ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" листопада 2022 р. Справа № 921/21/22

Західний апеляційний господарський суд, в складі колегії:

Головуючого (судді-доповідача) Якімець Г.Г.,

Суддів: Бойко С.М., Бонк Т.Б.,

за участю секретаря судового засідання Кришталь М.Б.,

та представників:

від позивача не з`явився

від відповідачів-1,2 не з`явилися

від третьої особи не з`явився

розглянувши апеляційну скаргу Вишнівецького державного виробничо-торговельного підприємства «Шкіргалантерея», вих.№97/865/29/07/29-5 від 29 липня 2022 року

на ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 08 червня 2022 року, (суддя Стадник М.С.)

про забезпечення позову

у справі №921/21/22

за позовом Національного заповідника «Замки Тернопілля», м. Збараж, Тернопільський район, Тернопільська область

до відповідача-1 Вишнівецького державного виробничо-торговельного підприємства «Шкіргалантерея», смт. Вишнівець, Кременецький район, Тернопільська область

до відповідача-2 Державного реєстратора Вишнівецької селищної ради Тернопільської області Найко Віталія Олеговича, смт. Вишнівець, Кременецький район, Тернопільська область

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача-1 Фонд державного майна України, м. Київ

про визнання неправомірним та скасування рішення державного реєстратора; витребування майна з чужого незаконного володіння

в с т а н о в и в :

У грудні 2021 року Національний заповідник «Замки Тернопілля» звернувся до Господарського суду Тернопільської області з позовом до відповідачів: Вишнівецького державного виробничо-торговельного підприємства «Шкіргалантерея» та Державного реєстратора Вишнівецької селищної ради Тернопільської області Найко Віталія Олеговича про: визнання неправомірним та скасування рішення державного реєстратора Вишнівецької селищної ради Тернопільської області Найко В.О. від 05.07.2021р. індексний номер 59099226 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень Вишнівецького державного виробничо-торговельного підприємства «Шкіргалантерея» (вул. Вишнівецького,3, смт. Вишнівець, Кременецький район, Тернопільська область, 47313, ); та витребування з чужого незаконного володіння Вишнівецького державного виробничо-торгівельного підприємства «Шкіргалантерея» (вул. Вишнівецького, 3, смт. Вишнівець, Кременецький район, Тернопільська область, 47313, ) господарські приміщення та споруди: основна будівля А загальна площа 258,9 кв. м; склад Б загальна площа 333,2 кв. м; будівля цех Г, Д загальна площа 711, 3 кв. м; будівля цех Е, Ж загальна площа 888 кв. м; будівля їдальня З загальна площа 312,8 кв. м; будівля склад К, будівля водокачка Л, будівля вбиральня М, огорожа 1-5, замощення І, димова труба ІІ, за адресою: вул. Вишнівецького, 3, смт. Вишнівець, Кременецький район, Тернопільська область, 47313 на користь Національного заповідника «Замки Тернопілля».

У червні 2022 року позивач Національний заповідник «Замки Тернопілля» звернувся до Господарського суду Тернопільської області з заявою про забезпечення позову шляхом заборони Вишнівецькому державному виробничо-торгівельному підприємству «Шкіргалентерея» вчиняти будь-які дії щодо відчуження нерухомого майна: будівлі шкіргалантерейної фабрики за адресою: Тернопільська область, Кременецький район, смт. Вишнівець, вул. Вишнівецького, Д, будинок 3, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000.

Заява мотивована тим, що згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Вишнівецьке державне виробничо-торгівельне підприємство «Шкіргалентерея» знаходиться у процесі припинення. Відповідно до чинного законодавства процедура ліквідації підприємства передбачає продаж всіх активів належних підприємству для задоволення вимог кредиторів, а оскільки зареєстроване за Вишнівецьким державним виробничо-торгівельним підприємством «Шкіргалентерея» спірне нерухоме майно включено до активів та ліквідаційної маси підприємства, яке перебуває у стані припинення, то таке майно підлягає обов`язковій реалізації. Такі обставини підтверджують існування реальної загрози утруднення або неможливості виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 08 червня 2022 року у справі №921/21/22 заяву Національного заповідника «Замки Тернопілля» про забезпечення позову задоволено. Суд ухвалив вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони Вишнівецькому державному виробничо-торгівельному підприємству «Шкіргалентерея» вчиняти будь-які дії щодо відчуження нерухомого майна: будівлі шкіргалантерейної фабрики за адресою: Тернопільська область, Кременецький район, смт. Вишнівець, вул. Вишнівецького, Д, будинок 3, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000.

