СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2022 року м. Харків Справа № 922/3613/21

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Склярук О.І., суддя Гетьман Р.А. , суддя Терещенко О.І.,

при секретарі судового засідання Стойка В.В.,

за участі представників сторін:

прокурор - Горгуль Н.В.,

від відповідача 1 -Жилко С.Е.,

від відповідача 2 - Павлуненко К.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Заступника керівника Харківської обласної прокуратури, м.Харків, за вх. №39 Х/1 на рішення господарського суду Харківської області від "24" листопада 2021 р. (повний текст складено 06.12.21, суддя Пономаренко Т.О.) та на додаткове рішення господарського суду Харківської області від 08.12.2021 (повний текст складено 14.12.21) у справі № 922/3613/21

за позовом Керівника Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова, м. Харків, в інтересах держави

до

1.Харківської міської ради, м.Харків,

2.Приватного АТ "Лекхім-Харків", м.Харків,

про визнання незаконними та скасування рішень, визнання недійсним договору оренди землі та повернення земельної ділянки

ВСТАНОВИВ:

Керівник Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова в інтересах держави звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Харківської міської ради та Приватного акціонерного товариства "Лекхім-Харків", в якій просив суд:

- визнати незаконним та скасувати п.51 додатку 1 до рішення 30 сесії Харківської міської ради 7 скликання «Про надання юридичним та фізичним особам дозволу на розроблення документації із землеустрою для експлуатації та обслуговування будівель і споруд» від 16.10.2019 №1759/19;

- визнати незаконним та скасувати п.26 додатку 1 до рішення 33 сесії Харківської міської ради 7 скликання «Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для експлуатації та обслуговування об`єктів і споруд» від 26.02.2020 №2018/20;

- визнати незаконним та скасувати п.22 додатку 4 до рішення 33 сесії Харківської міської ради 7 скликання «Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для експлуатації та обслуговування об`єктів і споруд» від 26.02.2020 №2018/20;

- визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 08.05.2020, кадастровий номер :05:001:0032, по вул. Северина Потоцького, 38 у м. Харкові, площею 1,9100 га, укладений між Харківською міською радою та Приватним акціонерним товариством «Лекхім-Харків» ();

- зобов`язати Приватне акціонерне товариство «Лекхім-Харків» () повернути земельну ділянку, яка розташована за адресою: вул. Северина Потоцького, 38 у м. Харкові, площею 1,9100 га, кадастровий номер :05:001:0032, Харківській міській раді.

В обґрунтування заявлених позовних вимог прокурор вказує на те, що п.51 додатку 1 до рішення 30 сесії Харківської міської ради 7 скликання «Про надання юридичним та фізичним особам дозволу на розроблення документації із землеустрою для експлуатації та обслуговування будівель і споруд» від 16.10.2019 №1759/19, п.26 додатку 1 до рішення 33 сесії Харківської міської ради 7 скликання «Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для експлуатації та обслуговування об`єктів і споруд» від 26.02.2020 №2018/20 та п.22 додатку 4 до рішення 33 сесії Харківської міської ради 7 скликання «Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для експлуатації та обслуговування об`єктів і споруд» від 26.02.2020 №2018/20, на підставі якого було укладено договір оренди земельної ділянки від 08.05.2020 з кадастровим номером :05:001:0032 по вул. Северина Потоцького, 38 у м. Харкові, площею 1,9100 га, укладений між Харківською міською радою та Приватним акціонерним товариством «Лекхім-Харків», було прийнято з порушенням вимог чинного законодавства, а саме в порушення статті 134 Земельного кодексу України.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 08.09.2021 прийнято позовну заяву (вх.№3613/21 від 07.09.2021) керівника Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова в інтересах держави до розгляду та відкрито провадження у справі №922/3613/21. Визначено, справу розглядати за правилами загального позовного провадження.

Рішенням господарського суду Харківської області від 24 листопада 2021 р. по справі № 922/3613/21 у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю. Суд першої інстанції прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Додатковим рішенням від 08.12.2021 р. по справі № 922/3613/21 заяву представника Приватного акціонерного товариства "Лекхім-Харків" (вх.№28032 від 26.11.21) про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правову допомогу задоволено частково. Стягнуто з Харківської обласної прокуратури за рахунок бюджетних асигнувань на користь Приватного акціонерного товариства "Лекхім-Харків" м. Харків, суму витрат на професійну правову (правничу) допомогу в розмірі 15 000 грн. 00 коп. В іншій частині у задоволені заяви відмовлено.

Не погодившись з прийнятим судом першої інстанції рішенням, заступник керівника Харківської обласної прокуратури звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою та з клопотанням про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження. Просив скасувати рішення господарського суду Харківської області від 24.11.2021 та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог, а також просив скасувати додаткове рішення господарського суду Харківської області від 08.12.2021 у справі № 922/3613/21.

Вважає, що рішення по справі прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, без урахування усіх обставин справи. Зокрема посилається, що судом першої інстанції не надано оцінки доводам прокурора щодо явної невідповідності площі об`єктів нерухомості, належних відповідачу ( 0,08526 га), площі фактично наданої в оренду землі ( 1,9100 га) та не враховано висновків Верховного Суду з розгляду аналогічних справ, які в силу приписів ч.ч.5,6 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» є обов`язковими.

Для розгляду справи шляхом автоматизованого розподілу визначено колегію суддів: головуючий суддя Склярук О.І., суддя Гетьман Р.А., суддя Терещенко О.І.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 10.01.2022 апеляційну скаргу залишено без руху з підстав, висвітлених в ухвалі суду.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 09.06.2022 поновлено заступнику керівника Харківської обласної прокуратури пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження та відкрите апеляційне провадження за апеляційною скаргою заступника керівника Харківської обласної прокуратури на рішення господарського суду Харківської області від 24.11.2021 та на додаткове рішення господарського суду Харківської області від 08.12.2021 у справі № 922/3613/21 та встановлено учасника справи строк на подання відзивів на апеляційну скаргу.

