ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

29.11.2022м. ДніпроСправа № 904/8850/14

за заявою Головного управління ДПС у Дніпропетровській області

до боржника Комунального підприємства П`ятихатської Міської ради "П`ятихатський водоканал", 52100, Дніпропетровська область, м. П`ятихатки, вул. Клименка, 85

про визнання банкрутом

Суддя Примак С.А.

при секретарі судового засідання Балійчук М.В.

За участі представників сторін:

від кредитора: не з`явився

від боржника: не з`явився

від ліквідатора: не з`явився

від П`ятихатської міської ради: Мікуліч С.В.

від П`ятихатської міської ради: Криворучка С.М.

ВСТАНОВИВ:

Провадження у справі про банкрутство Комунального підприємства П`ятихатської Міської ради "П`ятихатський водоканал" перебуває на стадії ліквідації.

Ухвалою господарського суду від 01.11.2022 продовжено термін ліквідаційної процедури та повноваження ліквідатора Штогрина Сергія Вікторовича до 29.11.2022. Призначено розгляд звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу, а також заяву ліквідатора №02-01/50 від 11.10.2021 про застосування субсидіарної відповідальності за доведення до банкрутства (вх. суду №49252/21 від 12.10.2021) на 29.11.2022 на 10:40.

Розглянувши у судовому засіданні заяву ліквідатора ліквідатора №02-01/50 від 11.10.2021 про застосування субсидіарної відповідальності за доведення до банкрутства (вх. суду №49252/21 від 12.10.2021), господарський суд встановив.

Відповідно до вказаної заяви ліквідатор банкрута просить суд стягнути з П`ятихатської міської ради Дніпропетровської області на користь Комунального підприємства П`ятихатської Міської ради "П`ятихатський водоканал" суму у розмірі 3 417 651,81 грн, що складає різницю між сумою вимог кредиторів банкрута, яка затверджена господарським судом, і ліквідаційною масою.

Вказана заява обґрунтована, ти що П`ятихатською міською радою прийнято рішення №490-16/VI про безоплатну передачу активів банкрута Комунальному підприємству П`ятихатської міської ради "П`ятихатський комунгосп", в зв`язку з чим фінансовий стан підприємства набув ознак стійкої фінансової неплатоспрроможності та неможливості відновлення платоспроможності боржника за рахунок здійснення безпосередньо ним господарської діяльності, а тому на думку ліквідатора П`ятихатська міська рада підлягає притягненню до субсидіарної відповідальності.

В свою чергу, П`ятихатська міська рада звернулася до господарського суду із письмовими поясненнями №1435/0/2-22 від 20.06.2022, відповідно до яких просить суд застосувати позовну давність для подачі ліквідатором заяви про застосування субсидіарної відповідальності та відмовити у задоволенні заяви ліквідатора про стягення із П`ятихатської міської ради суми у розмірі 3 417 651, 81 грн, з огляду на те що ліквідатором не проводився аналіз підстав винекнення заборгованості та не з`ясовувався причинно-наслідковий з`язок між діями П`ятихатської міської ради, допущеними ним порушеннями чинного законодавства та негативними наслідками для боржника у вигляді втрати платоспроможності, так і для його кредиторів у вигляді неотримання погашення грошових вимог, заявлених до боржника.

Також, П`ятихатською міською радою клопотанням (вх. суду №20023/22 від 29.06.2022), долучено до матеріалів справи договір №28 від 05.12.2012 про організацію взаєморозрахунків між банкрутом та П`ятихатської міської ради міською радою з додатками, на підтвердження надання міською радою банкруту дотацій із місцевого бюджету протягом 2011-2012 року.

До господарського суду від ліквідатора надійшли додаткові письмові пояснення №02-01/88 від 29.06.2022, відповідно до яких ліквідатор посилаючись на те, що П`ятихатською міською радою на підставі рішення №107-5/VI банкрута було позбавлено всіх основних засобів (активів), за допомогою яких банкрут проводив свою господарську діяльність та був ліквідний, просить суд задовольнити свою заяву та стягнути із П`ятихатської міської ради суми у розмірі 3417651,81 грн.

Ухвалою господарського суду від 30.06.2022 було зокрема зобов`язано ліквідатора надати до суду до 10.07.2022 аналіз фінансово-господарської діяльності боржника та аналіз виникнення заборгованості у боржника.

