ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" листопада 2022 р. Справа№ 910/1549/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Барсук М.А.

Руденко М.А.

при секретарі судового засідання Денисевич К.Ю.,

за участю представників:

від позивача - Онищенко Т.О., довіреність від 12.05.2022 №062/02/07-1676;

від відповідача - Лось Т.М., довіреність від 04.01.2021 №16-9/10-21/21;

від третьої особи - Осадчук Т.А., витяг,

розглянувши апеляційну скаргу Київського міського центру зайнятості на рішення Господарського суду міста Києва від 10.08.2022 у справі №910/1549/22 (суддя Смирнова Ю.М., повний текст складено - 25.08.2022) за позовом Департаменту комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) до Київського міського центру зайнятості, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація" про усунення перешкод в користуванні майном шляхом виселення.

ВСТАНОВИВ наступне.

Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Київського міського центру зайнятості, в якому просить суд усунути перешкоди у користуванні майном шляхом виселення Київського міського центру зайнятості в особі Голосіївської районної філії Київського міського центру зайнятості з безпідставно займаного ним нежилого приміщення за адресою: м.Київ, вул.Ломоносова, 10, літера А, загальною площею 478,10 кв.м.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач зазначає, що термін дії укладеного між Департаментом комунальної власності м.Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) як орендодавцем, Комунальним підприємством "Київжитлоспецексплуатація" як балансоутримувачем та Київським міським центром зайнятості як орендарем договору про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду №777-2 від 31.10.2018 закінчився 29.10.2021, однак відповідач об`єкт оренди після спливу терміну дії зазначеного договору не звільнив, продовжує його використовувати, порушуючи право власника майна на володіння, користування та розпорядження таким майном.

За твердженнями позивача, відповідач займає спірне приміщення безпідставно, внаслідок чого є підстави для виселення Київського міського центру зайнятості в особі Голосіївської районної філії Київського міського центру зайнятості з нежилого приміщення за адресою: м.Київ, вул.Ломоносова, 10, літера А, загальною площею 478,10 кв.м.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 10.08.2022 у справі №910/1549/22 позов задоволено повністю, виселено Київський міський центр зайнятості з нежилого приміщення за адресою: м. Київ, вул. Ломоносова, 10, літера А, загальною площею 478,10 кв. м., стягнуто з Київського міського центру зайнятості на користь Департаменту комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) судовий збір у розмірі 2481 грн 00 коп.

Так, суд дійшов висновку про те, що оскільки договір оренди припинився, у відповідача відсутні підстави для не повернення майна балансоутримувачу, зокрема після пред`явлення відповідної вимоги орендодавцем.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказане рішення суду та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що виселення відповідача з займаного приміщення призведе до зупинення його діяльності та надання важливих послуг населенню.

Представник апелянта - відповідача у справі в судовому засіданні підтримав вимоги за апеляційною скаргою.

Представники позивача та третьої особи проти апеляційної скарги заперечили та просили залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у Главі 1 Розділу ІV.

Частинами 1 та 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

Між Департаментом комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (орендодавцем) та Київським міським центром зайнятості (орендарем) 31.10.2018 був укладений договір №777-2 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду.

Відповідно до п.1.1 договору орендодавець на підставі протоколу засідання постійної комісії Київської міської ради з питань власності від 09.07. 2018 № 29/105 (п. 168) передає, а орендар приймає в оренду нерухоме майно (нежитлові приміщення), що належать до комунальної власності територіальної громади міста Києва (далі об`єкт оренди), яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Ломоносова, 10, літера А, для розміщення структурного підрозділу у місті Києві установи державної служби зайнятості - Голосіївської районної філії Київського міського центру зайнятості.

Пунктом 2.1 договору визначено, що об`єктом оренди є нежитлові приміщення загальною площею: 478,10 кв.м, в т.ч. 1 поверх - 478,10 кв.м згідно з викопіюванням з поповерхового плану, що складає невід`ємну частину цього договору.

Пунктом 4.2.19 договору зобов`язано орендаря після припинення дії цього договору протягом 3 календарних днів передати майно по акту приймання-передачі підприємству балансоутримувачу. Сторони погодили, що акт приймання-передачі об`єкта оренди підписується відповідним орендодавцем, орендарем та підприємством-балансоутримувачем. У разі невиконання цього пункту орендар сплачує неустойку у подвійному розмірі орендної плати та компенсації витрат підприємства за користування земельною ділянкою.

