ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2022 року м. ОдесаСправа № 916/944/22
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Діброви Г.І.

суддів: Принцевської Н.М., Савицького Я.Ф.

секретар судового засідання, за дорученням головуючого судді: Іванов І.В.

за участю представників учасників справи:

від прокуратури - Кривельова Т.М., за посвідченням;

від Одеської міської ради, м. Одеса - не з`явився;

від Комунального некомерційного підприємства "Міська клінічна лікарня № 10" Одеської міської ради, м. Одеса - Ігнатьєва І.П.;

від Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор енергії», Одеська обл., Березівський р-н, місто Березівка - Кушнеров С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Заступника керівника Одеської обласної прокуратури, м. Одеса

на рішення Господарського суду Одеської області від 21.09.2022 року, м. Одеса, суддя Щавинська Ю.М., повний текст рішення складено та підписано 03.10.2022 року

у справі №916/944/22

за позовом Заступника керівника Малиновської окружної прокуратури міста Одеси, м. Одеса в інтересах держави в особі Одеської міської ради, м. Одеса та Комунального некомерційного підприємства "Міська клінічна лікарня № 10" Одеської міської ради, м. Одеса

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор енергії», Одеська обл., Березівський р-н, місто Березівка

про визнання додаткових угод недійсними та повернення безпідставно сплачених коштів у сумі 1 834 972 грн. 73 коп.,-

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції.

У травні 2022 року Заступник керівника Малиновської окружної прокуратури міста Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради, м. Одеса та Комунального некомерційного підприємства "Міська клінічна лікарня № 10" Одеської міської ради, м.Одеса звернувся до Господарського суду Одеської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор енергії», Одеська обл., Березівський р-н, місто Березівка, в якій просив суд визнати недійсними: додаткову угоду № 1 від 15.06.2021 року до Договору про постачання електричної енергії № 120 від 07.06.2021 року, укладеного між КНП "Міська клінічна лікарня №10" Одеської міської ради та ТОВ "Оператор Енергії"; додаткову угоду № 2 від 01.07.2021 року до Договору про постачання електричної енергії № 120 від 07.06.2021 року укладеного між КНП "Міська клінічна лікарня №10" Одеської міської ради та ТОВ "Оператор Енергії"; додаткову угоду № 3 від 14.07.2021 року до Договору про постачання електричної енергії № 120 від 07.06.2021 року, укладеного між КНП "Міська клінічна лікарня №10" Одеської міської ради та ТОВ "Оператор Енергії"; додаткову угоду № 4 від 27.07.2021 року до Договору про постачання електричної енергії № 120 від 07.06.2021 року, укладеного між КНП "Міська клінічна лікарня №10" Одеської міської ради та ТОВ "Оператор Енергії"; додаткову угоду № 5 від 04.08.2021 року до Договору про постачання електричної енергії № 120 від 07.06.2021 року, укладеного між КНП "Міська клінічна лікарня №10" Одеської і міської ради та ТОВ "Оператор Енергії"; додаткову угоду № 6 від 05.08.2021 року до Договору про постачання електричної енергії № 120 від 07.06.2021 року, укладеного між КНП "Міська клінічна лікарня №10" Одеської міської ради та ТОВ "Оператор Енергії"; додаткову угоду № 7 від 06.08.2021 року до Договору про постачання електричної енергії № 120 від 07.06.2021 року, укладеного між КНП "Міська клінічна лікарня №10" Одеської міської ради та ТОВ "Оператор Енергії"; додаткову угоду № 8 від 16.08.2021 року до Договору про постачання електричної енергії № 120 від 07.06.2021 року, укладеного між КНП "Міська клінічна лікарня №10" Одеської міської ради та ТОВ "Оператор Енергії"; додаткову угоду № 9 від 19.10.2021 року до Договору про постачання електричної енергії № 120 від 07.06.2021 року, укладеного між КНП "Міська клінічна лікарня №10" Одеської міської ради та ТОВ "Оператор Енергії"; а також стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор Енергії" на користь Комунального некомерційного підприємства "Міська клінічна лікарня №10" Одеської міської ради безпідставно надмірно сплачені бюджетні кошти в сумі 1 834 972 грн. 73 коп. та витрати по сплаті судового збору.

Зокрема, позовні вимоги обґрунтовані тим, що між позивачем - 2 та відповідачем у справі 07.06.2021 року було укладено договір про закупівлю електричної енергії № 120, відповідно до якого ціна такої закупівля становила 4 375 000 грн.

Проте, в подальшому, за доводами позивача, між Комунальним некомерційним підприємством "Міська клінічна лікарня №10" Одеської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "Оператор Енергії" укладено низку додаткових угод, внаслідок чого, на переконання прокурора, за рахунок зменшення обсягів поставки електричної енергії, вартість одиниці електричної енергії загалом збільшилась на 108,6%, що є порушенням положень ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі".

Так, щодо наявності підстав для визнання недійсними угод №1 від 15.06.2021 року, №2 від 01.07.2021 року, №3 від 14.07.2021 року, прокурор вказав, що жодного належного обґрунтування та документального підтвердження факту підвищення (коливання) ціни за період дії договору Товариство з обмеженою відповідальністю "Оператор Енергії" не надало, та, як наслідок, укладання додаткових угод №1, №2, №3 до Договору №120 від 07.06.2021 року про постачання електричної енергії, якими збільшено ціну електричної енергії на 26% є безпідставними.

На думку прокурора, додаткова угода №4 також підлягає визнанню недійсною, оскільки хоч і період, за який середньозважена ціна на майданчику ринку «на добу наперед (РДН)» у торговій зоні ОЕС (об`єднана енергетична система) України, досліджувався вже після укладання Договору №120, втім, ціну на електричну енергію за додатковою угодою №4 змінено з 2,21 грн. за кВт*год, яка базувалась на підставі додаткової угоди №3 від 14.07.2021 року, яка підлягає визнанню недійсною, до 2,39 грн., що також є безпідставним.

Щодо недійсності додаткових угод № 5,6,7,8 до договору №120 від 07.06.2021 року про постачання електроенергії споживачу, прокурор зауважив, що, укладаючи такі додаткові угоди, сторони договору керувались висновками, викладеними у ціновій довідці Харківської торгово-промислової палати №1757/21 від 03.08.2021 року, яка не могла бути врахована сторонами договору як підстава для укладання додаткових угод, оскільки попередня цінова довідка Харківської торгово-промислової палати №1639/21 від 21.07.2021 року, на підставі якої укладено додаткову угоду №4 від 27.07.2021 року, вже передбачала період з 06.07-10.07.2021 року та період 11.07.-15.07.2021 року, та фактично не відображає факту коливання рівня середньозважених цін на електричну енергію на ринку «на добу наперед (РДН)» у торговій зоні ОЕС за період з 16.07 по 31.07.2021 року. На переконання прокурора, внаслідок укладання додаткових угод №№ 5, 6, 7, 8 ціна на одиницю товару безпідставно збільшилась на 34,2 %.

Також прокурор наголосив, що з урахуванням того, що попередні додаткові угоди є недійсними, то й додаткова угода №9 від 19.10.2021 року є недійсною, оскільки істотна умова угоди - ціна ґрунтується на попередніх недійсних угодах. Відтак, на думку прокурора, загальна сума переплати за електричну енергію, яку не було поставлено відповідачем КНП "Міська клінічна лікарня №10" Одеської міської ради, складає 1 834 972 грн. 73 коп., з огляду на що, вказані вище додаткові угоди мають бути визнані недійсними, а різниця коштів сплачена на рахунок відповідача - 2.