Ухвала суду мотивована тим, що предметом позову у цій справі, зокрема, є витребування з чужого незаконного володіння Вишнівецького державного виробничо-торгівельного підприємства «Шкіргалантерея» майна (господарські приміщення та споруди: основна будівля А загальна площа 258,9 кв. м; склад Б загальна площа 333,2 кв. м; будівля цех Г, Д загальна площа 711, 3 кв. м; будівля цех Е, Ж загальна площа 888 кв. м; будівля їдальня З загальна площа 312,8 кв. м; будівля склад К, будівля водокачка Л, будівля вбиральня М, огорожа 1-5, замощення І, димова труба ІІ); - відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань (ЄДР) (витяг сформовано станом на 20.01.2022 року), підприємство знаходиться у процесі припинення з 07 травня 2008 року; - рішення про припинення підприємства шляхом ліквідації прийнято Міністерством промислової політики України на підставі наказу від 14.02.2008 року №97 «Про ліквідацію Вишнівецького державного виробничо-торговельного підприємства "Шкіргалантерея»; - з дати порушення провадження у справі відповідач не отримує ухвали суду, такі повертаються по причині «за закінченням терміну зберігання», не подає відзив на позов, а у телефонному режимі керівник (голова комісії з припинення) підприємства повідомила про неможливість підготувати такий через воєнний стан та відсутність доступу до офісного приміщення, без надання доказів на підтвердження таких доводів. Суд першої інстанції в ухвалі зазначив, що вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони відповідачу вчиняти будь-які дії щодо відчуження нерухомого спірного майна є співмірним із заявленими позивачем вимогами; позивачем доведено обґрунтованість того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав, за захистом яких він звернувся до суду, в разі задоволення позову.

Не погоджуючись з ухвалою місцевого господарського суду, відповідач-1 - Вишнівецьке державне виробничо-торговельне підприємство «Шкіргалантерея» звернулося до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 08 червня 2022 року у справі №921/21/22 та прийняти нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову у цій справі. Зокрема, зазначає, що відповідач-1 не є власником нерухомого майна, вчинення дій щодо відчуження якого заборонено скаржнику ухвалою суду, а власником такого майна є Фонд державного майна України. Вважає, що заявником не наведено достатньо обґрунтувань та не надано належних доказів на підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову у запропонований позивачем спосіб може утруднити чи зробити неможливим виконання у майбутньому рішення суду у разі задоволення позову. Наголошує, що позивачем не подано доказів того, що зареєстроване за відповідачем-1 нерухоме майно дійсно включене до ліквідаційної маси підприємства, яке перебуває в процесі припинення, та підлягає обов`язковій реалізації. Разом з тим, вважає, що вжиті судом заходи забезпечення позову фактично є вирішенням спору по суті з нанесенням майнових наслідків для відповідача-1 з повним припиненням господарської діяльності та затягуванням ліквідаційної процедури, що призводитиме до погіршення стану належного відповідачу майна та знижує його вартість і може бути наслідком доведення підприємства до банкрутства.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить суд оскаржувану ухвалу залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Зокрема, зазначає, що судом першої інстанції застосовано захід забезпечення позову, який найменше порушує інтереси апелянта, оскільки судом лише заборонено відчуження спірного нерухомого майна. Разом з тим, наголошує, що апелянт не надав суду доказів здійснення ним господарської діяльності, починаючи з моменту його ліквідації (з 2008 року), а також жодного доказу, який свідчить про негативний вплив застосованих заходів забезпечення позову на його господарську діяльність та доказів фактичного користування спірним майном. Зазначає, що передбачена процесуальним законом заборона особі вчиняти певні дії не є втручанням у повноваження підприємства, а виступає як обґрунтоване обмеження його дії, виключно з метою забезпечення виконання судового рішення, у випадку задоволення позовних вимог.

17 жовтня 2022 року від скаржника до суду надійшли письмові пояснення.

Крім цього, скаржником до суду апеляційної інстанції подано клопотання про залучення до розгляду справи третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Фонд державного майна України.

Позивачем до суду подано заперечення щодо залучення до участі у справі третьої особи на стадії апеляційного розгляду.

Разом з тим, судом встановлено, що ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 04 жовтня 2022 року до участі у справі №921/21/22 залучено Фонд державного майна України, як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача-1, що підтверджується даними Єдиного державного реєстру судових рішень (https://reyestr.court.gov.ua/Review/106826463).

З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку про залишення вказаного клопотання без розгляду, зважаючи, що судом першої інстанції вже залучено таку особу до участі у справі.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 22 серпня 2022 року відкрито апеляційне провадження у справі №921/21/22 за апеляційною скаргою Вишнівецького державного виробничо-торговельного підприємства «Шкіргалантерея» на ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 08 червня 2022 року.

