РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

28.11.2022Справа № 910/9116/22
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дейріко"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрпостач Енерго"

про стягнення 59 227,09 грн

Суддя Зеленіна Н.І.

Без виклику представників сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Дейріко" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрпостач Енерго" про стягнення заборгованості за неналежне виконання зобов`язань за договором постачання природного газу №СГ02-23/21 від 17.11.2021, яка складається з 46 521,12 грн - суми основного боргу, 4 466,01 грн - інфляційних втрат, 630,90 грн - 3% річних та 7 609,06 грн - пені.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.09.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у матеріалах справи документами.

З метою повідомлення відповідача про розгляд даної справи, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала про відкриття провадження у справі була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача: м. Київ, вул. Московська, буд. 8, корп. 7.

Поштове відправлення з ухвалою про відкриття провадження повернулося на адресу суду, у графі причин повернення зазначено: "за закінченням термін зберігання".

Відповідно до ч. 1 ст. 9 ГПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Згідно ч. 2 ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

За змістом ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитися із вищевказаною ухвалою у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reestr.court.gov.ua).

Крім того, Верховний Суд у постановах від 25.04.2018 у справі №800/547/17, від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б, від 18.03.2021 у справі №911/3142/19 зазначає, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду.

Отже, судом вчинені всі необхідні дії для належного повідомлення відповідача про розгляд даної справи.

Відповідач не подав до суду відзив на позов, тобто не скористався наданим їм процесуальним правом, передбаченим ст. 178 ГПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

17.11.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрпостач Енерго" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дейріко" було укладено договір постачання природного газу №СГ02-23/21, відповідно до умов якого постачальник зобов`язується передати у власність споживача, а споживач прийняти і сплатити на умовах цього договору природній газ.

Відповідно до п. 1.3 договору, обсяг газу, який постачальник зобов`язується передати, а споживач прийняти та оплатити, зазначається в додаткових угодах до договору на кожен газовий місяць з щодобовим розподілом споживання протягом газового місяця. Зміни місячних обсягів газу встановлюються сторонами шляхом укладання відповідних додаткових угод до договору, зокрема, в порядку передбаченому п. 3.2 договору.

Загальна вартість газу, який постачальник передає споживачу, визначається загальною вартістю обсягу фактично переданого газу на підставі актів приймання-передачі газу, вказаних в пункті 3.3 договору (п. 1.4 договору).

Пунктом 2.1 договору встановлено, що ціна газу, з урахуванням вартості транспортування газу до точки виходу з газотранспортної системи, що передається до договору, визначається сторонами по кожному місяцю постачання окремими додатковими угодами, які є невід`ємною частиною даного договору.

Згідно п. 2.9. договору сторони погодили, що надлишкові кошти, які надійшли від споживача зараховуються як попередня оплата.

Пунктами 3.2.-3.3. договору передбачено, що кількість газу, що передається, визначається у відповідності з обсягами, зазначеними у додаткових угодах до даного договору. Передача фактичного обсягу газу за звітний місяць оформляється сторонами актом прийому-передачі газу.

Пунктом 4.4.2 договору передбачено, що споживач має право за умови відсутності простроченої заборгованості за цим договором перед постачальником та письмового попередження за 21 день, перейти на постачання газу до іншого постачальника та призупинити дію договору в частині постачання газу або достроково розірвати цей договір у встановленому цим договором та чинним законодавством порядку.

Відповідно до пункту 8.1 договору, цей договір складений у двох примірниках, набирає чинності з дати його підписання обома сторонами та скріплення печатками сторін (дата, вказана у верхньому правому куті першої сторінки договору) і діє до 31.12.2021 включно в частині постачання газу, а в іншій частині зобов`язань - до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань. При цьому договір являється дійсним за умови наявності відбитку печатки обох сторін на кожному аркуші договору. У випадку, якщо жодна зі сторін не заявила про свій намір розірвати та/або внести зміни до нього, даний договір вважається пролонгованим на аналогічних умовах з урахуванням всіх додатків до нього на кожен наступний рік.

Відповідно до додаткової угоди №1 від 25.11.2021 сторони погодили, що у грудні 2021 року споживач зобов`язується прийняти і оплатити, а постачальник передати природній газ в обсязі 1 500 м.куб. на загальну суму 52 670,84 грн.

Відповідач виставив позивачу рахунок на оплату №158 від 29.11.2021 на суму 52 670,84 грн, який було оплачено позивачем відповідно до платіжного доручення №1223 від 01.12.2021 на суму 52 670,84 грн.

Як вбачається із акту приймання-передачі природного газу №119 від 31.12.2021, постачальником було передано, а споживачем прийнято природний газ у кількості 1,67946 тис. м.куб. на загальну суму 59 377,69 грн. Акт підписаний сторонами та скріплений печатками сторін.

Відповідач виставив позивачу рахунок на оплату №300 від 31.12.2021 на суму 6 706,85 грн, який було оплачено позивачем відповідно до платіжного доручення №19 від 11.11.2022 на суму 52 6 706,85 грн.

Відповідно до додаткової угоди №2 від 24.12.2021 сторони погодили, що у січні 2022 року споживач зобов`язується прийняти і оплатити, а постачальник передати природній газ в обсязі 1 500 м.куб. на загальну суму 81 995,83 грн.

Відповідач виставив позивачу рахунок на оплату №210 від 30.12.2021 на суму 81 995,83 грн, який було оплачено позивачем відповідно до платіжного доручення №2 від 04.01.2022 на суму 81 995,83 грн.

Як вбачається із акту приймання-передачі природного газу №19 від 31.01.2022, постачальником було передано, а споживачем прийнято природний газ у кількості 1,24929 тис. м.куб. на загальну суму 68 350,10 грн. Акт підписаний сторонами та скріплений печатками сторін.