04.07.2022 на адресу Східного апеляційного господарського суду від Приватного акціонерного товариства «Лекхім-Харків» засобами електронного зв`язку надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому просять рішення по справі залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Звертають увагу суду на відсутність правового обґрунтування другої та п`ятої позовної вимоги. Наполягають, що судом першої інстанції було надано оцінку усім доводам прокурора. Вважають, що доводи прокурора щодо імовірного отримання спірної земельної ділянки іншою особою на аукціоні не підтверджуються нормами чинного законодавства, оскільки нежитлові будівлі, які було придбано ПрАТ «Лекхім- Харків», на момент продажу були розташовані саме на земельній ділянці с кадастровим номером :05:001:0032, за адресою: вул. Северина Потоцького, 38 у м. Харкові, загальною площею 1,9100 га з цільовим призначенням 11.02 Для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель і споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості; вид використання земельної ділянки - для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літ. Д-1 (громадський будинок) та нежитлової будівлі літ. Е-3 (громадський будинок). Про що прямо зазначено у договорі купівлі-продажу, який на цей час є дійсним та ніким не оскаржувався. Просив суд врахувати специфіку самої земельної ділянки. Згідно Акту погодження меж земельної ділянки від 24.11.2019 р., з двох боків земельна ділянка межує з земельними ділянками другого відповідача, з третього ТОВ «Комплекс «Медтехніка», а з четвертої землі загального користування, але фактично там розташований міський цвинтар. Також просив врахувати при розгляді справи правову позицію Верховного Суду по справі №922/1323/20 від 30.03.2020р.

20.07.2022 від заявника апеляційної скарги на адресу Східного апеляційного господарського суду надійшли додаткові пояснення, а також заява про стягнення судових витрат в порядку ч.8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України.

25.07.2022 р. від заявника апеляційної скарги на адресу Східного апеляційного господарського суду надійшли додаткові пояснення.

Відповідно до ч.1 ст. 273 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції розглядається протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Проте, 24.02.2022 Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14.03.2022, затвердженим Законом України №2119-IX від 15.03.2022, продовжено строк дії воєнного часу в Україні з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 строком на 30 діб.

Законом України № 2212-ІХ від 21.04.2022 затверджено Указ Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» , відповідно до якого строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 годин 30 хвилин 25.04.2022 строком на 30 діб.

Законом України № 7300 від 25.04.2022 затверджено Указ Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» , відповідно до якого строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 годин 30 хвилин 25.05.2022 строком на 30 діб.

Законом України №2500-ІХ від 15.08.2022 затверджено Указ Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», відповідно до якого строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Відповідно до наказу Східного апеляційного господарського суду від 25.03.2022 №03 «Про встановлення особливого режиму роботи суду в умовах воєнного стану» встановлено особливий режим роботи Східного апеляційного господарського суду в умовах воєнного стану з 01.04.2022 та запроваджено відповідні організаційні заходи, зокрема:

- тимчасово зупинено розгляд справ у відкритих судових засіданнях за участю учасників судового процесу до усунення обставин, які в умовах воєнної агресії проти України зумовлюють загрозу життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів і працівників суду;

- запроваджено з 01.04.2022 роботу Східного апеляційного господарського суду у віддаленому режимі. Режим роботи суду може бути змінений з урахуванням об`єктивних обставин загострення збройної агресії (у тому числі ведення бойових дій) на адміністративно-територіальній одиниці місця розташування суду;

- рекомендовано учасникам судових справ утриматись від відвідування суду, свої процесуальні права та обов`язки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України, реалізовувати з використанням офіційної електронної пошти суду: ;

- забезпечено приймання та опрацювання вхідної кореспонденції, що надходить до суду засобами електронного зв`язку. У разі відсутності об`єктивної можливості дотримання приписів процесуального законодавства та Положення про автоматизовану систему документообігу суду, відповідні дії здійснювати після усунення обставин, що зумовили таку неможливість.

Відповідно до ст.26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства в умовах воєнного стану забороняється.

При цьому, згідно Рекомендацій прийнятих Радою суддів України щодо роботи судів в умовах воєнного стану, при визначенні умов роботи суду у воєнний час, рекомендовано керуватися реальною поточною обстановкою, що склалася в регіоні. У випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.

На підставі вищевикладеного, у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану, враховуючи поточну обстановку, що склалася в місті Харкові, суд був вимушений вийти за межі строку встановленого статтею 273 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 15.09.2022 р. розгляд справи призначено на 19.10.2022 р.

У судовому засіданні, яке відбулося 19.10.2022 р. приймали участь представник другого відповідача та прокурор.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 19.10.2022 р. у судовому засіданні оголошено перерву до 23.11.2022 р.

У судовому засіданні, яке відбулося 23.11.2022 р. приймали участь прокурор та представники першого та другого відповідача, які підтримали свої вимоги та заперечення.

Відповідно до приписів статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі. ( ч.1 ст.270 ГПК України)

Заслухавши доповідь головуючого по справі ( суддю доповідача), дослідивши обставини справи, апеляційну скаргу, відзив на апеляційну скаргу, заслухавши пояснення прокурора та представників сторін, які з`явилися у судове засідання, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права судова колегія приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги враховуючи нижче викладене.

Судом першої інстанції встановлено наступні обставини справи .

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 12.05.2015 у справі №820/2451/15 задоволено позов Індустріальної об`єднаної державної податкової інспекції міста Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області до Харківського обласного комунального санітарно-профілактичного підприємства «ПРОФДЕЗІНФЕКЦІЯ» та припинено юридичну особу Харківське обласне комунальне санітарно-профілактичне підприємство «ПРОФДЕЗІНФЕКЦІЯ» ().

У подальшому, згідно рішення Харківської обласної ради XIX сесії VII скликання від 28.02.2019 за №982-VІІ на виконання рішення обласної ради від 29.10.2015 №1360-VІ «Про деякі питання щодо припинення Харківського обласного комунального санітарно-профілактичного підприємства ПРОФДЕЗІНФЕКЦІЯ» (зі змінами), на підставі клопотання ліквідатора вказаного підприємства надано дозвіл на продаж на аукціоні нерухомого майна у кількості 3 одиниць, що відображається на балансі Харківського обласного комунального санітарно-профілактичного підприємства «ПРОФДЕЗІНФЕКЦІЯ», що розташоване за адресою: вул. Северина Потоцького, 38 у м. Харків, а саме: нежитлової будівлі, літ. Д-1, загальною площею 51,1 м.кв.; нежитлової будівлі, літ. Г-1, загальною площею 112,7 м.кв., нежитлової будівлі, літ. Е-3, загальною площею 1641,0 м.кв.