Ухвалою суду від 15 вересня 2022 року апеляційну скаргу призначено до розгляду в судовому засіданні на 17 жовтня 2022 року, з урахуванням «розумного строку розгляду спору».

Поряд з тим, ухвалою суду від 12 жовтня 2022 року, на підставі ст.197 ГПК України, задоволено заяву представника відповідача-1 Жураковської Людмили Валеріївни про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням системи «EasyCon».

Однак, 17 жовтня 2022 року судове засідання не відбулося, у зв`язку з повітряною тривогою, оголошеною у Львівській області.

Ухвалою суду від 17 жовтня 2022 року розгляд справи призначено на 31 жовтня 2022 року в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду із використанням системи «EasyCon».

Ухвалою суду від 31 жовтня 2022 року також задоволено заяву представника Фонду державного майна України Марченко Вікторії Миколаївни про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням системи «EasyCon».

В судове засідання 31 жовтня 2022 року з`явився представник Фонду державного майна України в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, з використанням системи «EasyCon».

Поряд з тим, відповідач-1 (скаржник) не забезпечив технічну можливість участі свого представника у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням системи «EasyCon», у зв`язку з чим, ухвалою суду від 31 жовтня 2022 року розгляд апеляційної скарги відкладено на 21 листопада 2022 року в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду із використанням системи «EasyCon».

Представники учасників справи в судове засідання 21 листопада 2022 року не з`явилися, хоча належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання. Поряд з тим, представники відповідача-1 та третьої особи не забезпечили технічну можливість участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції з використанням системи «EasyCon».

Відповідно до ч.5 ст.197 ГПК України ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву.

Разом з тим, згідно з ч.12 ст.270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Оскільки явка представників сторін та третьої особи в судове засідання не визнавалась обов`язковою, враховуючи, що такі належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, а також зважаючи, що розгляд апеляційної скарги вже відкладався, в тому числі, у зв`язку з незабезпеченням представником скаржника технічної можливості його участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції з використанням системи «EasyCon», враховуючи також закінчення, передбаченого ч.2 ст.273 ГПК України, строку розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представників сторін та третьої особи.

Західний апеляційний господарський суд, розглянувши доводи апеляційної скарги та дослідивши наявні докази у справі, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного:

Відповідно до ч.1 ст.136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (ч.2 ст.136 ГПК України).

Заходи забезпечення позову передбачено у ст.137 ГПК України. Так, позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову (ч.3 ст.137 ГПК України).

Згідно з ч.4 ст.137 ГПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч.10 ст.137 ГПК України заходи забезпечення позову не повинні порушувати прав інших акціонерів (учасників) господарського товариства. Зокрема, крім випадків, передбачених частиною дев`ятою цієї статті, заборона вчиняти дії має стосуватися лише акцій або корпоративних прав, безпосередньо пов`язаних з предметом спору.

Частиною 11 ст.137 ГПК України визначено, що не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення господарського суду, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду.

Так, предметом позову у цій справі є немайнові вимоги Національного заповідника «Замки Тернопілля» про: визнання неправомірним та скасування рішення державного реєстратора Вишнівецької селищної ради Тернопільської області Найко В.О. від 05.07.2021р. індексний номер 59099226 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень Вишнівецького державного виробничо-торговельного підприємства «Шкіргалантерея»; та витребування з чужого незаконного володіння Вишнівецького державного виробничо-торгівельного підприємства «Шкіргалантерея» господарські приміщення та споруди: основна будівля А загальна площа 258,9 кв. м; склад Б загальна площа 333,2 кв. м; будівля цех Г, Д загальна площа 711, 3 кв. м; будівля цех Е, Ж загальна площа 888 кв. м; будівля їдальня З загальна площа 312,8 кв. м; будівля склад К, будівля водокачка Л, будівля вбиральня М, огорожа 1-5, замощення І, димова труба ІІ, за адресою: вул. Вишнівецького, 3, смт. Вишнівець, Кременецький район, Тернопільська область, 47313 на користь Національного заповідника «Замки Тернопілля».

Позовні вимоги мотивовано тим, що спірне майно є державною власністю, віднесене до сфери управління Міністерства культури та інформаційної політики України, є пам`яткою культурної спадщини національного значення і відповідно до Закону України «Про перелік пам`яток культурної спадщини, що не підлягають приватизації» включено до Переліку пам`яток культурної спадщини, що не підлягають приватизації та відповідно до Свідоцтва на право власності САВ №295947 від 16.11.2007 року перебуває у власності Національного заповідника «Замки Тернопілля». Позивач зокрема вказує, що спірні будівлі, право власності на які зареєстрував за собою відповідач-1, належать до цілісного майнового комплексу, який передано позивачу Національному заповіднику «Замки Тернопілля».