Разом з тим, прокурором обґрунтовано підстави для представництва ним інтересів як позивача - 1 так і позивача - 2.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 21.09.2022 року у справі №916/944/22 (суддя Щавинська Ю.М.) у позовних вимогах Заступника керівника Малиновської окружної прокуратури міста Одеси, м. Одеса відмовлено у повному обсязі.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, посилаючись на правомірність представництва прокурором у даному випадку інтересів держави в особі Одеської міської ради, м. Одеса та Комунального некомерційного підприємства "Міська клінічна лікарня № 10" Одеської міської ради, м. Одеса зазначив, що встановлені судом обставини щодо внесення змін до договору за взаємною згодою сторін, погодження сторонами порядку внесення змін в договір, внесення змін до договору на підставі вказаних додаткових угод внаслідок коливання цін на ринку електричної енергії в сторону збільшення, що не залежало від відповідача та відповідало умовам договору і вимогам Закону України "Про публічні закупівлі", збільшення ціни за одиницю товару у кожній додатковій угоди не більше ніж на 10%, та не збільшення ціни договору в сукупності свідчать про дотримання сторонами договору положень ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі" та положень ст. 632, 652 Цивільного кодексу України, а отже про відсутність підстав для визнання спірних додаткових угод недійсними.

При цьому, місцевий господарський суд зауважив, що прокурор, звернувшись до суду з позовом, фактично усунувся від обставини доведення невідповідності відомостей щодо збільшення вартості електричної енергії, під час судового розгляду не довів обставини можливості закупки відповідачем електричної енергії по іншій вартості, та взагалі жодним чином не заперечив щодо належності наданих відповідачем цінових довідок, а також жодним чином не спростував наведених у таких довідках відомостей щодо зростання вартості електричної енергії.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

Заступник керівника Одеської обласної прокуратури, м. Одеса з рішенням суду першої інстанції не погодився, тому звернувся до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просив суд рішення Господарського суду Одеської області від 21.09.2022 року у справі № 916/944/22 скасувати в повному обсязі та прийняти нове, яким позовні вимоги Керівника Малиновської окружної прокуратури м. Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради, м. Одеса та Комунального некомерційного підприємства "Міська клінічна лікарня № 10" Одеської міської ради, м. Одеса до Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор енергії», Одеська обл., Березівський р-н, місто Березівка про визнання додаткових угод недійсними та повернення безпідставно сплачених коштів у сумі 1 834 972 грн. 73 коп. задовольнити у повному обсязі; вирішити питання про стягнення з відповідача на користь Одеської обласної прокуратури сплаченого нею судового збору за подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга мотивована порушенням місцевим господарським судом норм матеріального і процесуального права та неповним з`ясуванням всіх обставин справи.

Зокрема, скаржник зазначає, що порівнянням та аналізом положень Закону України «Про публічні закупівлі» щодо істотних умов договору про закупівлю в його різних редакціях встановлено, що зміст ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі» (у редакції закону від 19.09.2019 року) та зміст поточної редакції ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» є тотожними, крім зауваження законодавця щодо строків можливості внесення змін до ціни товару у зв`язку з її підвищенням.

Відтак, на переконання прокурора, Закон України «Про публічні закупівлі» в обох випадках встановлює імперативну норму, згідно з якою зміна істотних умов договору про закупівлю може здійснюватися виключно у випадку збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку, за умови, що така зміна не призведене до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю.

Так, не заперечуючи вимоги ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», якою закріплено право сторін змінити умови укладеного договору шляхом збільшення ціни за одиницю товару до 10% з метою запобігання ситуаціям, коли внаслідок істотної зміни обставин укладений договір стає вочевидь невигідним для постачальника, прокурор зазначає, що передбачена законодавством про публічні закупівлі норма застосовується, якщо відбувається значне коливання (зростання) ціни на ринку, яке робить для однієї сторони договору його виконання вочевидь невигідним, збитковим, тобто, щоб за фактично виняткових обставин, такий договір, який є укладеним, не був розірваний, відпала необхідність у проведенні нового тендеру.

Відтак, на думку прокурора, який посилається при цьому на низку правових позицій Верховного Суду у подібних правовідносинах, у даному випадку судом першої інстанції було неправильно застосовано ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі».

Щодо невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи, а саме щодо наявності документальної підстави для збільшення ціни у додаткових угодах до договору від 07.06.2021 року №120, прокурор зазначає, що для зміни істотних умов договору №120 від 07.06.2021 року обов`язковим є дотримання двох обставин: 1) п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» щодо обмежень для збільшення ціни товару за одиницю товару; 2) документальне підтвердження наявності факту коливання ціни товару на ринку за визначений в договорі проміжок часу.

Проте, на думку прокурора, сторонами під час укладення спірних додаткових угод, порушено вимоги п. 12.4 договору про закупівлю, оскільки додаткові угоди №№1, 2, 3 між сторонами укладено на підставі цінової довідки від 15.06.2021 року щодо збільшення ціни за одиницю товару, в результаті коливання (збільшення) ціни на ринку РДН, згідно зі змістом якої дослідження ринку та цін на електричну енергію проводилось за період з першої декади травня у порівнянні з періодом першої декади червня 2021 року, тобто, до укладання основного договору про закупівлю, що на переконання скаржника є неправомірним, оскільки збільшення ціни товару на ринку повинно відбуватись після укладання договору, що, в свою чергу свідчить про те, що жодного належного обґpунтування та документального підтвердження факту підвищення (коливання) ціни за період дії договору відповідачем не надано, а відтак укладення додаткових угод №№1, 2, 3 у даному випадку, якими збільшено ціну електричної енергії на 26%, є безпідставними.

Крім того, прокурор зазначив, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Оператор Енергії» та Лікарня при укладанні додаткових угод: №5 від 04.08.2021 року, №6 від 05.08.2021 року, №7 від 06.08.2021 року, №8 від 16.08.2021 року, керуючись однією й тою ж ціновою довідкою Харківської торгово-промислової палати №1757/21 від 03.08.2021 року, безпідставно збільшили ціну на 34,2%.

Отже, на переконання прокуратури, вказані вище додаткові угоди також незаконно та необґрунтовано невизнані судом у справі №916/944/22 недійсними на підставі положень ст. 203, 215 Цивільного кодексу України.

Разом з тим, прокурор за доводами апеляційної скарги вказав на безпідставність неврахування судом першої інстанції висновків суду касаційної інстанції, зазначених представником позивача у позовній заяві.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 03.11.2022 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Заступника керівника Одеської обласної прокуратури, м. Одеса на рішення Господарського суду Одеської області від 21.09.2022 року у справі №916/944/22, справу призначено до судового розгляду.

18.11.2022 року електронною поштою до Південно-західного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор енергії», Одеська обл., Березівський р-н, місто Березівка надійшов відзив (вх. №1685/22/Д1), у якому відповідач просив суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу Заступника керівника Одеської обласної прокуратури, м. Одеса залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Одеської області від 21.09.2022 року у справі №916/944/22 залишити без змін.

Зокрема, у відзиві, відповідач, наголошуючи на обґрунтованості оскаржуваного рішення суду першої інстанції, вказав, що зазначені скаржником в апеляційній скарзі доводи є такими, що не відповідають дійсності, оскільки під час розгляду справи та ухвалення судового рішення судом першої інстанції, було надано належну оцінку змісту правочину, обсягу цивільної дієздатності, вільному волевиявленню сторін правочину, формі правочину та реальному настанню правових наслідків, що було судом першої інстанції відображено в оскаржуваному рішенні.

Одеська міська рада своїм правом згідно ч. 1 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України не скористалася, відзив на апеляційну скаргу не надала, що відповідно до ч. 3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає перегляду оскаржуваної ухвали суду першої інстанції в апеляційному порядку.