Разом з цим, ліквідатором ХОК СПП «ПРОФДЕЗІНФЕКЦІЯ» Саутенком С.О. на виконання постанови Харківського окружного адміністративного суду від 12.05.2015 у справі №820/2451/15 на адресу Харківського міського голови 07.08.2019 за №18 направлено клопотання щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ХОК СПП «ПРОФДЕЗІНФЕКЦІЯ» для обслуговування та експлуатації будівель та споруд, орієнтовною площею 2,00 га, розташованої за адресою: вул. Северина Потоцького, 38 у Індустріальному районі м. Харкова.

В подальшому, відповідно до п.51 додатку 1 до рішення 30 сесії Харківської міської ради 7 скликання «Про надання юридичним та фізичним особам дозволу на розроблення документації із землеустрою для експлуатації та обслуговування будівель і споруд» від 16.10.2019 №1759/19 ХОК СПП «ПРОФДЕЗІНФЕКЦІЯ» надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки комунальної власності площею, орієнтовно, 1,9200 га для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літ.Д-1 (громадський будинок) та нежитлової будівлі літ.Е-3 (громадський будинок) по вул. Северина Потоцького, 38 (Індустріальний район).

На підставі вищезазначеного рішення та завдання ліквідатора ХОК СПП «ПРОФДЕЗІНФЕКЦІЯ» Саутенка С.О., ФОП Зюзіною В.М. виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки комунальної власності площею, орієнтовно 1,9200 га для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літ. Д-1 (громадський будинок) та нежитлової будівлі літ. Е-3 (громадський будинок) по вул. Северина Потоцького, 38 (Індустріальний район).

Відповідно до пояснювальної записки до проекту відводу земельної ділянки зазначено, що метою роботи є формування земельної ділянки, для подальшого продажу майна, яке на ній розташоване, у зв`язку з припиненням юридичної особи.

Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 26.01.2021 №НВ-021 відділом у місті Харкові Головного управління Держгеокадастру у Харківській області 30.01.2020 на підставі проекту землеустрою від 14.01.2021 проведено державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :05:001:0032, що розташована за адресою: вул. Северина Потоцького, 38 у м. Харкові, загальною площею 1,9100 га з цільовим призначенням 11.02 Для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель і споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості; вид використання земельної ділянки - для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літ. Д-1 (громадський будинок) та нежитлової будівлі літ. Е-3 (громадський будинок).

У подальшому, на підставі договору купівлі-продажу від 05.02.2020 за №292 та протоколу №1 про проведення аукціону від 04.04.2019, складеного організатором аукціону - ТОВ ВЕР-ТАС, ХОК СПП ПРОФДЕЗІНФЕКЦІЯ в особі ліквідатора Саутенка С.О. передано у власність ПрАТ «Лекхім-Харків» нежитлові будівлі: літ.Г-1, загальною площею 112,7 кв.м., літ.Д-1, загальною площею 51,1 кв.м., літ.Е-3 загальною площею 1641 кв.м.

Окрім того, відповідно до п.26 додатку 1 до рішення 33 сесії Харківської міської ради 7 скликання «Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для експлуатації та обслуговування будівель і споруд» від 26.02.2020 №2018/20 Харківському обласному комунальному санітарно-профілактичному підприємству «ПРОФДЕЗІНФЕКЦІЯ» затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки комунальної власності площею 1,9100 га (кадастровий номер :05:001:0032) за рахунок земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літ. Д-1 (громадський будинок) та нежитлової будівлі літ.Е-3 (громадський будинок) по вул. Северина Потоцького, 38 (Індустріальний район).

Одночасно, відповідно до п.22 додатку 4 до рішення 33 сесії Харківської міської ради 7 скликання «Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для експлуатації та обслуговування будівель і споруд» від 26.02.2020 №2018/20 ПрАТ «Лекхім-Харків» надано в оренду строком до 01.03.2025 земельну ділянку комунальної власності площею 1,9100 га (кадастровий номер :05:001:0032) за рахунок земель промисловості, транспорту, зв`язку енергетики, оборони та іншого призначення для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літ. Д-1 (громадський будинок) та нежитлової будівлі літ. Е-3 (громадський будинок) по вул. Северина Потоцького, 38 (Індустріальний район).

Проте, як стверджує прокурор, земельні торги не проводились, а отже право оренди на земельну ділянку з кадастровим номером :05:001:0032 було надано в оренду ПрАТ «Лекхім-Xарків» для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літ.Д-1 (громадський будинок) та нежитлової будівлі літ.Е-3 (громадський будинок) в супереч вимогам чинного законодавства України.

Відповідно до відомостей технічного паспорту на нежитлову будівлю літ.Д-1, що розташована за адресою: вул. Северина Потоцького, 38 у м. Харків, виготовлений ТОВ «Харківське бюро технічної інвентаризації», загальна площа вказаного об`єкту нерухомості дорівнює 51,1 кв.м. Окрім того, відповідно до даних технічного паспорту на нежитлову будівлю літ.Е-3, що розташована за адресою: вул. Северина Потоцького, 38 у м. Харків, загальна площа зазначеного об`єкту складає 1641,00 кв.м., у тому числі: приміщення 1 (першого) поверху - 649,5 кв.м.; приміщення 2 (другого) поверху - 639,00 кв.м., приміщення 3 (третього) поверху; цокольного поверху - 169, 2 кв.м.

Вищезазначені об`єкти нерухомості мають загальну площу 0,16921 га, тоді як площа земельної ділянки, яка відводиться становить 1,9100 га. Тобто, площа забудови нежитлових будівель становить лише 8,85% від площі земельної ділянки, яка відводиться ХОК СПП «ПРОФ ДЕЗІНФЕКЦІЯ».

Також, відповідно до розрахунку щільності забудови, виготовленого ФОП Усовим А.В., на земельній ділянці, загальною площею 1,9100 га (кадастровий номер :05:001:0032) по вул. Северина Потоцького, 38 у м. Харків розташовані: громадський будинок - нежитлова будівля літ. Е-3, загальною площею 1641,00 кв.м. (площа забудови 784,30 кв.м.) та громадський будинок - нежитлова будівля літ. Д-1, загальною площею 51,1 кв.м. (площа забудови 68,3 кв.м.).