Таким чином, споживачем було спожито меншу кількість природного газу за січень 2022 року, у зв`язку з чим виникла передплата в розмірі 13 645,73 грн.

Відповідно до додаткової угоди №3 від 24.01.2022 сторони погодили, що у лютому 2022 року споживач зобов`язується прийняти і оплатити, а постачальник передати природній газ в обсязі 1 800 м. куб. на загальну суму 81 995,84 грн.

Відповідач виставив позивачу рахунок на оплату №125 від 28.01.2022 на суму 98 395,00 грн, який було оплачено позивачем відповідно до платіжного доручення №84 від 31.01.2022 на суму 90 000,00 грн.

Як вбачається із акту приймання-передачі природного газу №199 від 28.02.2022, постачальником було передано, а споживачем прийнято природний газ у кількості 1,04122 тис. м.куб. на загальну суму 57 124,61 грн. Акт підписаний сторонами та скріплений печатками сторін.

Таким чином, споживачем було спожито меншу кількість природного газу за лютий 2022 року, у зв`язку з чим виникла передплата в розмірі 32 875,39 грн.

Враховуючи викладене, загалом за період з грудня 2021 року по лютий 2022 року, постачальник поставив природній газ загальним об`ємом 3,96997 тис. м.куб., загальною вартістю 184 852,40 грн; споживач у свою чергу оплати спожитий газ на загальну суму 231 373,52 грн.

Таким чином, за розрахунком суду позивачем було надмірно перераховано кошти в розмірі 46 521,12 грн.

Листом за вих. №16 від 28.02.2022 позивач звернувся до відповідача з проханням відкріплення Товариства з обмеженою відповідальністю "Дейріко" від платформи у зв`язку з переходом на іншого постачальника газу, однак доказів направлення такого листа до суду не надано.

11.03.2022 позивач звернувся до відповідача з листом №19, в якому просив повернути надмірно сплачені кошти у розмірі 46 521,12 грн, однак доказів надсилання такого листа до суду не надано.

Також, як вбачається з матеріалів справи, позивач направив 24.06.2022 відповідачу претензію №51 від 23.06.2022 з вимогою сплатити грошові кошти у розмірі 46 521,12 грн протягом 5-ти календарних днів.

Відповіді на вказану претензію матеріали справи також не містять.

У відповідності до ч. 2 ст. 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

З поданих до матеріалів справи документів судом встановлено, що позивач надмірно сплатив кошти у розмірі 46 521,12 грн.

Відповідач належними та допустимими доказами не спростував встановлені вище обставини.

Статтею 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, договором не передбачено умови, порядок та терміни повернення попередньої оплати, а отже строк на таке повернення має розраховуватися з урахуванням положення ч. 2 ст. 530 ЦК України, а саме у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги.

Як вбачається з повідомлення про вручення поштового відправлення №754, відповідач отримав претензію позивача 20.07.2022.

Таким чином, оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрпостач Енерго" отримало претензію позивача 20.07.2022, то суд приходить до висновку, що відповідач мав виконати своє зобов`язання в строк до 27.07.2022 включно.

Враховуючи викладене, а також те, що доказів повернення сплачених грошових коштів станом на день розгляду справи відповідачем до суду не надано, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення попередньої оплати у розмірі 46 521,12 грн є обґрунтованими.

Окрім того, позивачем нараховано пеню у розмірі 7 609,06 грн , 3% річних у розмірі 630,90 грн та інфляційні втрати у розмірі 4 466,01 грн за період з 19.03.2022 по 30.08.2022.

Згідно з ч. 1 ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, не виконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частинами 1, 3 ст. 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За приписами ч. 1, 2 ст. 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно зі статтями 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 5.3. договору сторони передбачили, що за порушення грошових зобов`язань (умов та строків розрахунків) згідно договором, винна сторона сплачує на користь іншої сторони, крім суми заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних за весь час прострочення, - пеню за кожний день прострочення у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу.

Суд встановив, що умовами договору передбачено стягнення пені виключно за порушення умов та строків розрахунків за поставлений природній газ та не передбачено строків та відповідальності за неповернення попередньої оплати, а тому суд відмовляє позивачу у задоволенні вимог щодо стягнення пені.

Оскільки договором не передбачено терміни повернення попередньої оплати, а отже строк на таке повернення з урахуванням положення ч. 2 ст. 530 ЦК України встановлено включно до 27.07.2022.

Суд здійснивши розрахунок 3% річних та інфляційних втрат за період з 28.07.2022 по 30.08.2022 встановив, що розмір 3% річних, який підлягає стягненню становить 130,00 грн, а розмір інфляційних втрат становить 511,73 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Правила доказування у господарському процесі визначені у ст. 74 ГПК України, відповідно до ч. 1, 2 та 3 якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. 86, 129, 233, 236-240, 250-252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Дейріко" - задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрпостач Енерго" (01029, м. Київ, вул. Московська, буд. 8, корп. 7, код ЄДРПОУ - 44322584) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дейріко" (04116, м. Київ, вул. Шулявська, буд. 5 код ЄДРПОУ - 40392270) 46 521 (сорок шість тисяч п`ятсот двадцять одна) грн 12 коп. - суми основного боргу, 511 (п`ятсот одинадцять) грн 73 коп. - інфляційних втрат, 130 (сто тридцять) грн - 3% річних та 1 975 (одна тисяча дев`ятсот сімдесят п`ять) грн 63 коп. - витрат по сплаті судового збору.

3. Відмовити у задоволенні іншої частини позову.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом 20 днів з дня підписання повного тексту.

Рішення суду набирає законної сили у порядку та строки, передбачені ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Н.І. Зеленіна