В судовому засіданні представник прокуратури підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, просив суд рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення його позовних вимог у повному обсязі.

Представник відповідача заперечував проти доводів, викладених прокурором в апеляційній скарзі, з мотивів, викладених письмово у відзиві, просив суд апеляційної інстанції оскаржуване рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Представник лікарні також усно заперечувала проти доводів прокурора, просила суд залишити його апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Представник Одеської міської ради в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги був повідомлений належним чином, про що свідчать наявні у матеріалах справи звіти про відправку ухвали суду апеляційної інстанції про призначення справи до судового розгляду на офіційну електронну адресу Одеської міської ради, будь-яких заяв чи клопотань суду не надав.

Згідно із нормами ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Оскільки судом апеляційної інстанції створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, вжито заходи для належного повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, враховуючи, що участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторін, явка учасників судового процесу ухвалою суду не визнана обов`язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника Одеської міської ради.

Суд апеляційної інстанції, у відповідності до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Обговоривши доводи та вимоги апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права України, фактичні обставини справи, оцінивши докази на їх підтвердження в межах доводів апеляційної скарги, надавши правову кваліфікацію відносинам сторін і виходячи з фактів, встановлених у процесі перегляду справи, правових норм, які підлягають застосуванню, та матеріалів справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга Заступника керівника Одеської обласної прокуратури, м. Одеса задоволення не потребує, а рішення Господарського суду Одеської області від 21.09.2022 року у справі №916/944/22 є правомірним та таким, що не потребує скасування, виходячи з наступного.

Господарським судом Одеської області та Південно-західним апеляційним господарським судом було встановлено та неоспорено учасниками справи наступні обставини.

В 2021 році КНП "Міська клінічна лікарня № 10" Одеської міської ради оголошено про проведення відкритих торгів на електронному он-лайн-майданчику «Prozorrо» щодо закупівлі електричної енергії за ДК 021-2015 (CPV) 09310000-5, UA-2021-04-19-003537-b з очікуваною вартістю 6 940 000 грн.

За протоколом розгляду тендерних пропозицій у вказаній вище процедурі закупівлі свої тендерні пропозиції подано трьома учасниками: Товариством з обмеженою відповідальністю "Оператор Енергії"; Товариством з обмеженою відповідальністю "Енерджі-Агент"; Товариством з обмеженою відповідальністю "Одеська обласна енергопостачальна компанія".

26.05.2021 року за результатами проведеної процедури закупівлі UA-2021-04-19-003537-b, переможцем у вказаній закупівлі визнано Товариство з обмеженою відповідальністю "Оператор Енергії", Одеська обл., Березівський р-н, місто Березівка переможцем та оприлюднено повідомлення про намір укладення з відповідачем договір.

У повідомленні про намір укласти договір про закупівлю UA-2021-04-19-003537-b (розміщено за посиланням: https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2021-04-19-003537-b/print/active-awards/pdf/7017a045aa95464a8b01a9e127b8ca9c) вказано наступну інформацію: 1) назва номенклатурної позиції предмета закупівлі - Електрична енергія; 2) код згідно з Єдиним закупівельним словником, що найбільше відповідає назві номенклатурної позиції предмета закупівлі - ДК 021:2015: 09310000-5 - Електрична енергія; 3) кількість товарів або обсяг виконання робіт чи надання послуг - 2500000 кВт*год; 4) місце поставки товарів або місце виконання робіт чи надання послуг - вул. Маршала Малиновського, 61- А та вул. Маршала Малиновського, 71/1, м. Одеса, Одеська область, 65074, Україна; 5) строк поставки товарів, виконання робіт чи надання послуг - до 31.12.2021.

07.06.2021 року між Комунальним некомерційним підприємством "Міська клінічна лікарня № 10" Одеської міської ради, м. Одеса (споживач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Оператор Енергії", Одеська обл., Березівський р-н, місто Березівка (постачальник) укладено договір про закупівлю електричної енергії № 120 та додатки до нього, відповідно до п. 1.1. якого постачальник постачає споживачу електричну енергію, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Предметом даного договору є електрична енергія (код згідно ДК 021:20-5) (п. 1.2. договору).

Пунктом п.1.3. договору визначено, що загальний обсяг електричної енергії, що постачається за цим договором, дорівнює фактичному обсягу спожитої споживачем електричної енергії впродовж всього строку постачання електричної енергії за цим договором та затверджені у Додатку №1 «Відомості фізичних величин електроенергії на 2021 р» до договору - 2 500 000 кВт*год.

Фактичний обсяг електричної енергії визначається Споживачем з урахуванням його виробничих потреб у використанні електричної енергії.

Обсяги закупівлі електричної енергії можуть бути зменшені споживачем залежно від потреб споживача, зміни ціни на електричну енергію та від реального фінансування видатків (п.1.4. договору).

Відповідно до п. 2.1. договору строк (термін) поставки товару: з дня укладення договору до 31.12.2021 року.

Постачальник за вказаним договором не має права вимагати від споживача будь-якої іншої плати за електричну енергію, що не визначена у договорі (п. 2.5. договору).

За умовами п.3.1. договору для забезпечення безперервного постачання електричної енергії споживачу постачальник зобов`язується здійснювати своєчасну закупівлю електричної енергії належної якості та в обсягах, що за належних умов забезпечить задоволення попиту на споживання електричної енергії споживачем.

Відповідно до п. 4.1. договору споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються згідно формул, які зазначені в додатку №2 до цього договору.

Ціна цього договору становить 4 375 000,00 грн в тому числі ПДВ - 729 166 грн. 67 коп., Додаток 3 до цього договору (п.4.2. договору).

За вимогами п. 4.3. договору сторони визначили, що споживач зобов`язаний зменшувати загальну вартість цього договору, залежно від реального фінансування видатків. У такому разі сторони вносять зміни до цього договору.

Відповідно до п. 4.4. договору загальна вартість договору складається із місячних сум вартості електричної енергії, поставленої споживачеві за цим договором, з врахуванням тарифу на послуги оператора системи передачі та ціни послуг постачальника.

Згідно з п. 4.5. договору, розрахунки за поставлену споживачеві електричну енергію здійснюються за ціною, що вільно встановлюються між постачальником та споживачем з урахуванням волатильності (коливання) ціни на електричну енергію на ринку, в межах загальної вартості, визначеної цим договором.

Пунктом 4.6. договору визначено, що ціна за цим договором може змінюватися з дотриманням сторонами норм, передбачених частиною п`ятою статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі», що оформлюється додатковою угодою. У разі якщо споживач не приймає нові умови, він зобов`язаний протягом 20 днів з моменту отримання повідомлення про зміну ціни повідомити про свою незгоду постачальнику та ініціювати дострокове розірвання договору шляхом підписання та направлення постачальнику відповідної додаткової угоди.

За п. 4.9. договору, розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць.

Серед прав та обов`язків постачальника, зокрема договором, визначено, що він зобов`язаний публікувати на офіційному веб-сайті (і в засобах масової інформації, в передбачених законодавством випадках) детальну інформацію про зміну ціни електричної енергії за 20 днів до введення у дію (пп. 5 п. 6.2. договору).

Відповідно до п.12.1. договору останній вступає в силу з дня його підписання та діє до 31.12.2021 року, а в частині проведення розрахунків - до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором. При цьому, додатковою угодою №10 від 29.12.2021 року сторони продовжили строк дії договору до 30.06.2022 року.