У висновку зазначено, що мінімальна площа забудови (щільність забудови) земельних ділянок промислових підприємств розраховується згідно з вимогами ДБН Б.2.2-12:2019 Планування та забудова територій дод. Г.1. Визначено, що щільність майданчика промислового підприємства визначається у відсотках як відношення площі забудови до площі підприємства в огорожі (або за відсутності огорожі - у відповідних їх кадастрових межах) із включенням площі під колійний розвиток. Згідно з додатком мінімальна щільність забудови % для об`єктів виробничого призначення розраховується від галузі виробництва.

В даному випадку площа забудови становить: Літ. Е-3 (784,3 кв.м.) + літ. Д-1(68,3 кв.м.) = 852, 6 кв.м.

Одночасно, згідно висновку ФОП Усова А.В. необхідна площа земельної ділянки розраховується від відсотка забудови, а саме - місцева промисловість - 52-74 %.

Таким чином, необхідна площа земельної ділянки для обслуговування та експлуатації нежитлових будівель літ. Е-3 та літ. Д-1 становить:

Мінімальна площа: 852,56/100 = 8,526 кв.м. (1%) х 52% = 443, 35 кв.м., що становить 0,04435 га.

Максимальна площа: 852,56/100 = 8,526 кв.м. (1%) х 74 = 630, 9 кв.м., що становить 0,0631 та.

Отже, як стверджує прокурор, відповідно до результатів висновку ХОК СПП «ПРОФДЕЗІНФЕКЦІЯ» отримано дозвіл на розробку проекту землеустрою земельної ділянки площею, яка в 43 рази (при мінімальній площі) та в 30 разів (при максимальній площі) перевищує загальну площу будівель.

На переконання прокурора, спірні рішення Харківської міської ради не містять чіткого зазначення, які саме будівлі/будівля або їх частини (площа, установлені межі, як це передбачено ч.1 ст.79 Земельного кодексу України) призначались та були необхідні саме для обслуговування будівель відповідно до вимог ч.2 ст.377 ЦК України, ні посилання на землевпорядну документацію, якою визначена така земельна ділянка відповідно до ДБН та СНіП. Також, як на час виникнення спірних правовідносин, так і на теперішній час є чинними Державні будівельні норми ДБН 360-92 Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень ДБН 360-92**, затверджені наказом Держкоммістобудування від 17.04.1992 за № 44, Державні санітарні правила планування та забудови населених пунктів, затверджені наказом Міністерства охорони здоров`я України від 19.06.1996 № 173, зареєстровані в Міністерстві юстиції України 24.07.1996 за № 379/1404 та Державні будівельні норми Житлові будинки Основні положення ДБН В.2.2-15-2005, затверджені наказом Держбуду України від 18.05.2005 за № 80, надано чинності наказом Держбуду України від 28.09.2005 за №175. Як стверджує прокурор, Харківська міська рада не мала законних підстав для надання ХОК СПП ПРОФДЕЗІНФЕКЦІЯ дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки комунальної форми власності площею, орієнтовно, 1,9200 га для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літ. Д-1 (громадський будинок) та нежитлової будівлі літ. Е-3 (громадський будинок) по вул. Северина Потоцького, 38. Однак, Харківською міською радою рішення щодо надання Харківському обласному комунальному санітарно-профілактичному підприємству «ПРОФДЕЗІНФЕКЦІЯ» в оренду земельної ділянки загальною площею, 1,9100 га, з кадастровим номером :05:001:0032 по вул. Северина Потоцького, 38 у м. Харкові не приймались. Окрім того, відомості щодо укладення Харківською міською радою з Харківським обласним комунальним санітарно-профілактичним підприємством «ПРОФДЕЗІНФЕКЦІЯ» договору оренду спірної земельної та здійснення відповідної державної реєстрації у Державному земельному кадастрі відсутні. Таким чином, в даному випадку Харківською міською радою у користування на умовах оренди можливе прийняття рішення щодо надання ПрАТ «Лехкім-Харків» земельної ділянки лише у межах площі нежитлових будівель літ. Д-1 (громадський будинок) та нежитлової будівлі літ. Е-3 (громадський будинок) по вул. Северина Потоцького, 38 (Індустріальний район), з урахуванням вимог містобудівного та земельного законодавства (площі необхідної для їх обслуговування).

У подальшому, на підставі рішення 33 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 26.02.2020 № 2018/20 «Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для експлуатації та обслуговування будівель і споруд» Харківською міською радою та ПрАТ «Лехкім-Харків» 08.05.2020 укладено договір оренди спірної земельної ділянки.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, діяльність ХОК СПП «ПРОФДЕЗІНФЕКЦІЯ» () припинено 24.06.2020.

В матеріалах справи наявна довідка Приватного акціонерного товариства "Лекхім-Харків" про розмір сплаченої орендної плати разом із копіями платіжних доручень, відповідно до яких останнім за період з 08.05.2020 по 20.09.2021 було перераховано до бюджету м. Харкова орендну плату за користування спірною земельною ділянкою 1 438 700,00 грн. Також, Приватне акціонерне товариство "Лекхім-Харків" надало бухгалтерську довідку щодо суми понесених витрат на утримання спірної земельної ділянки за період з 08.05.2020 по 20.09.2021, що склала 854 534,99 грн. (а.с.20-37 т.2).

Як стверджує прокурор, Харківській міській раді на момент прийняття оскаржуваних рішень було достовірно відомо про наявність постанови Харківського окружного адміністративного суду від 12.05.2015 у справі №820/2145/15 та про початок процедури ліквідації ХОК СПП «ПРОФДЕЗІНФЕКЦІЯ», органом місцевого самоврядування безпідставно надано дозвіл на розробку проекту відведення спірної земельної ділянки зазначеного комунальному підприємству земельну ділянку, що у 30 разів перевищує загальну площу будівель. Разом з тим, у подальшому, Харківською міською радою усупереч вимог ст.134 Земельного кодексу України штучно створено умови для отримання ПрАТ «Лехкім-Харків» земельної ділянки загальною площею 1,9100 га з кадастровим номером :05:001:0032 по вул. Северина Потоцького, 38 у м. Харкова без проведення процедури земельного аукціону.