До господарського суду від ліквідатора надійшло клопотання №02-01/96 від 12.07.2022 про відкладення розгляду справи та продовження строків на виконання вимог визначених ухвалою господарського суду від 30.06.2022.

Ухвалою господарського суду від 14.07.2022 було зокрема зобов`язано ліквідатора надати до суду до 20.10.2022 аналіз фінансово-господарської діяльності боржника та аналіз виникнення заборгованості у боржника.

До господарського суду від П`ятихатської міської ради надійшли письмові пояснення №2681/0/2-22 від 18.10.2022 з приводу додаткових письмових пояснень ліквідатора до заяви про застосування субсидіарної відповідальності, відповідно до яких міська рада просить муд застосувати позовну давність для подачі ліквідатором заяви про застосування субсидіарної відповідальності та відмовити у задоволенні заяви ліквідатора про стягення із П`ятихатської міської ради суми у розмірі 3 417 651, 81 грн., з огляду на обставини викладені у вказаних письмових поясненнях.

Відповідно до частини першої статті 3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону про банкрутство, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з частиною шостою статті 12 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство).

Судом враховується, що 21.10.2019 введено в дію Кодекс України з процедур банкрутства від 18.10.2018 № 2597-VIII (далі - КУзПБ), який встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника-юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

Згідно з пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень КУзПБ з дня введення в дію цього Кодексу визнано таким, що втратив чинність, зокрема, Закон про банкрутство.

Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень КУзПБ визначено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону про банкрутство. Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Отже, з огляду на пряму дію норм КУзПБ вони підлягають застосуванню при розгляді цієї справи незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство та визнання банкрутом Комунального підприємства П`ятихатської Міської ради "П`ятихатський водоканал".

Відповідно до частини другої статті 61 Кодексу України з процедур банкрутства правопорушення, за вчинення якого покладається такий вид цивільної відповідальності як субсидіарна, має співвідноситися із наявністю необхідних умов (елементів), які є підставою для застосування цього виду відповідальності.

Об`єктом зазначеного правопорушення та захисту при покладенні субсидіарної відповідальності є права кредиторів на задоволення вимог до боржника, що залишилися незадоволеними у справі про банкрутство.

Суб`єктами правопорушення (субсидіарної відповідальності), що може бути покладена у справі про банкрутство за заявою ліквідатора, є засновники (учасники, акціонери) або інші особи, у тому числі керівник боржника, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають можливість іншим чином визначати його дії, за умови існування вини цих осіб у банкрутстві боржника, тобто вчиненні суб`єктом (суб`єктами) субсидіарної відповідальності винних дій, що призвели до банкрутства боржника.

При цьому одним з визначальних критеріїв для цієї відповідальності є причинно-наслідковий зв`язок між діями/бездіяльністю цих осіб і наслідками у вигляді доведення боржника до банкрутства та банкрутства, за умови наявності винних дій цих осіб (суб`єктивна сторона).

Тому дослідження обставин поведінки (дій чи бездіяльності), яка повинна перебувати у причинно-наслідковому зв`язку щодо порушення, передбаченого частиною другою статті 61 КУзПБ, а також встановлення вини суб`єктів субсидіарної відповідальності у справі про банкрутство здійснюються судом, що вирішує спір про субсидіарну відповідальність у справі про банкрутство.

Щодо об`єктивної сторони порушення для покладення на суб`єктів субсидіарної відповідальності у справі про банкрутство, то на відміну від норм КК України та КУпАП, в нормах яких законодавець конкретно навів диспозицію кримінального та адміністративного порушення норм законодавства про банкрутство (зокрема, з доведення до банкрутства, за які особа притягається до кримінальної відповідальності), частина друга статті 61 КУзПБ хоча і містить диспозицію (зміст) правопорушення "доведення до банкрутства", за яке передбачена "санкція" у вигляді субсидіарної відповідальності, однак не конкретизує дії/бездіяльність суб`єктів цієї відповідальності, які вказують (доводять) на його існування.