Цей договір є укладеним з моменту підписання його сторонами і діє з 31.10.2018 по 29.10.2021. Усі зміни та доповнення до цього договору оформляються в письмовій формі і вступають в силу з моменту їх підписання сторонами. Договір припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено (п. 9.1, 9.2, 9.4 договору).

Відповідно до п. 9.7 договору для продовження дії договору на новий строк орендар звертається до орендодавця за 3 місяці до закінчення строку дії договору із заявою про продовження договору на новий строк. До заяви додається новий звіт з незалежної оцінки об`єкта, яка передбачена п. 4.2.20 цього договору.

Відповідач 11.05.2021 звернувся до позивача з листом № 13-1238/10-21/21, в якому просив продовжити строк оренди нежилого приміщення за адресою: м. Київ, вул. Ломоносова, 10, літера А, загальною площею 478,10 кв.м. До листа додано наказ про призначення директора, заява продовження терміну дії та звіт про оцінку майна.

У відповідь на звернення відповідача про продовження дії договору № 777-2 від 31.10.2018, подане в порядку передбаченому п. 9.7 договору, позивач направив орендарю та балансоутримувачу лист від 08.07.2021 № 062/05-10-4312, в якому зазначив, що договір № 777-2 від 31.10.2018 припиняється 29.10.2021 і продовжуватись не буде. Київському міському центру зайнятості зазначено про необхідність звільнити орендовані приміщення та передати їх за актом приймання-передачі підприємству-балансоутримувачу. Докази направлення листа 12.07.2021 долучені до матеріалів справи, і факт отримання цього листа відповідачем не заперечується.

Відповідач після закінчення строку дії договору оренди 29.10.2021 не звільнив орендоване приміщення, що і стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Відповідно до ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків.

Частиною першою статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Укладений договір за своєю правовою природою є договором оренди, а відтак між сторонами виникли правовідносини, що регулюються Цивільним кодексом України та Господарським кодексом України.

Приписами ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України визначено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Частина 1 статті 759 Цивільного кодексу України передбачає, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з ч. 2 ст. 291 Господарського кодексу України, договір оренди припиняється у разі, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено.

У пункті 9.1. договору сторони погодили, що цей договір є укладеним з моменту підписання його сторонами і діє з 31.10.2018 по 29.10.2021.

На відносини, пов`язані із орендою державного та комунального майна поширюється дія Закону України "Про оренду державного та комунального майна" № 2269-XII від 10.04.1992.

27.12.2019 набрав чинності Закон України "Про оренду державного та комунального майна" №157-IX (введений в дію 01.02.2020).

У пункті 2 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про оренду державного та комунального майна" №157-IX від 27.12.2019 зазначено, що договори оренди державного або комунального майна, укладені до набрання чинності цим Законом, продовжуються в порядку, передбаченому законодавством, яке діяло до дати набрання чинності цим Законом, до дати, яка наступить раніше: набрання чинності рішенням Кабінету Міністрів України чи рішенням представницького органу місцевого самоврядування (щодо договорів оренди комунального майна, розташованого в межах відповідної територіальної громади), передбаченим абзацом п`ятим частини другої статті 18 цього Закону, або 1 липня 2020 року.

Після настання однієї з дат, яка відповідно до цього пункту наступить раніше, але у будь-якому випадку не раніше дня введення в дію цього Закону, договори оренди продовжуються в порядку, визначеному цим Законом.

Договори оренди державного та комунального майна, укладені до набрання чинності цим Законом, зберігають свою чинність та продовжують діяти до моменту закінчення строку, на який вони були укладені.

Отже, продовження дії договору оренди № 777-2 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 31.10.2018 відбувається в порядку, встановленому Законом України "Про оренду державного та комунального майна" №157-IX від 27.12.2019.

Приписами статті 284 Господарського кодексу України строк договору оренди визначається за погодженням сторін.

У відповідності до ч. 1 ст. 763 Цивільного кодексу України, договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Частиною другою статті 291 ГК України встановлено, зокрема, що договір оренди припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

За змістом ч. 1 ст. 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" продовження договорів оренди здійснюється за результатами проведення аукціону, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" без проведення аукціону можуть бути продовжені договори, які, зокрема, укладені без проведення аукціону з установами, організаціями, передбаченими частиною першою статті 15 цього Закону.

Частиною 1 ст. 15 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" визначено, що право на отримання в оренду державного та комунального майна без проведення аукціону мають органи державної влади та органи місцевого самоврядування, інші установи і організації, діяльність яких фінансується за рахунок державного або місцевих бюджетів.

Згідно із ч. 3 ст. 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" договори оренди можуть бути продовжені на той самий строк, на який вони були укладені, на підставі заяви орендаря про продовження договору, поданої орендодавцю не пізніше ніж за три місяці до закінчення строку дії договору оренди.