На переконання прокурора, якщо би права на земельні ділянки (право власності, оренди) надавались за результатами земельних торгів, то до міського бюджету було би забезпечено надходження більшого обсягу грошових коштів, адже ціна за якою відповідні фізичні та юридичні особи отримують права на земельні ділянки була би тільки початковою на відповідних торгах та могла би суттєво збільшитись. Таким чином, громаді міста Харкова наноситься матеріальна шкода (збитки) у вигляді упущеної вигоди. Крім того, внаслідок передачі земельної ділянки у поза конкурсний спосіб Харківська міська рада втратила право законного очікування отримати найбільш економічно вигідну пропозицію. У зв`язку з чим , прокурор звернувся до господарського суду з відповідним позовом.

Як зазначалося вище, рішенням по справі у задоволенні позовних вимог прокурора було відмовлено з посиланням на їх безпідставність та не доведеність.

Судова колегія погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на нижче викладене

Як свідчить текст позовної заяви прокурор просить суд, зокрема,

- визнати незаконним та скасувати п.51 додатку 1 до рішення 30 сесії Харківської міської ради 7 скликання «Про надання юридичним та фізичним особам дозволу на розроблення документації із землеустрою для експлуатації та обслуговування будівель і споруд» від 16.10.2019 №1759/19;

- визнати незаконним та скасувати п.26 додатку 1 до рішення 33 сесії Харківської міської ради 7 скликання «Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для експлуатації та обслуговування об`єктів і споруд» від 26.02.2020 №2018/20;

- визнати незаконним та скасувати п.22 додатку 4 до рішення 33 сесії Харківської міської ради 7 скликання «Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для експлуатації та обслуговування об`єктів і споруд» від 26.02.2020 №2018/20;

За своєю правовою природою вище зазначені рішення Харківської міської ради є актами ненормативного характеру ( актами індивідуальної дії).

Статтею 21 Цивільного кодексу України передбачено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Відповідно до приписів статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України .

Статтею 10 Закону України "Про місцеве самоврядування України" передбачено, що сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про місцеве самоврядування України", право комунальної власності - право територіальної громади володіти, доцільно, економне, ефективно користуватися і розпоряджатися на свій розсуд і в своїх інтересах майном, що належить їй, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування

Статтею 25 Закону України "Про місцеве самоврядування України" визначено, що сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Відповідно до пункту 30 частини 1 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування України", виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, зокрема, прийняття рішень щодо відчуження відповідно до закону комунального майна; затвердження місцевих програм приватизації, а також переліку об`єктів комунальної власності, які не підлягають приватизації; визначення доцільності, порядку та умов приватизації об`єктів права комунальної власності; вирішення питань про придбання в установленому законом порядку приватизованого майна, про включення до об`єктів комунальної власності майна, відчуженого у процесі приватизації, договір купівлі-продажу якого в установленому порядку розірвано або визнано недійсним, прийняття рішення про здійснення державно-приватного партнерства щодо об`єктів комунальної власності, у тому числі на умовах концесії, про створення, ліквідацію, реорганізацію та перепрофілювання підприємств, установ та організацій комунальної власності відповідної територіальної громади.

Статтею 29 Закону України "Про місцеве самоврядування України" передбачено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать:

1) управління в межах, визначених радою, майном, що належить до комунальної власності відповідних територіальних громад;

2) встановлення порядку та здійснення контролю за використанням прибутків підприємств, установ та організацій комунальної власності відповідних територіальних громад;

3) заслуховування звітів про роботу керівників підприємств, установ та організацій комунальної власності відповідних територіальних громад;

4) підготовка і внесення на розгляд ради пропозицій щодо порядку та умов відчуження комунального майна, проектів місцевих програм приватизації та переліку об`єктів комунальної власності, які не підлягають приватизації; організація виконання цих програм; подання раді письмових звітів про хід та результати відчуження комунального майна.

Згідно з частиною 1 статті 60 Закону України "Про місцеве самоврядування України", територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування нормативно-правового характеру набирають чинності з дня їх офіційного оприлюднення, якщо органом чи посадовою особою не встановлено пізніший строк введення цих актів у дію (ст. 59 ЗУ "Про місцеве самоврядування України").

Відповідно до вимог статті 12 Земельного кодексу України, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; координація діяльності місцевих органів земельних ресурсів; здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства; підготовка висновків щодо вилучення (викупу) та надання земельних ділянок відповідно до цього Кодексу; вирішення земельних спорів; вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

З огляду на наведене. судова колегія приходить до висновку, що рішення Харківської міської Ради , які оскаржує прокурор, прийняти Харківською міською Радою у межах її компетенції та у спосіб, встановлений Законом.

Статтею 122 Земельного кодексу України визначено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до ч.ч.1, 2 статті 83 Земельного кодексу України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю.

Порядок надання земельних ділянок регулюється Земельним кодексом України.

Відповідно до пункту 1 статті 123 Земельного кодексу України, надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання).

Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею (частина 2 статті 123 Земельного кодексу України).

За приписами частини 1 статті 134 Земельного кодексу України земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об`єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до частини 2 статті 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 134 Земельного кодексу України (не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі розташування на земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб.

Отже, чинним земельним законодавством передбачено виключне право власника нерухомого майна на отримання в оренду земельної ділянки, на якій воно розташоване без проведення земельних торгів.

Відповідно до приписів статті 377 Цивільного кодексу України, в редакції яка діяла на час підписання договору купівлі-продажу до особи, яка набула право власності на житловий будинок ( крім багатоквартирного), будівлю, споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю, споруду є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об`єкти ( крім багатоквартирних будинків та об`єктів державної власності, що підлягають продажу шляхом приватизації).

