртелеком" в особі філії Харківської філії ПАТ "Укртелеком" (надалі - Орендодавець, Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Арес Плюс" (надалі - Орендар, Відповідач) було укладено договір оренди нерухомого майна № 63Е100-2156/20.

Відповідно до підп. 1.1.1 п. 1.1 договору орендодавець передає, а орендар бере в строкове платне користування наступне майно: нерухоме майно, загальною площею 4400,7 м2 (адміністративна будівля загальною площею 4731,2 м2 та допоміжні споруди загальною площею 112,9 м2), розташоване за адресою: м. Харків, вул. Державінська, 4. Межі нерухомого майна, що передається в оренду, зазначено на план-схемі у додатку № 1 до договору.

Відповідно до п. 3.1 договору за користування орендованим майном орендар зобов`язаний сплачувати орендодавцю орендну плату, що складається з:

* підп. 3.1.1 п. 3.1 договору: плати за користування нерухомим майном:

- за приміщення першого-четвертого поверху будівлі літ. «А-4», визначеної за орендною ставкою в розмірі 65,94 грн. за 1 м2 за місяць (без урахування ПДВ та коефіцієнта загальних площ), що з урахуванням ПДВ та коефіцієнта загальних площ становить 278720,47 грн. за 3522,4 м2 за місяць;

- за приміщення підвального поверху будівлі літ. «А-4» визначеної за орендною ставкою в розмірі 21,97 грн. за 1 м2 за місяць (без урахування ПДВ та коефіцієнта загальних площ), що з урахуванням ПДВ та коефіцієнта загальних площ становить 20179,01 грн. за 765,4 м2 за місяць;

- за нежитлові будівлі, розташовані на території подвір`я, визначеної за орендною ставкою в розмірі 21,98 грн. за 1 м2 за місяць (без урахування ПДВ та коефіцієнта загальних площ), що з урахуванням ПДВ та коефіцієнта загальних площ становить 2977,85 грн. за 112,9 м2 за місяць.

* підп. 3.1.2 п. 3.1 договору: плати за надання орендодавцем послуг з утримання орендованого майна, порядок розрахунку та розмір якої зазначено в додатку № 2 до договору. При визначенні такої плати підлягає застосуванню коефіцієнт використання загальних площ (якщо такий визначений договором).

Відповідно до п. 3.3 договору деталізація послуг з утримання орендованого майна наведена в додатку № 2 до договору.

Відповідно до п. 3.8 договору орендна плата сплачується орендарем щомісяця шляхом перерахування у безготівковому порядку на банківський рахунок орендодавця в наступному порядку:

- орендна плата (за виключенням плати за надання послуг з утримання орендованого майна) сплачується не пізніше 20 числа розрахункового (поточного) місяця.

- плата за надання послуг з утримання орендованого майна сплачується до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Відповідно до п. 3.9 договору орендна плата сплачується на підставі рахунку-акту, що надається/надсилається/передається орендодавцем орендарю, в тому числі який надсилається орендодавцем за допомогою електронного сервісу обміну документами. У разі не отримання орендарем рахунку-акту від орендодавця орендар зобов`язаний здійснити оплату орендної плати не пізніше 20 числа місяця, у якому має бути здійснена така оплата. При цьому розмір плати за надання послуг з утримання орендованого майна визначається в розмірі, що дорівнює попередній оплаті за надання таких послуг (з подальшим корегуванням переплати/ недоплати орендодавцем).

Відповідно до підп. 5.3.11 п. 5.3 договору орендар зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі вносити орендну плату та інші платежі, передбачені цим договором.

Відповідно до п. 11.1 договору цей договір набирає чинності після його підписання сторонами і діє протягом 2 років 11 місяців включно та до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Між сторонами була укладена Додаткова угода №1 від 01.01.2021 та Додаткова угода №2 від 01.05.2021 до Договору оренди нерухомого майна в яких викладено план-схему орендованого майна та розрахунок вартості послуг з утримання орендованого майна.

Факт передачі в оренду нежитлових приміщень за договором підтверджується Актами приймання-передачі майна від 01.10.2020 та від 30.04.2021, які підписані обома сторонами без жодних зауважень чи застережень, в тому числі щодо стану переданого в оренду нерухомого майна.

Як вбачається із матеріалів справи, за період з січень-лютий 2022 включно позивачем нараховано Орендарю до сплати орендних платежів, які включають послуги з утримання майна, на загальну суму 939 517,57 грн, що підтверджується виставленими відповідачу рахунками на оплату, розрахунком заборгованості за спірний період і розгорнутим розрахунком взаємовідносин із відповідачем за весь період дії договору.

Наведена обставина стала підставою для звернення АТ "Укртелеком" до суду з відповідним позовом про стягнення заборгованості 939 517,57 грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Згідно зі статтею 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Відповідно до статті 762 ЦК України встановлено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За умовами статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом встановлено, що позивач належним чином виконав свої зобов`язання за Договором та передав відповідачу в строкове платне користування майно (нерухомість). В той же час, докази повної сплати відповідачем обумовлених Договором платежів за користування орендованим майном за період січень-лютий 2022 включно в матеріалах справи відсутні.

За розрахунком позивача сума заборгованості відповідача з орендної плати та плати за послуги з утримання орендованого майна складає загальну суму 939 517,57 грн.

Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У відповідності до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Станом на момент розгляду справи, відповідач заборгованість не сплатив та не надав суду жодних доказів, які б спростовували суму заявленого боргу

З огляду на зазначені приписи та умови укладеного між суб`єктами господарювання правочину, зокрема порядок та строки оплати за користування орендованим майном, суд констатує, що заборгованість з орендної плати у розмірі 939 517,57 грн підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, не спростована відповідачем, а відтак підлягає до стягнення з останнього в повному обсязі.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1,2,3 статті 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

Гарантуючи право на справедливий судовий розгляд, стаття 6 Конвенції в той же час не встановлює жодних правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання, в першу чергу, національного законодавства та оцінки національними судами (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010 року).

Питання справедливості розгляду не обов`язково постає у разі відсутності будь-яких інших матеріалів на підтвердження отриманих доказів, слід мати на увазі, що у разі, якщо доказ має дуже вагомий характер і якщо відсутній ризик його недостовірності, необхідність у підтверджувальних доказах відповідно зменшується (рішення Європейського суду з прав людини у справі Яременко проти України, no. 32092/02 від 12.06.2008 року).

Відповідно до частини 1 статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи те, що суд задовольнив позов повністю, у відповідності ст.129 Господарського процесуального кодексу України, витрати щодо сплати судового збору підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Арес Плюс» (, 61002, м. Харків, вул. Свободи, 7/9) на користь Акціонерного товариства «Укртелеком» (, адреса: 01601, м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, буд. 18) в особі Харківської філії Акціонерного товариства «Укртелеком» (, адреса: 61010, м. Харків, Нетіченська набережна, буд. 8) заборгованість у сумі 939 517 грн. 57 коп. та витрати по сплаті судового збору 11 274 грн. 21 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ст. 241 ГПК України).

Відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складено "05" грудня 2022 р.

Суддя С.Ч. Жельне