Згідно п.12.3. договору умови цього договору можуть бути змінені за згодою сторін у порядку, визначеному законодавством України, шляхом укладання сторонами додаткової угоди до цього договору.

Пунктом 12.4. договору передбачено, що істотні умови не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків:

1) зміни ціни за одиницю товару до 10 відсотків у разі коливання цін такого товару на ринку, за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі; у разі коливання ціни товару на ринку постачальник письмово звертається до споживача щодо зміни ціни за одиницю товару. Наявність факту коливання ціни товару на ринку підтверджується довідками або листами (завіреними копіями довідок/листів) відповідних органів, установ, організацій, які уповноважені надавати відповідну інформацію щодо коливання ціни товару на ринку, щодо розміру цін на товар на момент укладання договору та на момент звернення до вказаних органів, установ, організацій;

2) покращення якості предмета закупівлі за умови, що таке покращення не призведе до збільшення суми, визначеної у договорі; сторони можуть внести зміни до договору у випадку покращення якості товару за умови, що така зміна не призведе до зміни товару та відповідає тендерній документації в частині встановлення вимог та функціональних характеристик до предмета закупівлі і є покращенням його якості. Підтвердженням можуть бути документи технічного характеру з відповідними висновками, наданими уповноваженими органами, що свідчать про покращення якості, яке не впливає на функціональні характеристики товару;

3) продовження строку дії договору та виконання зобов`язань щодо передання товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документального підтвердження об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови, що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі;

4) узгодженої зміни ціни в бік зменшення (без зміни кількості (обсягу) та якості товару);

5) зміни ціни у зв`язку із зміною ставок податків і зборів пропорційно до зміни таких ставок;

6) зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу інфляції, зміни біржових котирувань або показників Platts, регульованих цін (тарифів) і нормативів, які застосовуються в договорі про закупівлю.

За умовами п. 12.5. договору у разі внесення змін до договору на підставі п.п.1-8 ч.5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі" сторона, з ініціативи якої пропонується внесення змін до договору, надає другій стороні документально підтверджений факт коливання ціни на ринку або зміни встановленого Регулятором (НКРЕКП) тарифу на передачу електричної енергії в кожному окремому випадку. Дані документи мають бути надані органами, установами, організаціями, які уповноважені надавати інформацію щодо коливання ціни електричної енергії на ринку.

До документів, що підтверджують законне внесення змін до договору, але не виключно, відносяться: експертний висновок Торгово-промислової палати або довідка, видана ДП "Держзовнішінформ", або постанови Регулятора (НКРЕКП) та інші.

Згідно із п.12.6. договору у разі необхідності внесення змін та доповнень до цього договору кожна із сторін має право звернутися до іншої з відповідною пропозицією.

Усі зміни та доповнення до цього договору оформлюються письмово та підписуються уповноваженими особами обох сторін (п. 12.7. договору).

Вказаний договір підписано сторонами та скріплено їх печатками.

Також 07.06.2021 року між сторонами було підписано Додаток №1 до договору про закупівлю електричної енергії, яким визначено відомості фізичних величин електроенергії на 2021 рік по місяцям.

Додатком від 07.05.2021 року №2 до вказаного вище договору визначено розрахунок ціни.

Так, вказаний розрахунок ціни здійснюється наступним чином за формулою: Цдог= Цп + Цпосл.+ Цр (формула 1), де

Це. - ціна електричної енергії за 1кВт*год, в грн. (без ПДВ), що буде закуплена постачальником для потреб споживача на ринку електричної енергії, та незалежно від виду ринку (у тому числі й у випадку закупівлі на підставі двосторонніх договорів) не може перевищувати максимальної ціни, визначеної Оператором ринку у встановленому нормативно-правовими актами порядку для ринків «на добу наперед» (далі - РДН) та внутрішньодобового ринку (далі - ВДР).

Цп - тариф на послуги з передачі електричної енергії, грн (без ПДВ), що є регульованим тарифом.

Цпосл. - ціна послуг постачальника, грн (без ПДВ), що безпосередньо пов`язані із забезпеченням постачання електричної енергії споживачу відповідно до умов договору (у т.ч. з урахуванням ризиків, пов`язаних з виконанням умов договору, прибутку постачальника), яка є незмінною протягом усього строку дії договору та була включена постачальником до складу вказаної ним на аукціоні остаточної ціни поставки електричної енергії.

Також додатком № 2 до договору визначено порядок розрахунку фактичної ціни на електричну енергію, який здійснювався за формулою:

Цф=Цфакт. + Цп + Цпосл., де:

Цфакт. - фактична ціна купівлі постачальником електричної енергії в розрахунковому періоді на ринку двосторонніх договорів, або РНД/ВНД, грн (без ПДВ), з урахуванням обов`язкових податків (за винятком ПДВ), зборів та платежів, що передбачені правилами ринку, законодавством та іншими нормативними документами, яка в будь-якому разі не може перевищувати ціну показника Це, що зазначений в розрахунку договірної ціни формули 1.

Цп - тариф на послуги з передачі електричної енергії, грн (без ПДВ), що є регульованим тарифом.

У випадку зміни тарифу на послуги з передачі електричної енергії, для розрахунку фактичної ціни в формулі 2 застосовується тариф, діючий на момент надання таких послуг.

Цпосл. - ціна послуг постачальника, грн (без ПДВ), що безпосередньо пов`язані із забезпеченням постачання електричної енергії споживачу відповідно до умов Договору (у т.ч. з урахуванням ризиків, пов`язаних з виконанням умов договору, прибутку постачальника), яка є незмінною протягом усього строку дії договору та була включена постачальником до складу вказаної ним на аукціоні остаточної ціни поставки електричної енергії.

Остаточна вартість спожитої електричної енергії в розрахунковому періоді визначається за формулою 2, основною складовою якої є ціна 1 кВт*год електричної енергії, придбаної Постачальником на ринку двосторонніх договорів або РНД/ВНД.

Додатком №3 до договору про закупівлю електричної енергії визначено специфікацію, за якою кількість електроенергії, яка постачається становить 2500000 кВт. год., загальна вартість - з урахуванням ПДВ - 4375000 грн.

Додатком №4 до договору про постачання електричної енергії визначено заяву-приєднання про постачання електричної енергії споживачу, зокрема, визначено перелік точок комерційного обліку КНП "Міська клінічна лікарня № 10" Одеської міської ради, яку сторонами також підписано та скріплено печатками без застережень та зауважень.

Крім того, судами першої та апеляційної інстанцій за матеріалами справи встановлено, що між сторонами договору про закупівлю електричної енергії, було укладено низку додаткових угод, які і оскаржуються прокурором у даній справі.

Так, між сторонами було укладено Додаткову угоду №1 від 15.06.2021 року, на підставі якої з 15.06.2021 року підвищено ціну на електричну енергію до 1,889 грн. за 1 кВт*год. Обсяг електричної енергії за договором установлено в розмірі 2 328 058,31318 кВт*год, загальною вартістю 4 375 000 грн;

(1,1544 (фактична ціна товару) + 9,99% (підвищення ціни за одиницю товару) + 0,29393 (тариф з передачі) + 0,01 (послуги постачальника)*1,2 (ПДВ)=1,889 грн. з ПДВ.