Як свідчать матеріали справи, Обласне комунальне санітарно-профілактичне підприємство «ПРОФДЕЗІНФЕКЦІЯ» ( ) належало до обласної комунальної власності та підлягало припиненню на виконання постанови Харківського окружного адміністративного суду від 12 травня 2015 року по справі № 820/2451/15

Рішенням Харківської обласної ради XIX сесії VII скликання від 28.02.2019 за №982-VІІ на виконання рішення обласної ради від 29.10.2015 №1360-VІ Про деякі питання щодо припинення Харківського обласного комунального санітарно-профілактичного підприємства «ПРОФДЕЗІНФЕКЦІЯ» (зі змінами), на підставі клопотання ліквідатора вказаного підприємства надано дозвіл на продаж на аукціоні нерухомого майна у кількості 3 одиниць, що відображається на балансі Харківського обласного комунального санітарно-профілактичного підприємства «ПРОФДЕЗІНФЕКЦІЯ», що розташоване за адресою: вул. Северина Потоцького, 38 у м. Харків, а саме: нежитлової будівлі, літ. Д-1, загальною площею 51,1 м.кв.; нежитлової будівлі, літ. Г-1, загальною площею 112,7 м.кв., нежитлової будівлі, літ. Е-3, загальною площею 1641,0 м.кв.

Оскільки, в силу приписів ч.2 статті 377 Цивільного кодексу України, продаж нерухомого майна необхідно здійснювати лише за наявністю відведеної земельної ділянки, на підставі рішень Харківської міської ради було надано спочатку згоду, а потім затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1, 9100 га (кадастровий номер :05:001:0032) за рахунок земель промисловості, транспорту , зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літ. Д-1 ( громадський будинок) та нежитлової будівлі літ.Е-3 (громадський будинок) по вул. Северіна Потоцького, 38.

Відповідно до ч.2 статті 120 Земельного кодексу України, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою на якій вони розміщені на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Частиною 6 статті 120 Земельного кодексу України передбачено, що істотною умовою договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю, або споруду , є кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з набуттям права власності на ці об`єкти, крім об`єктів державної власності, що підлягають продажу шляхом приватизації.

Судова колегія звертає увагу, що спірна земельна ділянка була надана саме юридичній особі Харківському обласному комунальному санітарно-профілактичної підприємству «Профдезінфекція» під її розміщення. Майно цього підприємства, у тому числі і нерухоме, підлягало продажу під час проведення ліквідаційної процедури. При цьому, продаж нерухомого майна міг відбутися виключно після розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки комунальної власності для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літ.Д-1 (громадський будинок) та нежитлової будівлі літ.Е-3 (громадський будинок) по вул. Северина Потоцького, 38 (Індустріальний район).

Як убачається з матеріалів справи, ФОП Зюзіною В.М. виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки комунальної власності площею, орієнтовно 1,9200 га для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літ. Д-1 (громадський будинок) та нежитлової будівлі літ. Е-3 (громадський будинок) по вул. Северина Потоцького, 38 (Індустріальний район).

Відповідно до пояснювальної записки до проекту відводу земельної ділянки зазначено, що метою роботи є формування земельної ділянки, для подальшого продажу майна, яке на ній розташоване, у зв`язку з припиненням юридичної особи.

Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 26.01.2021 №НВ-021 відділом у місті Харкові Головного управління Держгеокадастру у Харківській області 30.01.2020 на підставі проекту землеустрою від 14.01.2021 проведено державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :05:001:0032, що розташована за адресою: вул. Северина Потоцького, 38 у м. Харкові, загальною площею 1,9100 га з цільовим призначенням 11.02 Для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель і споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості; вид використання земельної ділянки - для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літ. Д-1 (громадський будинок) та нежитлової будівлі літ. Е-3 (громадський будинок).

На час розгляду справи у суді, на земельній ділянці з кадастровим номером :05:001:0032 по вул. Северина Потоцького, 38 у м. Харкові, площею 1,9100 га, розташовані нежитлові будівлі: літ.Г-1, загальною площею 112,7 кв.м., літ.Д-1, загальною площею 51,1 кв.м., літ.Е-3 загальною площею 1641 кв.м., які належать ПрАТ «Лекхім-Харків» на праві приватної власності.

ПрАТ «Лекхім-Харків» набуло право власності на об`єкти нерухомості на підставі Договору купівлі-продажу.

Як було встановлено судом першої інстанції, 15.02.2020 року між Харківським обласним комунальним санітарно-профілактичним підприємством «Профдезінфекция» (Продавець) та Приватним акціонерним товариством «Лехкім-Харків» ( покупець) підписано договір купівлі-продажу, згідно якого продавець передає у власність покупця, а покупець приймає та сплачує обговорену грошову суму за нерухоме майно за адресою місто Харків, вул. Северина Потоцького, будинок 38, нерухоме майно: а саме:

Нежитлову будівлю літ-Г-1 загальною площею 112,7 кв.м.

Нежитлову будівлю літ Д-1 загальною площею 51,1 кв.м.

Нежитлову будівлю літ Е-3 загальною площею 1641 кв.м.

Відповідно до п.1.2. Договору, нерухоме майно, що відчуджується за цим Договором розташоване на земельній ділянці площею 1.91 га кадастровий номер :05:001:0031. ( т.с.1 , а.с. 42-45)

Договір купівлі-продажу від 05.02.2020 р. на цей час не оскаржено та не визнано недійсним.

В подальшому, 08.05.2020 р. між Харківською міською Радою та Приватним акціонерним товариством «Лекхім - Харків» підписано договір оренди землі, згідно якого Орендодавець на підставі рішення 33 сессії Харківської міської радит 7 скликання від 26.0.2020 № 2018/20 «Про надання юридичним та фізичним особам земельної ділянки для експлуатації та обслуговування будівель і споруд» надав в оренду Орендарю, а останній прийняв в строкове платне користування земельну ділянку із цільовим призначенням: землі промисловості, транспорту, зв`язку , енергетики, оборони та іншого призначення код КВЦПЗ (11.02) для розміщення та експлуатації основних підсобних і допоміжних приміщень та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості з кадастровим номером :05:001:0032, яка розташована м.Харків, вул. Северина Потоцького,38. ( т.с.1 а.с. 54-60)

Відповідно до п.2 Договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 1,9100га.

Згідно п.3 Договору, на земельній ділянці розміщені об`єкти нерухомого майна нежитлові будівлі літ. « Д-1» та літ. «Е-3».

