ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"08" листопада 2022 р. Справа№ 925/1248/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Грека Б.М.

суддів: Пантелієнка В.О.

Полякова Б.М.

за участю секретаря судового засідання Кочурової Т.О.

за участю представників:

АТ "НВП "Смілянський електромеханічний завод" - Беніцька В.І.

ТОВ Представництво НВП Смілянський електромеханічний завод - Сідько О.С.

АТ "Міжнародний резервний банк" - Тищук М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Акціонерного товариства "Науково-виробниче підприємство "Смілянський електромеханічний завод"

про скасування обмежень щодо розпорядження майном боржника

у справі №925/1248/21

за заявою Акціонерного товариства Міжнародний резервний банк

до Акціонерного товариства Науково-виробниче підприємство Смілянський електромеханічний завод

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою попереднього засідання Господарського суду Черкаської області від 07.07.2022:

- визнано грошові вимоги Головного управління ДПС у Черкаській області, Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Лабораторія Фінансів", Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівайвел Кепітал", Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМТРАНСДЕТАЛЬ", Товариства з обмеженою відповідальністю "Лезниківський кар`єр", Товариства з обмеженою відповідальністю "Червоногранітний кар`єр", Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄПК Україна", Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, Товариства з обмеженою відповідальністю "Смілянський електромеханічний завод";

- заяву товариства з обмеженою відповідальністю Представництво НВП Смілянський електромеханічний завод - залишено без розгляду;

- заяву акціонерного товариства Міжнародний резервний банк від 19 листопада 2021 року №б/н задоволено частково;

- визнано додаткові кредиторські вимоги акціонерного товариства Міжнародний резервний банк, що підлягають внесенню до реєстру вимог кредиторів до боржника в розмірі:

- 589 грн. 30 коп. (перша черга погашення);

- 9 546 631 грн. 06 коп. (четверта черга погашення).

- в решті додаткові кредиторські вимоги акціонерного товариства Міжнародний резервний банк в розмірі 64 010 417,09 грн. відхилено;

- відмову акціонерного товариства Міжнародний резервний банк від частини забезпечення, а саме від застави за договором застави №4, укладеним 29 квітня 2013 року між АТ "Сбербанк" та акціонерним товариством "Науково-виробниче підприємство "Смілянський електромеханічний завод" за яким предметом застави є право вимоги на отримання грошової виручки за поставлені товари, заставною вартістю в розмірі 50 000 000 грн 00 коп. - прийнято;

- вимоги акціонерного товариства Міжнародний резервний банк до боржника в розмірі 50 000 000 грн. 00 коп., що складаються з частини простроченої заборгованості за тілом (сумою) кредиту за договором про відкриття кредитної лінії №76-В/13/35/ЮО/КЛ в розмірі 42 878 468 грн. 45 коп. та інфляційних втрат за невиконання боржником зобов`язання з повернення тіла (суми) кредиту за договором про відкриття кредитної лінії №76-В/13/35/ЮО/КЛ в розмірі 7 121 531 грн. 55 коп. та визнані ухвалою суду від 22 жовтня 2021 року є такими, що підлягають внесенню до реєстру вимог кредиторів (четверта черга погашення).

- вимоги акціонерного товариства Міжнародний резервний банк до боржника в розмірі 169 328 988 грн. 65 коп., що визнані ухвалою суду від 22 жовтня 2021 року як забезпечені є такими, що підлягають внесенню до реєстру вимог кредиторів окремо.

- решта кредиторських вимог акціонерного товариства Міжнародний резервний банк до боржника, що визнані ухвалою суду від 22 жовтня 2021 року підлягають внесенню до реєстру вимог кредиторів відповідно до встановленої в ухвалі черговості;

- вирішено інші процесуальні питання.