Повідомлення про необхідність внесення змін було оформлено листом № 48 від 15.06.2021 року, з якого вбачається, що до листа додається експертний висновок Харківської торгово-промислової палати за вих. № 1336/21 від 15.06.2021 року - цінова довідка, згідно якої середньозважена ціна на РДН в ОЕС України за 1 декаду травня (01.05-10.05) 2021 року за електричну енергію - 912 грн. 84 коп. , але на 1 декаду червня (01.06-10.06) 2021 року - 1293 грн. 14 коп.;

Також, Додатковою угодою №2 від 01.07.2021 року, на підставі якої з 01.07.2021 року підвищено ціну на електричну енергії до 2,042 грн за 1 кВт*год. Обсяг електричної енергії за договором установлено в розмірі 2 177 976,63565 кВт*год, загальною вартістю 4 375 000 грн;

(1,28072356 + 9,2% + 0,29393 + 0,01)*1,2=2,042 грн. з ПДВ

Повідомлення про необхідність внесення змін було оформлено листом № 59 від 25.06.2021 року, з якого вбачається, що до листа додається експертний висновок Харківської торгово-промислової палати за вих. № 1336/21 від 15.06.2021 з зазначенням про коливання ціни на ринку в бік збільшення на 41, 66 % за період з першої декади травня 2021 (01.05.2021 р.- 10.05.2021 р.) та першої декади червня 2021 року (01.06.2021 року-10.06.2021 року);

Додатковою угодою №3 від 14.07.2021 року, на підставі якої з 15.07.2021 року підвищено ціну на електричну енергії до 2,21 грн за 1 кВт*год. Обсяг електричної енергії за договором установлено в розмірі 2 026037,34841 кВт*год, загальною вартістю 4 375 000 грн;

(1,2 + 9,99% + 0,29393 + 0,01)*1,2=2,21 грн. з ПДВ

Повідомлення про необхідність внесення змін було оформлено листом № 118 від 07.07.2021 року, з якого вбачається, що до листа додається експертний висновок Харківської торгово-промислової палати за вих. № 1336/21 від 15.06.2021 року з зазначенням коливання ціни на ринку в бік збільшення на 41,66 %, за період з першої декади травня 2021 (01.05.2021 року- 10.05.2021 року) та першої декади червня 2021 року (01.06.2021 року - 10.06.2021 року);

Додатковою угодою №4 від 27.07.2021 року на підставі якої з 01.08.2021 року підвищено ціну на електричну енергії до 2,39 грн за 1 кВт*год. Обсяг електричної енергії за договором установлено в розмірі 1 903 142,7364 кВт*год, загальною вартістю 4 375 000 грн;

(1,5 + 9,99% + 0,29393 + 0,01)*1,2=2,39 грн. з ПДВ.

У п.1 додаткової угоди вказано, що зміни вносяться у зв`язку із зміною середньозваженої ціни електричної енергії на ринку "на добу наперед" в бік збільшення, яка склалася за 06.07.-10.07. та 11.07.-15.07.2021 року, та порівняння між вказаними періодами з 1 176,67 грн без ПДВ до 1 462,66 грн без ПДВ за 1 МВт*год, що підтверджується ціновою довідкою №1639/21 від 21.07.2021, яка видана Харківською торгово-промисловою палатою;

Повідомлення про необхідність внесення змін було оформлено листом № 135 від 26.07.2021 (т.1 а.с.115), з якого вбачається, що до листа додається експертний висновок Харківської торгово-промислової палати за вих. №1639/21 від 21.07.2021 року з зазначенням коливання ціни на ринку в бік збільшення на 24,31 %, за період з 06.07.2021 року - 10.07.2021 року та 11.07.2021 року - 15.07.2021 року;

Додатковою угодою №5 від 04.08.2021 року, на підставі якої з 04.08.2021 підвищено ціну на електричну енергію до 2,59 грн за 1 кВт*год. Обсяг електричної енергії за договором установлено в розмірі 1 792 778,91891 кВт*год, загальною вартістю 4 375 000 грн.

(1,4 + 9,99% + 0,29393 + 0,01)*1,2=2,59 грн. з ПДВ.

У п.1 додаткової угоди вказано, що зміни вносяться у зв`язку із внесенням змін до Постанови НКРЕКП №766 від 08.04.2020 року Постановою НКРЕКП №1227 від 30.07.2021 року та зміною середньозваженої ціни електричної енергії на ринку "на добу наперед" в бік збільшення, яка склалася за 01.07.-31.07. та 01.08.-03.08.2021 року, та порівняння між вказаними періодами з 1 444,05 грн. без ПДВ до 2 361,93 грн без ПДВ за 1 МВт*год, що підтверджується ціновою довідкою №1757/21 від 03.08.2021 року, яка видана Харківською торгово-промисловою палатою;

Повідомлення про необхідність внесення змін було оформлено листом № 149 від 03.08.2021 року, з якого вбачається, що до листа додається експертний висновок Харківської торгово-промислової палати за вих. № 1757/21 від 03.08.2021 із зазначенням коливання ціни на ринку в бік збільшення на 63,56 % за період з 01.07.2021 року по 31.07.2021 року та з 01.08.2021 року - 03.08.2021 року;

Додатковою угодою №6 від 05.08.2021 року, на підставі якої з 05.08.2021 року підвищено ціну на електричну енергію до 2,81 грн. 1 кВт*год. Обсяг електричної енергії за договором установлено в розмірі 1 687 771,43772 кВт*год, загальною вартістю 4 375 000 грн.

(1,6 + 9,5% + 0,29393 + 0,01)*1,2=2,81 грн. з ПДВ

У п.1 додаткової угоди вказано, що зміни вносяться у зв`язку із внесенням змін до Постанови НКРЕКП №766 від 08.04.2020 року Постановою НКРЕКП №1227 від 30.07.2021 року та зміною середньозваженої ціни електричної енергії на ринку "на добу наперед" в бік збільшення, яка склалася за 01.07.-31.07. та 01.08.-03.08.2021 року та порівняння між вказаними періодами з 1 444,05 грн. без ПДВ до 2 361,93 грн. без ПДВ за 1 МВт*год, що підтверджується ціновою довідкою №1757/21 від 03.08.2021, яка видана Харківською торгово-промисловою палатою;

Повідомлення про необхідність внесення змін було оформлено листом № 157 від 04.08.2021 року, з якого вбачається, що до листа додається цінова довідка Харківської торгово-промислової палати за вих. № 1757/21 від 03.08.2021 року з зазначенням коливання ціни на ринку в бік збільшення на 63,56 %, за період з 01.07.2021 року - 31.07.2021 року по 01.08.2021 року - 03.08.2021 року;

Додатковою угодою №7 від 06.08.2021 року, на підставі якої з 06.08.2021 року підвищено ціну на електричну енергію до 3,05 грн за 1 кВт*год. Обсяг електричної енергії за договором установлено в розмірі 1 590 994,43278 кВт*год, загальною вартістю 4 375 000 грн.

(2,1 + 9,99% + 0,29393 + 0,01)*1,2=3,05 грн. з ПДВ.

У п.1 додаткової угоди вказано, що зміни вносяться у зв`язку із внесенням змін до Постанови НКРЕКП №766 від 08.04.2020 Постановою НКРЕКП №1227 від 30.07.2021 та зміною середньозваженої ціни електричної енергії на ринку "на добу наперед" в бік збільшення, яка склалася за 01.07.-31.07. та 01.08.-03.08.2021 року та порівняння між вказаними періодами з 1 444,05 грн без ПДВ до 2 361,93 грн без ПДВ за 1 МВт*год, що підтверджується ціновою довідкою №1757/21 від 03.08.2021 року, яка видана Харківською торгово-промисловою палатою;

Повідомлення про необхідність внесення змін було оформлено листом № 161 від 05.08.2021 року, з якого вбачається, що до листа додається цінова довідка Харківської торгово-промислової палати за вих. № 1757/21 від 03.08.2021 року з зазначенням коливання ціни на ринку в бік збільшення на 63,56 %, за період з 01.07.2021 року - 31.07.2021 року по 01.08.2021 року - 03.08.2021 року;

Додатковою угодою №8 від 16.08.2021 року на підставі якої з 16.08.2021 року підвищено ціну на електричну енергію до 3,319 грн 1 кВт*год. Обсяг електричної енергії за договором установлено в розмірі 1 504 305,15607 кВт*год, загальною вартістю 4 375 000 грн. (2,4 + 9,85% + 0,29393 + 0,01)*1,2=3,319 грн. з ПДВ.