Тобто, позивачем, який вважає себе власником спірного майна, заявлено віндикаційний позов до особи, яка, на думку позивача, незаконно набула права власності на таке майно (відповідач-1). Поряд з тим, позивач оскаржує до суду рішення про державну реєстрацію права власності на спірне майно за відповідачем-1.

Поряд з тим, обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову, позивач зокрема зазначав, що згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Вишнівецьке державне виробничо-торгівельне підприємство «Шкіргалентерея» знаходиться у процесі припинення.

Так, наказом Міністерства промислової політики України №97 від 14 лютого 2008 року прийнято рішення про ліквідацію Вишнівецького державного виробничо-торгівельного підприємства «Шкіргалантерея».

Слід зазначити, що оспорюване рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності відповідача-1 на спірне майно прийнято 05 липня 2021 року.

Враховуючи, що процедура ліквідації підприємства передбачає продаж всіх, належних підприємству, активів для задоволення вимог кредиторів, існує реальна загроза реалізації відповідачем-1 спірного майна, право власності на яке оспорюється позивачем у цьому позові.

Вказані обставини підтверджують, що у випадку задоволення судом позову у цій справі та невжиття запропонованих позивачем заходів забезпечення позову, існує реальна загроза утруднення або неможливості ефективного захисту та поновлення порушених прав позивача, якщо суд дійде висновку, що такі порушено.

Оскільки у цій справі позивач звернувся до суду з немайновими позовними вимогами, судове рішення у разі задоволення яких, не вимагатиме примусового виконання, враховуючи вимоги статті 136 Господарського процесуального кодексу України, то в такому випадку судом має досліджуватися та застосовуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому, в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду (аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16 серпня 2018 року у справі №910/1040/18).

Зважаючи на наведені вище обставини, з огляду на обґрунтоване припущення суду, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав позивача, за захистом яких він звернувся, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для забезпечення позову у цій справі шляхом, зазначеним позивачем у заяві про забезпечення позову. Доводи позивача про вжиття заходів забезпечення позову є обґрунтованими та підставними.

Поряд з цим, колегія суддів відхиляє твердження скаржника, що вжиті судом заходи є тотожними задоволенню позову, оскільки вимоги позивача є відмінними від вжитих судом заходів, шляхом заборони відповідачу-1 вчиняти певні дії.

При цьому, судом враховано співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права, за захистом якого позивач звернувся до суду.

Поряд з тим, колегія суддів вважає безпідставним посилання скаржника на можливе зупинення діяльності юридичної особи відповідача-1, за наслідками вжитих судом заходів забезпечення позову, оскільки, останнім не надано суду доказів ведення господарської діяльності саме у спірних приміщеннях, зважаючи на знаходження скаржника у процесі припинення, згідно з наказом Міністерства промислової політики України №97 від 14 лютого 2008 року про ліквідацію підприємства.

Інші доводи апелянта не спростовують правильних висновків суду про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

Твердження скаржника про розгляд судом заяви про забезпечення позову без повідомлення останнього, спростовуються положеннями ч.1 ст.140 ГПК України, відповідно до якої, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.1 ст.255 ГПК України окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції, зокрема, про забезпечення позову (п.3).

Згідно з ч.1 ст.271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Статтею 275 ГПК України передбачено право суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

За приписами ст.276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Слід зазначити, що скаржником не доведено, а апеляційним судом не встановлено наявності підстав для скасування ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, відтак, колегія суддів дійшла висновку про залишення оскаржуваної ухвали без змін, а апеляційної скарги без задоволення.

Керуючись ст.ст.236, 270, 271, 275, 276, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд,

постановив:

Ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 08 червня 2022 року про забезпечення позову у справі №921/21/22 залишити без змін, а апеляційну скаргу Вишнівецького державного виробничо-торговельного підприємства «Шкіргалантерея» без задоволення.

Матеріали оскарження ухвали Господарського суду Тернопільської області від 08 червня 2022 року у справі №921/21/22 повернути до Господарського суду Тернопільської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку у відповідності до вимог ст.ст.286-291 ГПК України.

Повну постанову складено 28 листопада 2022 року

Головуючий (суддя-доповідач) Якімець Г.Г.

Суддя Бойко С.М.

Суддя Бонк Т.Б.