Акціонерне товариство "Науково-виробниче підприємство "Смілянський електромеханічний завод" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати пункт 19 ухвали Господарського суду Черкаської областi вiд 07.07.2022 про залишення без розгляду заяви TOB "Представництво НВП Смілянський електромеханічний завод"; пункт 21 ухвали Господарського суду Черкаської області від 07.07.2022 про прийняття відмови АТ "Міжнародний резервний банк" від частини забезпечення, а саме: від застави договором застави №4, укладеним 29 квітня 2013 року між за АТ "Сбербанк" та АТ "НВП "СЕМЗ" за яким предметом застави є право вимоги на отримання грошової виручки за поставлені товари, заставною вартістю в розмірі 50 000 000 грн. 00 коп. і визнання вимог АТ "Міжнародний резервний банк" до боржника в розмiрi 50 000 000 грн. 00 коп., що складаються з частини простроченої заборгованостi за тілом (сумою) кредиту за договором про вiдкриття кредитної лінії №76-B/13/35/ЮО/КЛ в розмірі 42 878 468 грн. 45 коп. та інфляційних втрат за невиконання боржником зобов`язання з повернення тіла (суми) кредиту за договором про вiдкриття кредитної лінії №76-B/13/35/ЮО/КЛ в розмiрi 7 121 531 грн. 55 коп. та визнаних ухвалою суду від 22 жовтня 2021 року є такими, що підлягають внесенню до реєстру вимог кредиторів (четверта черга погашення); вимоги акціонерного товариства Міжнародний резервний банк до боржника в розмірі 169 328 988 грн. 65 коп., що визнані ухвалою суду від 22 жовтня 2021 року як забезпечені є такими, що підлягають внесенню до реєстру вимог кредиторів окремо.

Акціонерне товариство "Науково-виробниче підприємство "Смілянський електромеханічний завод" звернулося до апеляційного господарського суду з клопотанням про скасування обмежень щодо розпорядження майном боржника у якому просить: cкасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Чупис Т.П. про опис та арешт майна (коштів) боржника - Акціонерного товариства «Науково-виробниче підприємство «Смілянський електромеханічний завод» від 30.08.2021 у виконавчому провадженні ВП №66644734; постанову приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Чупис Т.П. про розшук майна боржника - Акціонерного товариства «Науково-виробниче підприємство «Смілянський електромеханічний завод» від 30.08.2021 у виконавчому провадженні ВП №66644735; постанову приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Чупис Тії. про опис та арешт майна (коштів) боржника - Акціонерного товариства «Науково-виробниче підприємство «Смілянський електромеханічний завод» від 30.08.2021 у виконавчому провадженні ВП №66644735; постанову приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Чупис Т.П. про опис та арешт майна (коштів) боржника - обладнання, Акціонерного товариства «Науково-виробниче підприємство «Смілянський електромеханічний завод» (обладнання, устаткування, меблі, інвентар) зі встановленням обмеження права користування ним від 31.08.2021 у виконавчому провадженні ВП №66644894; постанову приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Чупис Т.П. про опис та арешт майна (коштів) Акціонерного товариства «Науково- виробниче підприємство «Смілянський електромеханічний завод», боржника - промислове обладнання, машини, прилади зі встановленням обмеження права користування ним від 01.09.2021 у виконавчому провадженні ВП №66644894; постанову приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Чупис Т.П. про опис та арешт майна (коштів) Акціонерного товариства «Науково-виробниче підприємство «Смілянський електромеханічний завод», боржника - магазин з господарськими спорудами зі встановленням обмеження права користування ним від 01.09.2021 у виконавчому провадженні ВП №66670420, як такі, що містять вжиті обмеження щодо розпорядження майном Акціонерного товариства «Науково-виробниче підприємство «Смілянський електромеханічний завод» (, місцезнаходження: 20705, Черкаська обл., м. Сміла, вул. Коробейника, буд. 1) - права користування нерухомим та рухомим майном (обладнанням, устаткуванням, меблями, інвентарем, транспортними засобами).

Заявник, зіславшись на норми ст.ст. 12, 42, 136, 169 ГПК України, ч. 6 ст. 44 Кодексу України з процедур банкрутства (КУзПБ), вважає, що системний аналіз зазначених норм ГПК України та Кодексу України з процедур банкрутства дозволяє зробити висновок про те, що Кодексом України з процедур банкрутства, як спеціальним законом, визначено особливі різновиди заходів на забезпечення щодо скасування обмежень, які перешкоджають господарській діяльності боржника та надано право їх застосування як за заявою розпорядника майна, так і за клопотаннями сторін у справі про банкрутство, яким надано право звертатися до суду з будь-якими клопотаннями, які виникають під час судового розгляду.