У п.1 додаткової угоди вказано, що зміни вносяться у зв`язку із внесенням змін до Постанови НКРЕКП №766 від 08.04.2020 року Постановою НКРЕКП №1227 від 30.07.2021 року та зміною середньозваженої ціни електричної енергії на ринку "на добу наперед" в бік збільшення, яка склалася за 01.07.-31.07. та 01.08.-03.08.2021 року та порівняння між вказаними періодами з 1 444,05 грн без ПДВ до 2 361,93 грн без ПДВ за 1 МВт*год, що підтверджується ціновою довідкою №1757/21 від 03.08.2021 року, яка видана Харківською торгово-промисловою палатою;

Повідомлення про необхідність внесення змін було оформлено листом № 171 від 15.08.2021, з якого вбачається, що до листа додається цінова довідка Харківської торгово-промислової палати за вих. № 1757/21 від 03.08.2021 року з зазначенням коливання ціни на ринку в бік збільшення на 63,56 %, за період з 01.07.2021 року - 31.07.2021 року по 01.08.2021 року - 03.08.2021 року;

Додатковою угодою №9 від 19.10.2021 року, на підставі якої з 19.10.2021 року підвищено ціну на електричну енергію до 3,65 грн 1 кВт*год. Обсяг електричної енергії за договором установлено в розмірі 1 451 444,1699 кВт*год, загальною вартістю 4 375 000 грн; (2,479 + 9,99% + 0,29393 + 0,01)*1,2=3,65 грн. з ПДВ.

У п.1 додаткової угоди вказано, що зміни вносяться у зв`язку зі зміною середньозваженої ціни електричної енергії на ринку "на добу наперед" в бік збільшення, яка склалася за 01.09.-30.09. та 01.10.-15.10.2021 року, та порівняння між вказаними періодами з 2 230,78 грн без ПДВ до 2 663,05 грн без ПДВ за 1 МВт*год,;

Повідомлення про необхідність внесення змін було оформлено листом № 226 від 19.10.2021 року, з якого вбачається, що до листа додається цінова довідка Харківської торгово-промислової палати за вих. № 2592/21 від 19.10.2021 року із зазначенням коливання ціни на ринку в бік збільшення на 19,33 %, за період з 01.09.2021 року - 30.09.2021 року та 01.10.2021 року - 15.10.2021 року.

Також, у матеріалах справи наявні копії платіжних доручень, з яких вбачається, що на виконання договору про закупівлю електричної енергії від 07.06.2021 року, укладеного між Комунальним некомерційним підприємством "Міська клінічна лікарня № 10" Одеської міської ради, м. Одеса та Товариством з обмеженою відповідальністю "Оператор Енергії", Одеська обл., Березівський р-н, місто Березівка, лікарня здійснювала на рахунок відповідача відповідну оплату за поставлену електричну енергію.

Інших належних та допустимих письмових доказів щодо наявних між сторонами спірних правовідносин у даній справи, матеріали справи не містять.

Предметом спору у даній справі є встановлення обставин на підтвердження або відсутність підстав для визнання недійсними зазначених у прохальній частині позовної заяви прокурора додаткових угод, укладених між Комунальним некомерційним підприємством "Міська клінічна лікарня №10" Одеської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "Оператор Енергії" та стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор Енергії" на користь Комунального некомерційного підприємства "Міська клінічна лікарня №10" Одеської міської ради безпідставно надмірно сплачених бюджетних коштів в сумі 1 834 972 грн. 73 коп.

Норми права, які регулюють спірні правовідносини, доводи та мотиви відхилення аргументів, викладених скаржником в апеляційній скарзі, за якими суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції.

Як встановлено колегією суддів Південно-західного апеляційного господарського суду, у даній справі, апеляційна скарга прокурора не ґрунтуються, зокрема, на доводах щодо його повноважень в частині здійснення представництва інтересів держави в суді, з огляду на що та на вимоги ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, питання щодо таких повноважень прокурора під час апеляційного перегляду оскаржуваного рішення, судом апеляційної інстанції не розглядаються та не вирішуються.

Завданням суду при здійсненні правосуддя в силу положень ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є, зокрема, захист гарантованих Конституцією та законами України, прав і законних інтересів юридичних осіб.

Способи захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

За положеннями ст. 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою ст. 16 Цивільного кодексу України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Отже, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Так, згідно з ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 215 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, встановлені у статті 203 Цивільного кодексу України, відповідно до якої зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх і непрацездатних дітей.

Вирішуючи спори про визнання правочинів недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин. Тобто, для того щоб визнати той чи інший правочин недійсним, позивач по справі має довести, що такий правочин, саме в момент його укладання, зокрема, суперечив Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Як вбачається з матеріалів справи, 07.06.2021 року між Комунальним некомерційним підприємством "Міська клінічна лікарня № 10" Одеської міської ради, м. Одеса (споживач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Оператор Енергії", Одеська обл., Березівський р-н, місто Березівка (постачальник) укладено договір про закупівлю електричної енергії № 120 та додатки до нього, відповідно до п. 1.1. якого постачальник постачає споживачу електричну енергію, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору. Предметом даного договору є електрична енергія (код згідно ДК 021:20-5) (п. 1.2. договору).

В подальшому, на підставі вказаного договору, між його сторонами укладено низку додаткових угод, а саме: №1 від 15.06.2021 року; №2 від 01.07.2021 року; №3 від 14.07.2021 року; №4 від 27.07.2021 року; №5 від 04.08.2021 року; №6 від 05.08.2021 року; №7 від 06.08.2021 року; №8 від 16.08.2021 року; №9 від 19.10.2021 року, якими було підвищено ціну на електричну енергію, в кінцевому рахунку до 3,65 грн. з ПДВ, з чим не погодився прокурор, який вважає вказані додаткові угоди недійсними, у зв`язку із порушенням сторонами за договором законодавства у сфері публічних закупівель.

Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади визначені положеннями Закону України «Про публічні закупівлі», у відповідній редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, тобто у редакції від 19.04.2020 року.

Метою вказаного Закону є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.

Положеннями ст. 3 Закону України "Про публічні закупівлі" визначено, що закупівлі здійснюються за такими принципами: добросовісна конкуренція серед учасників; максимальна економія та ефективність; відкритість та прозорість на всіх стадіях закупівель; недискримінація учасників; об`єктивна та неупереджена оцінка тендерних пропозицій; запобігання корупційним діям і зловживанням.

Судами як першої, так і апеляційної інстанцій встановлено, що і договір про закупівлю, і спірні додаткові угоди до нього укладено вже після набрання чинності Закону України «Про публічні закупівлі» у новій редакції.

Відповідно до ч.1 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Частиною четвертою статті 41 цього Закону України "Про публічні закупівлі" передбачено, що умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції/пропозиції за результатами електронного аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі або узгодженої ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції/пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі.

Частиною 5 вказаної статті Закону України "Про публічні закупівлі" встановлено, що істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, зокрема збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії (пункт 2 частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі").

Аналіз змісту спірних додаткових угод свідчить про те, що сторони укладали їх з метою зміни ціни за одиницю товару не більше ніж на 10% з обґрунтуванням коливання ціни такого товару на ринку, при цьому не збільшуючи суму закупівлі визначену в договорі. Тобто, правовою підставою для їх укладення були норми п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі».