Таким чином, як встановлено судом першої інстанції та не спростовано під час апеляційного провадження, станом як на момент прийняття Харківською міською радою рішення 33 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 26.0.2020 № 2018/20 «Про надання юридичним та фізичним особам земельної ділянки для експлуатації та обслуговування будівель і споруд», так і на момент розгляду цієї справи, право власності на нежитлові будівлі: літ. Г-1, загальною площею 112,7 кв.м., літ. Д-1, загальною площею 51,1 кв.м., літ.Е-3 загальною площею 1641 кв.м., зареєстровано за ПрАТ «Лекхім Харків».

З огляду на наведене, доводи прокурора про те, що спірні рішення прийняті всупереч положенням ч.1 статті 134 Земельного кодексу України, є необґрунтованими та такими, що спростовуються матеріалами справи, а відтак такі вимоги задоволенню не підлягають.

Що стосується доводів прокурора щодо невідповідності площі земельної ділянки площі нерухомого майна та надання в оренду Приватному акціонерному товариству "Лекхім-Харків" земельної ділянки загальною площею 1,9100 га, що у декілька разів перевищує площу належного йому на праві власності нерухомого майна.

Встановлення площі земельної ділянки та нерухомого майна, яке розташоване на ній не регламентується, а ні положеннями статті 134 Земельного кодексу України, а ні Державними будівельними нормами «Містобудування. Планування і забудова міських сільських поселень ДБН 360-92», затверджених наказом Держкоммістобудування від 17.04,1992 за №44 (на момент розгляду справи), а ні Державними будівельними нормами «ДБН Б.2.2-12:2019 Планування та забудова територій», затверджених Наказом №104 від 26 квітня 2019 року, а ні Державними санітарними правилами планування та забудови населених пунктів, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України віз 19.06.1996 №173, Державними будівельними нормами «Житлові будинки. Основні положенні ДБН В.2.2-15-2005», затверджених наказом Держбуду України від 18.05.2005 №80.

Вказані положення не ставлять в залежність площу земельної ділянки від розміру нерухомого майна, що розташоване на ній, а визначення розміру такої земельної ділянки є виключно правом та волевиявленням органу місцевого самоврядування.

Твердження заявника апеляційної скарги, що розмір земельної ділянки, на отримання якої має право 2-й відповідач, має відповідати площі, яку безпосередньо займають нежитлові споруди (виключно площу під об`єктами нерухомого майна) або може бути дещо більшою (у разі необхідності обслуговування цих об`єктів) не ґрунтується на нормах чинного законодавства України.

Відповідно до ч.1 статті 79-1 Земельного кодексу України, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав.

Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Проект землеустрою - сукупність економічних, проектних і технічних документів щодо обґрунтування заходів з використання та охорони земель, які передбачається здійснити за відповідним проектом.

Склад проекту землеустрою визначається статтею 50 Закону України «Про землеустрій».

Ключову роль у питанні раціонального (чи не раціонального) використання земельної ділянки відіграє саме проект землеустрою, за яким таку ділянку було відведено у користування, позаяк саме у ньому враховуються усі особливості формування ділянки.

Так, в силу специфіки місцевості, виду господарської діяльності, логістичних параметрів та багатьох інших чинників, площа (та, зокрема, і "геометричні розміри") земельної ділянки може перевищувати площу нерухомості, яка на такій ділянці знаходиться.

Відповідно до висновку Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 30.03.2021 по справі №922/1323/20, якщо продавець (попередній власник) нерухомого майна (будівель, споруд) належним чином не оформив право користування земельною ділянкою певної площі, суду слід виходити з того, що оскільки чинне земельне законодавство не визначає методики визначення площі, яка для орендаря землі є достатньою з метою обслуговування, функціонування та експлуатації будівлі (ведення господарської діяльності), то самі по собі ДБН не можуть обґрунтовувати необхідний розмір земельної ділянки, призначеної для обслуговування будівлі, позаяк ДБН - це норми з іншим предметом правового регулювання, які містять вимоги саме для будівництва об`єктів нерухомості, а не для обслуговування нерухомого майна.

Щодо Розрахунку щільності забудови, виконаний ФОП Усов А.В, який було надано до позовної заяви та на який посилається прокурор у апеляційній скарзі.

Судова колегія зазначає, що зазначений документ не має дати складання та його номеру. Крім того, у тексті розрахунку відсутнє посилання на підставі яких саме доказів було здійснено такий розрахунок та яка саме технічна документація надавалася для вивчення.

З тексту Розрахунку убачається, що його складено у відповідності до ДБН Б.2.2-1262019 «Планування та забудова території» додаток Г.1

Однак, відповідно до п.п.1.1, 1.2. цього ДБН, його положення поширюються на випадки планування та забудови території населених пунктів та є обов`язковими при проектуванні та будівництві. В даному випадку, такі фактичні обставини відсутні, оскільки район, в якому розташовані об`єкти нерухомості, вже забудований. Матеріали справи містять докази користування нерухомістю та цією земельною ділянкою Харківським обласним комунальним санітарно-профілактичним підприємством «ПРОФДЕЗІНФЕКЦІЯ» мінімум з 2001 р.

Крім того, Додаток Г.1. ДБН Б.2.2.-1219 «Планування та забудова території», як зазначено у ньому, взагалі є довідковим та не є обов`язковим.

При поданні позову з підстав (надмірність площі земельної ділянки порівняно з площею розташованої на ній нежитлової будівлі), які заявляє прокурор у даній справі, слід враховувати, що одним із можливих способів доказування, крім експертизи, є саме обставини наявності недоліків або неточностей у розробленому проекті землеустрою чи той факт, що проект землеустрою не відповідає вимогам закону або є необґрунтованим.

Сама по собі констатація факту того, що площа відведеної земельної ділянки є більшою у математичному порівнянні з площею нерухомості, без обґрунтування належними та допустимими доказами, не може вважатися належним обґрунтуванням позову та не дає підстав для його задоволення.

Доведення обставин, пов`язаних з обґрунтованістю землевпорядної документації, в тому числі щодо розміру земельної ділянки покладається на сторони в судовому процесі. При цьому відповідно до загальних засад господарського судочинства, визначених статтями 2, 13, 14, 74, 86, 237 Господарського процесуального кодексу України, позивач у справах зазначеної категорії повинен довести належними доказами ту обставину, що неналежними доказами є розроблений на замовлення відповідача проект землеустрою чи технічна документація із землеустрою, в яких власне і визначається конкретна площа земельної ділянки.