Тож для вирішення питання щодо кола необхідних і достатніх обставин, які мають бути доведені суб`єктом звернення (ліквідатором) та, відповідно, підлягають встановленню судом для покладення субсидіарної відповідальності, КГС ВС конкретизує об`єктивну сторону правопорушення з доведення до банкрутства або банкрутства з вини відповідальних суб`єктів, за які покладається субсидіарна відповідальність, зважаючи зокрема, на сукупність таких обставин щодо боржника та дій (бездіяльності) відповідальних суб`єктів:

1) вчинення суб`єктами відповідальності за відсутності у боржника будь-яких активів будь-яких дій/бездіяльності, спрямованих на набуття/збільшення кредиторської заборгованості боржника без наміру її погашення (вказівка на вчинення правочину без наміру його реального виконання боржником через відсутність матеріальних, фінансових, інформаційних, технічних, кадрових ресурсів; невиконання податкових зобов`язань, бездіяльність щодо стягнення дебіторської заборгованості тощо). При цьому не забезпечені реальними активами внески до статутного фонду боржника активами не вважаються;

2) прийняття суб`єктами відповідальності рішень, вказівок на вчинення майнових дій з виведення активів боржника за наявності у боржника заборгованості та за відсутності будь-яких інших ресурсів (перспектив їх отримання боржником) для погашення заборгованості боржника, що вказує на мету ухилення від погашення боржником заборгованості та її збільшення;

3) прийняття суб`єктами відповідальності рішень, вказівок на вчинення дій/бездіяльності з набуття/збільшення кредиторської заборгованості боржника в один і той самий період часу (податковий період тощо) або з незначним проміжком часу з прийняттям рішення, вказівкою на вчинення майнових дій з виведення активів боржника за відсутності будь-яких інших ресурсів (перспектив їх отримання боржником) для погашення заборгованості боржником.

Отже, для застосування інституту субсидіарної відповідальності ліквідатору, перед зверненням до суду необхідно провести детальний аналіз і встановити причинно-наслідковий зв`язок між діями директора та засновників банкрута і настанням негативних для кредиторів наслідків щодо непогашення їх кредиторських вимог, тобто визначити форму їх вини.

При цьому відсутність (ненадання) належних доказів на підтвердження елементів/складових об`єктивної сторони порушення, тобто дій/бездіяльності конкретної особи (суб`єкта) відповідальності, що вказують на доведення до банкрутства або банкрутства, спростовує існування об`єктивної сторони порушення з доведення до банкрутства, , відповідно позбавляє суд підстав визначити суб`єктів відповідальності, встановити вину в діях/бездіяльності цих осіб та покласти субсидіарну відповідальність на її суб`єктів.

Між тим, звіт за результатами проведеного аналізу фінансово-господарського стану боржника складений у відповідності до Методичних рекомендацій щодо виявлення ознак неплатоспроможності не є безумовним доказом доведення боржника до банкрутства, а його наявність (або його недоліки) чи відсутність не є визначальним критерієм притягнення винних осіб до субсидіарної відповідальності, оскільки встановлення підстав для її покладення належить до дискреційних повноважень суду, які здійснюються судом за результатами сукупної оцінки всіх наявних у справі доказів, в тому числі й цього звіту, який є лише одним із засобів доказування (подібний за змістом висновок викладено у постанові Верховного Суду від 22.04.2021 у справі № 915/1624/16).

Відповідно до наданих П`ятихатською міською радою письмових пояснень №2681/0/2-22 від 18.10.2022 судом встановлено наступне.

Рішенням П`ятихатської міської ради від 10.02.2009 № 737-20/V "Про збільшення статутного фонду КП ПМР "П`ятихатський водоканал" вирішено поновити у 2009 ропі залишок невикористаних коштів статутного фонду КП ПМР "П`ятихатський водоканал" за 2008 рік у сумі 5 698,40 грн. та поповнити статутний фонд у 2009 році КП ПМР "П`ятихатський водоканал" на суму 19 301,60 грн. Встановити загальний статутний фонд КП ПМР "П`ятихатський водоканал" в сумі 79 301,60 грн.

Рішенням П`ятихатської міської ради від 04.06.2009 № 854-22/V "Про прийом-передачу об`єктів протипожежного водопостачання збалансу міської комунальної власності на баланс КП ПМР "П`ятихатський водоканал»" вирішено прийняти на баланс КП ПМР "П`ятихатський водоканал" з балансу міської комунальної власності об`єкти протипожежного водопостачання по оціночній залишковій вартості 1 480.80 грн.

Рішенням П`ятихатської міської ради від 24.03.2011 № 107-5/V1 вирішено визначити балансоутримувачем майна комунальної власності, Комунальне підприємство П`ятихатської міської ради П`ятихатська ЖЕК-2.