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 22 Закону України "Про публічні закупівлі" (в редакції чинній на момент укладення договору) тендерна документація має містити проект договору про закупівлю з обов`язковим зазначенням порядку змін його умов.

Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином, зокрема відповідно до умов договору. Частиною 1 ст. 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 651 Цивільного кодексу України зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Закон України "Про публічні закупівлі" не містить виключень з цього правила.

Отже, колегія суддів зазначає, що у зв`язку із зазначеними вище нормами законодавства, зміна істотних умов договору про закупівлю (збільшення ціни за одиницю товару) є правомірною виключно за таких умов: відбувається за згодою сторін; порядок зміни умов договору має бути визначений самим договором (відповідно до проекту, що входив до тендерної документації); підстава збільшення - коливання ціни такого товару на ринку, що обґрунтоване і документально підтверджене постачальником; ціна за одиницю товару може збільшуватися не більше ніж на 10%; загальна сума (ціна) договору не повинна збільшуватися.

Судовою колегією встановлено, що сторони за спірним договором, в обґрунтування свого права на підписання додаткових угод та збільшення ціни на одиницю товару посилалися на документально підтверджений факт коливання ціни товару на ринку протягом дії договору, з огляду на що вносили зміни декілька разів у частині ціни за одиницю товару, але не більше, ніж на 10 відсотків кожного разу з урахуванням попередніх змін, внесених до нього, при тому, що такі зміни не призвели до збільшення суми, визначеної в договорі, в той час як законодавчо не передбачено обмеження в частині перегляду (зменшення) запланованих обсягів постачання товару, визначеного сторонами на момент укладення договору.

Крім того, як правильно встановлено місцевим господарським судом, сторони належним чином виконали свої зобов`язання відповідно до такого договору, з урахуванням зазначених змін, при цьому, постачання електричної енергії до об`єктів споживача було безперервним, тобто його права та охоронювані законом інтереси споживача ради не порушені, проте, у даному випадку, як вірно зазначено судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні, предметом доведення та дослідження є обґрунтованість підстав для внесення змін до договору у зв`язку з істотною зміною обставин.

Так, у відповідності до ч.1 ст.652 Цивільного кодексу України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Судом першої інстанції правомірно встановлено, що у даному випадку зміна умов договору відбулась за погодженням сторін, а не за рішенням суду, а отже, оцінка достатності підстав для внесення змін до договору належала саме до компетенції сторін.

Водночас, при внесенні відповідних змін до умов договору сторонами мало бути враховано, що зміна істотних умов договору про закупівлю (збільшення ціни за одиницю товару) у випадку істотної зміни обставин є правомірною виключно за таких умов:

- відбувається за згодою сторін;

- порядок зміни умов договору має бути визначений самим договором (відповідно до проекту, який входив до тендерної документації);

- підстава збільшення - коливання ціни такого товару на ринку (обґрунтоване і документально підтверджене постачальником);

- ціна за одиницю товару може збільшуватися не більше ніж на 10% кожного разу (при цьому обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару та кількість таких змін не обмежується).

- загальна сума (ціна) договору не повинна збільшуватися.

Відповідно до вимог п. 12.5. договору у разі внесення змін до договору на підставі п.п.1-8 ч.5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі" сторона, з ініціативи якої пропонується внесення змін до договору, надає другій стороні документально підтверджений факт коливання ціни на ринку або зміни встановленого Регулятором (НКРЕКП) тарифу на передачу електричної енергії в кожному окремому випадку. Дані документи мають бути надані органами, установами, організаціями, які уповноважені надавати інформацію щодо коливання ціни електричної енергії на ринку.

До документів, що підтверджують законне внесення змін до договору, але не виключно, відносяться: експертний висновок Торгово-промислової палати або довідка, видана ДП "Держзовнішінформ", або постанови Регулятора (НКРЕКП) та інші. Тобто, у даному разі, перелік таких документів, встановлений сторонами, не є вичерпним.

Відтак, судом першої інстанції правомірно встановлено, що надані постачальником електричної енергії довідки Харківської торгово-промислової палати про коливання відпускних цін на електричну енергію не суперечать положенням п.12.5. договору щодо документів, які підтверджують законне внесення змін до договору, оскільки такі довідки містять інформацію щодо відсоткового зростання ціни на електричну енергію з початкових до кінцевих значень цін.

З приводу зазначеного судова колегія також зауважує, що оскільки законодавством у сфері публічних закупівель конкретну особу, наділену повноваженнями надавати інформацію на підтвердження коливання ціни товару на ринку, не визначено, як і не визначено форму/вигляд інформації щодо такого коливання, то виходячи з норм чинного законодавства, до суб`єктів надання такої інформації можна віднести, зокрема, Харківську торгово-промислову палату, яка у межах власних повноважень надає послуги щодо цінової інформації.

Отже довідки Харківської Торгово-промислової палати України можуть використовуватися для підтвердження коливання ціни товару на ринку.

При цьому судова колегія наголошує, що у документі, який видає компетентна організація, має бути зазначена чинна ринкова ціна на товар і її порівняння з ринковою ціною станом на дату, з якої почалися змінюватися ціни на ринку, як у бік збільшення, так і у бік зменшення (тобто наявності коливання). Необхідність зазначення такої інформації зумовлюється також тим, що у випадку коливання цін, зміни до договору про закупівлю вносяться з урахуванням показників коливання цін, що стали підставою для здійснення попередніх змін до договору. Кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження. Документ про зміну ціни повинен містити належне підтвердження, викладених в ньому даних, проведених досліджень коливання ринку, джерел інформації тощо.

З огляду на вказане, твердження прокурора про те, що довідка Харківської Торгово - промислової палати №1336/21 від 15.06.2021 року незаконно прийнята судом першої інстанції як документальна підстава для зміни істотних умов договору про закупівлю електричної енергії, не приймаються до уваги колегією суддів також і з огляду на те, що наведені у довідці відомості відображають коливання цін за період (1 декада травня порівняно з першою декадою червня 2021 року), тобто, фактично включають період після подання тендерної документації, період до моменту укладання договору, а також частину періоду дії договору.

Також до уваги не приймаються доводи прокурора про те, що спірні додаткові угоди №№5,6,7,8, які було укладено з урахуванням цінової довідки Харківської Торгово-промислової палати №1757/21 від 03.08.2021 року є також недійсними, оскільки при їх укладенні використовувалась одна і та ж довідка, оскільки відповідним Законом України «Про публічні закупівлі» жодних обмежень щодо використання однієї довідки для декількох додаткових угод не встановлено, вочевидь не заборонено, відтак, використання вказаної вище довідки, як підстави для укладення низки додаткових угод до закону можливе та не суперечить вимогам чинного законодавства.

Крім того, згідно із ч. 6, ст. 67 Закону України «Про ринок електричної енергії», відповідно до Правил ринку «на добу наперед» (РДН) та внутрішньодобового ринку, за результатами торгів оприлюднюються ціни та обсяги купівлі-продажу електричної енергії для кожного розрахункового періоду та інші показники, що можуть використовуватися як орієнтир (індикатор) для укладання правочинів щодо купівлі-продажу електричної енергії на ринку електричної енергії. Оприлюднення результатів торгів на ринку «на добу наперед» та внутрішньодобовому ринку, у відповідності до Закону України «Про ринок електричної енергії» забезпечує Держане підприємство "Оператор ринку" на своєму веб-сайті: https: www.oree.com.ua.