Міжнародний резервний банк як заставний кредитор проти задоволення клопотання про скасування обмежень щодо майна боржника заперечує, доводячи, що воно є зловживання правом, що спрямоване на уникнення виконання кредиторських зобов`язань та надання боржнику можливості демонтувати, та вивезти заставне майно; діючи добросовісно та з метою збереження майна заставний кредитор несе витрати з охорони майна в інтересах усіх кредиторів.

Розглянувши клопотання, апеляційний господарський суд дійшов висновку про залишення його без розгляду, з урахуванням наступного.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом положень статей 1, 5, 6, 11, 18 Закону України "Про виконавче провадження" метою виконавчого провадження є захист інтересів стягувачів шляхом здійснення сукупності передбачених законом заходів, спрямованих на дієве та ефективне виконання рішень суду та інших органів і посадових осіб, а виконавці при здійсненні виконавчого провадження наділені широким колом повноважень та зобов`язані неухильно дотримуватись прав і законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до норми ч.2 ст.4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

За змістом статті 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

За вимогами частини першої статті 340 ГПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Згідно з ч. 6 ст. 44 КУзПБ господарський суд за заявою розпорядника майна скасовує арешти майна боржника чи інші обмеження щодо розпорядження його майном у разі, якщо такі арешти чи обмеження перешкоджають господарській діяльності боржника та відновленню його платоспроможності.

Наведена норма надає право розпоряднику майна звернутись до суду, який розглядає справу про банкрутство, із заявою про скасування арешту майна боржника чи інших обмежень щодо розпорядження у разі, якщо такі арешти чи обмеження перешкоджають господарській діяльності боржника та відновленню його платоспроможності.

За таких обставин, апеляційний господарський суд вважає, що питання про скасування обмежень щодо розпорядження майном боржника у спосіб cкасування постанови приватного виконавця може бути вирішено господарським судом, який розглядає справу про банкрутство.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод "Право на ефективний засіб юридичного захисту" встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову. При цьому, вжиття заходів до забезпечення позову має на меті запобігти утрудненню чи неможливості виконання рішення господарського суду, прийнятого за результатами розгляду справи, в разі задоволення позову.

Слід зазначити, що згідно рішення Європейського суду з прав людини від 29.06.2006 у справі "Пантелеєнко проти України" засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії", було зазначено що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Відповідно до норми ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи. Воно полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судового рішення або ефективний захист (поновлення) порушених чи оспорюваних прав (інтересів) позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Заходи щодо забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

Відповідно до ст. 137 ГПК України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За змістом ч. 2 ст. 136 ГПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Зі змісту наведених норм вбачається, що застосування такого заходу забезпечення позову як скасування постанови приватного чи державного виконавця не передбачено.

Апеляційний господарський суд вважає, що заявник помилково ототожнив такий спосіб захисту як скасування арешту майна боржника чи інших обмежень щодо розпорядження його майном у спосіб скасування постанови приватного виконавця із заходом забезпечення позову.

Крім того згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо прав та обов`язків цивільного характеру.

Відтак, питання, яке є предметом клопотання не стосується вжиття передбачених законом заходів забезпечення позову та не може розглядатися господарським судом апеляційної інстанції, а, з урахуванням обраного заявником способу захисту підлягає розгляду господарським судом першої інстанції, що розглядає справу про банкрутство (судом встановленим законом).

Відповідно до частини другої статті 281 ГПК України процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом апеляційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 232, 234, 281 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання Акціонерного товариства "Науково-виробниче підприємство "Смілянський електромеханічний завод" про скасування обмежень щодо розпорядження майном боржника залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, встановлені ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Б.М. Грек

Судді В.О. Пантелієнко

Б.М. Поляков

Повний текст ухвали складено 23.11.2022.