Рішенням П`ятихатської міської ради від 25.02,2010 № 1028-28/V "Про незастосування Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» до комунальних підприємств, що належать до власності територіальної громади м. П`ятихатки вирішено не застосувати до 01 січня 2011 року положення Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" № 2343-ХІІ від 14.05.1992 року (зі змінами та доповненнями) до КП ПМР "П`ятихатський водоканал" та надати боргу підприємства статусу "особливого боргу".

На засіданні двадцять дев`ятої сесії п`ятого скликання розглядаюся питання роботи банкрута. За результатами розгляду прийнято рішення № 1063-29/V, яким вирішено виділити кошти підприємству з міського бюджету в квітні-травні місяці 2010 року на оплату за фактично спожиту електроенергію у сумі 160 000 грн. (не більше 80 000 грн. щомісяця).

Рішенням П`ятихатської міської ради від 21.06.2011 № 177-7/VІ "Про незастосування Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" до КП ПМР "П`ятихатський водоканаї" вирішено не застосувати положення Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" № 2343-ХП від 14.05.1992 року (зі змінами та доповненнями) до КП ПМР "П`ятихатський водоканал" та надати боргу даного підприємства статусу "особливого боргу".

Рішенням П`ятихатської міської ради від 02.03.2012 за № 486-15/VІ створено Дочірне підприємство комунального підприємства П`ятихатської міської ради "П`ятихатський водоканал" Комунальне підприємство П`ятихатської міської ради "П`ятихатський комунгосп".

Рішенням П`ятихатської міської ради від 02.04.2012 за № 490-16/VІ вирішено майно, що забезпечує процес водопостачання міста та водовідведення і відноситься до міської комунальної власності та визнане комунальною інфраструктурою, передати безоплатно дочірньому підприємству комунального підприємства П`ятихатської міської ради "П`ятихатський водоканаї" Комунальне підприємство П`ятихатської міської ради "П`ятихатський комунгосп" на праві господарського відання.

Відповідно до пояснень міської ради зазначене майно передано від КП ПМР "П`ятихатський водоканал" дочірньому підприємству "П`ятихатськнй комунгосп" з тією метою, щоб зменшити фінансове навантаження на КП "П`ятихатський водоканал" по утриманню і ремонту обладнання та витрат на паливно-мастильні матеріали та запчастини. При цьому засновником не було внесено змін до статутуКП ПМР "П`ятихатськнй водоканал", а значить, не позбавлено права останнього користуватися ним майном.

Рішенням П`ятихатської міської ради від 31.01.2012 за № 437-14/VІ вирішено скасувати рішення міської ради від 21.06.2011 № 177-7/VІ "Про незастосування Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

18.05.2012 між Публічним акціонерним товариством "Енергопостачальна компанія Дніпрообленерго", Комунальним підприємством П`ятихатської міської ради "П`ятихатський водоканал" (Боржник - за договором) та Дочірним підприємством комунального підприємства П`ятихатської міської ради "П`ятихатський водоканал" Комунальне підприємство П`ятихатської міської ради "П`ятихатський комунгосп" укладено договір переводу боргу, за яким божник (КП "П`ятихатський водоканал") переводить новому боржнику (КП "П`ятихатський комунгосп") - свій борг перед кредитором по договору № 420/07 від 26.10.2007 у розмірі 258 601,11 1 грн.

Крім того, у свої письмових поясненнях П`ятихатська міська рада зазначає, що нею декілька разів приймалися рішення про ненадання погодження па визнання КП ПМР «П`ятихатськнй водоканал» банкрутом та надавалася фінансова підтримка підприємству у вигляду збільшення статутного капіталу, передачу додатково на його баланс основних засобів та техніки, здійснювалося відшкодування з міського бюджету різниці в тарифах КП П`ятихатської міської ради "П`ятнхатський водоканал" за фактично надані послуги, надавалися кошти на придбання механізмів та матеріалів, розроблялися та запроваджувалися заходи спрямовані на стабілізацію роботи підприємства, проводилася перевірка планово-фінансової діяльності підприємства та надавалися рекомендації щодо стабілізації його роботи, зокрема на засіданні 19 сесії П`ятихатської міської ради п`ятого скликання для поліпшення фінансового стану банкрута у 2009 році розглянуто три варіанти виведення підприємства із кризової ситуації, що також підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Згідно частин 3-4 статі 13 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Господарський суд зазначає, що ліквідатором не надано належних доказів незаконного відчуження майна банкрута на користь третіх осіб, а також не доведено причинно-наслідковий зв`язок між діями засновників банкрута і настанням негативних для кредиторів наслідків щодо непогашення їх кредиторських вимог.