Сам по собі факт перевищення площі відведеної земельної ділянки над площею, займаною об`єктами нерухомості та необхідною для їх обслуговування, не може бути самостійною підставою для визнання такої передачі землі незаконною та задоволення відповідного позову.

У зв`язку з цим, оскаржуючи законність передачі земельної ділянки у користування з мотивів не співмірності площі відведеної земельної ділянки порівняно з площею будівлі, розташованої на цій земельній ділянці, саме позивач повинен належними і допустимими доказами довести розмір земельної ділянки, який є дійсно необхідним для обслуговування та експлуатації розміщеного на землі майна, що відповідає принципу диспозитивності господарського судочинства, закріпленого у статті 14 Господарського процесуального кодексу України, проте прокурором не доведено належними та допустимими доказами необхідності використання 2-м відповідачем земельної ділянки у меншому розмірі, та не наведено жодних порушень чинного законодавства при затвердженні проекту землеустрою спірної земельної ділянки, наявності недоліків або неточностей у розробленому проекті землеустрою, не відповідності такого проекту землеустрою вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.

Судова колегія зазначає, що вищенаведене відповідає правовій позиції, яка викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 30.03.2021 по справі №922/1323/20 і якою користувався суд першої інстанції.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, на відсутність підстав, в даному випадку, для застосування правової позиції яка викладена у постановах Верховного Суду України у справі № 910/1356/13 та у справі № 910/4528/15-г, та на які посилається прокурор, оскільки обставини справ № 910/1356/13 та № 910/4528/15-г та обставини справи №922/3613/21 не є подібними, про що детально зазначив суд першої інстанції у своєму рішенні.

Щодо вимог прокурора про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 08.05.2020, кадастровий номер :05:001:0032, по вул. Северина Потоцького, 38 у м. Харкові, площею 1,9100 га, укладений між Харківською міською радою та Приватним акціонерним товариством «Лекхім-Харків» () та зобов`язання Приватного акціонерного товариства «ЛЕКХІМ-ХАРКІВ» () повернути земельну ділянку, яка розташована за адресою: вул. Северина Потоцького, 38 у м. Харкові, площею 1,9100 га, кадастровий номер :05:001:0032, Харківській міській раді, то судова колегія зазначає наступне.

Стаття 215 Цивільного кодексу України встановлює, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, п`ятою та шостою статті 203 Цивільного кодексу України.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину визначені у статті 203 Цивільного кодексу України. Зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, правочин має вчинятися у формі, встановленій законом, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що прокурором не доведено належними та допустимими доказами, що договір оренди , який оскаржує прокурор, було укладено без дотримання діючого законодавства в порушення норм Земельного та Цивільного кодексів України, у зв`язку з чим позовні вимоги про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та її повернення є такими, що не підлягають задоволенню.

Прокурор також просить скасувати додаткове рішення по справі.

Як зазначалося вище, додатковим рішенням від 08.12.2021 р. по справі №922/3613/21 заяву представника Приватного акціонерного товариства "Лекхім-Харків" (вх.№28032 від 26.11.21) про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правову допомогу задоволено частково. Стягнуто з Харківської обласної прокуратури за рахунок бюджетних асигнувань на користь Приватного акціонерного товариства "Лекхім-Харків" м. Харків, суму витрат на професійну правову (правничу) допомогу в розмірі 15 000 грн. 00 коп. В іншій частині у задоволені заяви відмовлено.

Відповідно до частини 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, як зазначено у п.1 ч.3 ст.123 Господарського процесуального кодексу України, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частинами 2, 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Пунктом 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Пунктом 3 частини 4 статті 129 ГПК України встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом з тим, в частині 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України зазначено, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду від 30.09.2009 №23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати

- консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, тощо. Вибір форми та суб`єкта : лани я такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу

- це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, з означених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Частинами 1, 2 статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та в надання інших видів правової допомоги клієнту.

Частиною 8 статті 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На підтвердження понесення 2-м відповідачем витрат на правову допомогу адвоката представник 2-го відповідача надав суду: копію договору про надання правової допомоги №23 від 15.09.2021, копію акту виконаних робіт від 26.11.2021 за договором про надання правової допомоги №23 від 15.09.2021 на суму 25 000,00 грн., платіжне доручення №5995 від 05.10.2021 на суму 15 000,00 грн., платіжне доручення №7497 від 26.11.2021, детальний опис витрат на правову допомогу у розмірі 25 000,00 грн., копію свідоцтва адвоката Павлуненко К.Л.

Зазначені вище докази підтверджують фактичне понесення другим відповідачем витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 25 000,00 грн.

При цьому, частиною 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

В частині 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зазначено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що виходячи з критерію реальності адвокатських витрат, їх дійсності та необхідності, а також критерію розумності їхнього розміру, враховуючи те, що рішенням господарського суду Харківської області від 24.11.2021 у справі №922/3613/21 в позові відмовлено, заява представника Приватного акціонерного товариства "Лекхім-Харків" (вх.№28032 від 26.11.2021) про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правову допомогу підлягає задоволенню частково, а саме у розмірі 15 000,00 грн.

Відповідно до приписів ст. 275 Господарського процесуального кодексу України, Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення; скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення;

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. ( ч.1 ст.276 ГПК України)

В даному випадку, судова колегія приходить до висновку, що судом першої інстанції рішення по справі прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права у зв`язку з чим, рішення по справі та додаткове рішення по справі залишається без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Судові витрати покладаються на заявника апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Заступника керівника Харківської обласної прокуратури, м.Харків, на рішення Господарського суду Харківської області від 24.11.2021 по справі №922/3613/21 та на додаткове рішення господарського суду Харківської області від 08.12.2021 по справі № 922/3613/21 залишити без задоволення.

2.Рішення Господарського суду Харківської області від 24.11.2021 по справі №922/3613/21 та додаткове рішення господарського суду Харківської області від 08.12.2021 по справі № 922/3613/21 залишити без змін.

3.Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачено ст.286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 30.11.2022

Головуючий суддя О.І. Склярук

Суддя Р.А. Гетьман

Суддя О.І. Терещенко