Таким чином, за матеріалами господарської справи, зокрема, за повідомленнями оператора енергетичного ринку, підставами для внесення змін у договір, шляхом укладення додаткових угод є відповідні постанови НКРЕКП.

Так, постановою НКРЕКП № 973 від 16.06.2021 року «Про внесення зміни до постанови НКРЕКП від 08.04.2020 року № 766», було встановлено, що з 18.06.2021 року в Об`єднаній енергетичній системі України на ринку «на добу наперед» і внутрішньодобовому ринку, було введено в дію новий максимальний рівень граничних цін: вдень - 2 655,99 грн/МВт·год (без ПДВ), вночі - 1 243,71 грн/МВт·год (без ПДВ); у відповідності до Постанови НКРЕКП № 1227 від 30.07.2021 року «Про внесення зміни до постанови НКРЕКП від 08.04.2020 № 766», з 1 серпня 2021 року в торговій зоні «ОЕС України» на ринку «на добу наперед» і внутрішньодобовому ринку, було введено в дію новий максимальний рівень граничних цін: вдень - 4 000,00 грн/МВт·год (без ПДВ), вночі - 2 000,00 грн/МВт·год (без ПДВ).

Відтак, з огляду на зазначене, судом першої інстанції вірно зроблено висновок, що збільшення граничних цін на електричну енергію узгоджується із збільшенням відпускної ціни для кінцевих споживачів, що підтверджується наявними у матеріалах справи відповідними ціновими довідками та вказаними постановами НКРЕКП. Крім того, із зазначеного можна зробити висновок, що таке збільшення відпускної ціни електричної енергії відбулося без втручання відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 188 Господарського кодексу України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. При цьому сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це іншій стороні договору. сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у 20-денний строк після одержання пропозиції повідомляє іншу сторону про результати такого розгляду.

Отже, колегія суддів зазначає, що зміна умов договору відбувається за згодою обох сторін, про що також зазначено в умовах укладеного між сторонами договору про закупівлю електричної енергії.

Будь-який покупець товару, за звичайних умов, не може бути зацікавленим у збільшенні його ціни, як і у зміні відповідних умов договору. Тобто, навіть за наявності росту цін на ринку відповідного товару, який відбувся після укладення договору, покупець має право відмовитися від підписання невигідної для нього додаткової угоди, адже ціна продажу товару вже визначена в договорі купівлі-продажу чи поставки. При цьому, така відмова покупця не надає постачальнику права в односторонньому порядку розірвати договір.

Проте, у даному випадку, споживач електричної енергії - Лікарня від постачання не відмовився, додаткові угоди підписав, оскільки підвищення ціни на електричну енергію є непрогнозованим (його неможливо передбачити і закласти в ціну товару на момент подання постачальником тендерної пропозиції), що і було передбачено за умовами укладеного між сторонами договору від 07.06.2021 року №120.

Відтак, з огляду на вказане, та норми матеріального права, які визначають суть та принципи свободи договору, сторони, під час укладення додаткових угод до договору про закупівлю електричної енергії № 120 від 07.06.2021 року дотрималися вимог ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі" та положень ст. 632, 652 Цивільного кодексу України, з огляду на що, висновок місцевого господарського суду про відсутність підстав для визнання таких угод недійсними є правомірним, а довід прокурора що судом першої інстанції неправильно застосовано вимоги ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», не приймається до уваги колегією суддів з підстав, викладених за текстом постанови.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 204 Цивільного кодексу України).

Тобто для того щоб визнати той чи інший правочин недійсним, позивач по справі має довести, що такий правочин, саме в момент його укладання, зокрема, суперечив Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

За змістом ст. 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права та обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

Таким чином, у разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. Аналогічна правова позиція наведена у постановах Верховного Суду від 16.04.2019 року у справі № 916/1171/18, від 14.11.2018 року у справі № 910/8682/18, від 30.08.2018 року у справі № 904/8978/17, від 04.03.2019 року у справі № 5015/6070/11, від 10.09.2019 року у справі № 9017/317/19, від 09.07.2019 у справі № 903/849/17.

З огляду на вказане, колегія суддів доходить висновку, що судом першої інстанції вірно встановлено те, що прокурором недоведено наявності обґрунтованих підстав для визнання спірних додаткових угод недійсними, з огляду на що рішення місцевого господарського суду у даній справі є законним та обґрунтованим.

Щодо незастосування місцевим господарським судом під час ухвалення оскаржуваного рішення релевантних висновків Верховного Суду, про що згадує за доводами апеляційної скарги прокурор, колегія суддів зазначає таке.

В першу чергу, судова колегія зауважує, що незастосування судом під час ухвалення рішення висновків суду касаційної інстанції не є тим процесуальним порушенням, визначеним чинним Господарським процесуальним кодексом України, яке має наслідком скасування вірного по суті рішення суду першої інстанції.

Водночас, проаналізувавши вказані прокурором в апеляційній скарзі правові позиції суду вищої інстанції щодо подібних на його думку спірних правовідносин, колегія суддів зазначає, що так, дійсно, відносини сторін по вказаних прокурором справах регулювалися Законом України «Про публічні закупівлі» в старій редакції, проте в контексті нової редакції вказаного Закону, обставини справи, яка переглядається, є такими, що відрізняються від вказаних прокурором за доводами апеляційної скарги, відтак не приймаються колегією суддів до уваги.

За таких обставин колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду погоджується з висновками суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, при цьому доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, є такими, що спростовуються наявними матеріалами справи та висновками суду.

Пункт 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвеція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України", no. 4241/03, від 28.10.2010 року).

Обґрунтованим визнається рішення суду, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Колегія суддів зауважує, що ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує особі право на справедливий суд. Однак ця стаття не закріплює будь-яких правил допустимості доказів чи правил їх оцінки, а тому такі питання регулюються передусім національним правом і належать до компетенції національних судів.

Для того, щоб судовий розгляд був справедливим, як того вимагає п. 1 ст. 6 Конвенції, суд зобов`язаний належним чином вивчити та перевірити зауваження, доводи й докази, а також неупереджено їх оцінити на предмет того, чи будуть вони застосовуватися в рішенні суду.

І хоча Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях констатує, що п. 1 ст. 6 Конвенції дійсно вимагає, щоб суди мотивували висновки в рішеннях, однак ця вимога не означає обов`язку суду надавати детальну відповідь на кожен аргумент; таке питання вирішується виключно у світлі обставин конкретної справи.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 24.05.2018 року у справі № 918/519/17.

Враховуючи викладене, судова колегія вважає, що норми чинного законодавства місцевим господарським судом застосовані правильно, рішення відповідає приписам матеріального права, а також фактичним обставинам справи, а мотиви, з яких подана апеляційна скарга, не можуть бути підставою для скасування рішення.

За таких обставин, судова колегія вважає, що апеляційна скарга Заступника керівника Одеської обласної прокуратури, м. Одеса не потребує задоволення, а рішення Господарського суду Одеської області від 21.09.2022 року у справі №916/944/22 відповідає обставинам справи та вимогам закону і достатніх правових підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд судового рішення покладаються на скаржника.

Керуючись ст. 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Заступника керівника Одеської обласної прокуратури, м. Одеса на рішення Господарського суду Одеської області від 21.09.2022 року у справі №916/944/22 залишити без задоволення, рішення Господарського суду Одеської області від 21.09.2022 року у справі №916/944/22 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку в строки, передбачені ст. 288 Господарського процесуального кодексу України.

Вступна і резолютивна частина постанови проголошені в судовому засіданні 30.11.2022 року.

Повний текст постанови складено 01 грудня 2022 року.

Головуючий суддя Г.І. Діброва
Судді Н.М. Принцевська
Я.Ф. Савицький