Відповідно до частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із статтею 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Частинами 2 та 4 статті 80 Господарського процесуального кодексу України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Зважаючи на викладене та враховуючи, що ліквідатором не встановлено обставин доведення до банкрутства з огляду на відсутність доказів заволодіння будь-ким із зазначених осіб майном та коштами боржника, прийняття рішень, спрямованих на таке зменшення активів боржника, що призвели до банкрутства боржника, господарський суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви ліквідатора №02-01/50 від 11.10.2021 про застосування субсидіарної відповідальності за доведення до банкрутства.

Крім того, у зв`язку з необхідністю додаткового дослідження звіту ліквідатора, з метою повного та об`єктивного розгляду справи, а також з метою надання можливості сторонам скористатися процесуальними правами, визначеними статтями 42 та 46 Господарського процесуального кодексу України, та з метою дотримання принципів господарського судочинства, а саме: рівності усіх учасників перед законом і судом та змагальності, господарський суд дійшов висновку про необхідність відкладення розгляду справи на іншу дату, а також керуючись статтею 119 Господарського процесуального кодексу України продовжити термін ліквідаційної процедури та повноваження ліквідатора до дати наступного судового засідання.

Керуючись статтями 119, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ліквідатора №02-01/50 від 11.10.2021 про застосування субсидіарної відповідальності за доведення до банкрутства (вх. суду №49252/21 від 12.10.2021) - відмовити.

Продовжити термін ліквідаційної процедури та повноваження ліквідатора Штогрина Сергія Вікторовича до 14.02.2023.

Призначити розгляд звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу на 14.02.2023 об 12:00, яке відбудеться у приміщенні Господарського суду Дніпропетровської області в кабінеті № 3-410 за адресою: вул. Володимира Винниченка 1, м. Дніпро, 49027.

Провести судове засідання, яке відбудеться 14.02.2023 об 12:00 год. за участю ліквідатора Штогрина Сергія Вікторовича в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Інструкція участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції за допомогою програмного забезпечення "EаsyCon" знаходиться за вебпосиланням: https://easycon.com.ua/vkz_help_uk-ua.pdf.

Участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції можлива за умови використання комп`ютерної техніки або смартфону, які дозволяють передавати аудіосигнал та відеозображення (з доступом в мережу Інтернет).

Роз`яснити учасникам відеоконференції, що для участі в судовому засіданні йому необхідно: - зайти та авторизуватись в системі відеоконференцзв`язку за 10 хвилин до початку судового засідання; - активувати технічні засоби (мікрофон, навушники та камеру) та перевірити їх працездатність шляхом тестування за допомогою системи відеоконференцзв`язку; - очікувати запрошення секретаря до участі у судовому засіданні.

На початку судового засідання учасник, що бере участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, за потреби, на вимогу судді повинен показати оригінал паспорту або іншого документу, що посвідчує його особу, на сторінці з фотографією в камеру та оригінали документів, які підтверджують його повноваження на представництво.

Попередити сторін, що відповідно до частини 5 статті 197 ГПК України ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву.

Додатково повідомити всіх учасників справи про день, час та місце судового засідання, а також про зміст даної ухвали суду, шляхом її направлення на відомі суду електронні адреси.

Враховуючи запровадження воєнного стану в Україні, приймаючи до уваги неможливість забезпечення на даний час безпеки учасників судових проваджень, рекомендувати утриматися від безпосередньої участі у судовому засіданні в приміщенні Господарського суду Дніпропетровської області та роз`яснити учасникам справи можливість подання пояснень, заяв чи клопотань на адресу суду: за допомогою електронної пошти: ; за допомогою сервісу "Електронний суд"; засобами поштового зв`язку: 49027, м. Дніпро, вул. В. Винниченка, 1.

Інформацію про дату та час розгляду справи можна отримати за електронною адресою суду: http://dp.arbitr.gov.ua/sud5005/spisok/csz/

Ухвала набирає законної сили - 29.11.2022 та може бути оскаржена в порядку та строк, встановлені ст. ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.А. Примак