У зв`язку із закінченням 29.10.2021 строку дії договору, відповідач 11.05.2021 звернувся до позивача з листом № 13-1238/10-21/21, в якому просив продовжити строк оренди нежилого приміщення за адресою: м. Київ, вул. Ломоносова, 10, літера А, загальною площею 478,10 кв.м.

У відповідь на звернення відповідача про продовження дії договору № 777-2 від 31.10.2018, подане в порядку передбаченому п. 9.7 договору, позивач направив орендарю та балансоутримувачу лист від 08.07.2021 № 062/05-10-4312, в якому зазначив, що договір № 777-2 від 31.10.2018 припиняється 29.10.2021 і продовжуватись не буде. Київському міському центру зайнятості зазначено про необхідність звільнити орендовані приміщення та передати їх за актом приймання-передачі підприємству-балансоутримувачу.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" рішення про відмову у продовженні договору оренди може бути прийнято: у випадках, передбачених статтею 7 цього Закону; якщо орендоване приміщення необхідне для власних потреб балансоутримувача, які обґрунтовані у письмовому зверненні балансоутримувача, поданому ним орендарю; якщо орендар, який бажає продовжити договір оренди майна в порядку, встановленому частиною другою статті 18 цього Закону, не надав звіт про оцінку об`єкта оренди у визначений цим Законом строк; якщо орендар порушував умови договору оренди та не усунув порушення, виявлені балансоутримувачем або орендодавцем у строк, визначений у приписі балансоутримувача та/або орендодавця; якщо орендар допустив прострочення сплати орендної плати на строк більше трьох місяців; якщо орендар станом на дату довідки балансоутримувача, передбаченої частиною шостою статті 18 цього Закону, має заборгованість зі сплати орендної плати або не здійснив страхування об`єкта оренди, чи має заборгованість зі сплати страхових платежів.

Згідно п. 2 ч.1 вказаної статті 7 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" підставами для відмови у включенні майна до одного з Переліків або виключення майна із одного з Переліків є обґрунтовані власні потреби уповноваженого органу управління та/або балансоутримувача, або потреби іншої бюджетної установи, що розміщена в будівлі, споруді, їх окремій частин.

За приписами ч. 1 ст. 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Відповідно до ст. 25 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" у разі припинення договору оренди орендар зобов`язаний протягом трьох робочих днів з дати припинення договору повернути орендоване майно в порядку, визначеному договором оренди.

У відповідності до п. 7.5. договору, у разі закінчення/припинення дії цього договору або при його розірванні орендар зобов`язаний за актом приймання-передачі повернути об`єкт підприємству-балансоутримувачу у стані, не гіршому, ніж в якому перебував об`єкт на момент передачі його в оренду, з урахуванням усіх здійснених орендарем поліпшень, які неможливо відокремити від об`єкта без заподіяння йому шкоди, з урахуванням зносу за період строку дії договору оренди.

Відповідно до ч. 2 ст. 795 Цивільного кодексу України повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору.

Відповідач, в порушення вимог закону та договору оренди, орендовані ним нежитлові приміщення, що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Ломоносова, 10, літера А, загальною площею 478,10 кв.м. не звільнив та по акту приймання-передачі не повернув.

Водночас, обов`язок орендаря повернути об`єкт оренди, тобто фактично виселитись з орендованого приміщення, у разі припинення договору найму передбачено ст. 785 ЦК України, ст. 25 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", а також умовами укладеного між сторонами договору.

З огляду на вищенаведене, оскільки відповідач після закінчення строку дії договору не повернув та не звільнив нежитлові приміщення, що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Ломоносова, 10, літера А, загальною площею 478,10 кв.м., суд першої інстанції дійшов вірного висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Доводи скаржника про те, що виселення відповідача з займаного приміщення призведе до зупинення його діяльності та надання важливих послуг населенню не можуть бути підставою для звільнення Київського міського центру зайнятості від його обов`язку повернути приміщення після закінчення строку дії договору оренди та відмови орендодавця у його продовженні.

З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення місцевого господарського суду прийнято з повним, всебічним та об`єктивним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим, правові підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Оскільки, у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на відповідача (апелянта).

Керуючись ст.ст. 240, 269, 275, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Київського міського центру зайнятості залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 10.08.2022 у справі №910/1549/22 - без змін.

2. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на її заявника - відповідача у справі.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено: 01.12.2022 року.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко

Судді М.А. Барсук

М.А. Руденко