ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" листопада 2022 р. м. Київ Справа № 911/160/22

Суддя: Грабець С.Ю.

Секретар судового засідання: Передрій І.В.

Суд, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом акціонерного товариства "Райффайзен банк"

до фізичної особи-підприємця Федорій Олени Анатоліївни

про стягнення заборгованості у сумі 181 511,51 грн.,

за участю представників:

позивача: не з`явився;

відповідача: не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

10 січня 2022 року до Господарського суду Київської області надійшла позовна заява акціонерного товариства "Райффайзен банк" (далі - позивач) до фізичної особи-підприємця Федорій Олени Анатоліївни (далі - відповідач) про стягнення заборгованості у сумі 181 511,51 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач послався на порушення відповідачем умов кредитного договору №R322904/8051/861249 від 24.06.2020 року.

Ухвалою суду від 17.01.2022 року позовну заяву акціонерного товариства «Райффайзен Банк» залишено без руху, на підставі п. 2 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України.

07 лютого 2022 року на адресу Господарського суду Київської області від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви та долучення витребуваних ухвалою суду документів.

Ухвалою суду від 14.02.2022 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 09 березня 2022 року.

24 лютого 2022 року Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №64/2022 в Україні введено воєнний стан та запроваджено здійснення встановлених Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходів, у зв`язку з чим, підготовче засідання не відбулось.

31 березня 2022 року на електронну адресу Господарського суду Київської області від представника позивача надійшла заява про проведення судового засідання без його участі, яка підлягала задоволенню судом.

Ухвалою суду від 21.06.2022 року підготовче засідання призначено на 15 липня 2022 року.

13 липня 2022 року на електронну адресу Господарського суду Київської області від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, яка підлягала задоволенню судом.

Представники позивача та відповідача в засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

Ухвалою суду від 15.07.2022 року продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів, підготовче засідання відкладено на 17 серпня 2022 року.

10 серпня 2022 року на електронну адресу Господарського суду Київської області від представника позивача надійшла заява про проведення судового засідання без участі представника позивача, яка підлягала задоволенню судом.

17 серпня 2022 року в засідання представники позивача та відповідача не з`явились.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 17.08.2022 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті на 07 вересня 2022 року.

У засідання представники позивача та відповідача у засідання не з`явились.

Судове засідання відкладено на 19 жовтня 2022 року, про що постановлено ухвалу суду.

18 жовтня 2022 року на електронну адресу Господарського суду Київської області від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, яка підлягала задоволенню судом.

У засідання представники позивача та відповідача не з`явились.

Судове засідання відкладено на 16 листопада 2022 року, про що постановлено ухвалу суду.

Згідно з ч. 2 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою.

Відповідно до ч. 3 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України, виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

08 листопада 2022 року судом на сайті Судової влади України розміщено оголошення про виклик до суду позивача та відповідача в справі №911/160/22 у засідання, призначене на 16 листопада 2022 року.

16 листопада 2022 року представники позивача та відповідача у судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Ухвалою Господарського суду Київської області суду від 14.02.2022 року відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву, докази, що підтверджують заперечення проти позову, та попереджено про те, що суд може вирішити справу за наявними в ній матеріалами, у разі ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву.

Відповідно до ч. 4 ст. 89 Цивільного кодексу України, до єдиного державного реєстру вносяться відомості про організаційно-правову форму юридичної особи, її найменування, місцезнаходження, органи управління, філії та представництва, мету установи, а також інші відомості, встановлені законом.

Частиною 1 ст. 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" встановлено, що Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Так, з метою повідомлення відповідача про судове засідання, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 14.02.2022 року була направлена рекомендованим листом із повідомленням про вручення на адресу відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, а саме: АДРЕСА_1.

Поштове відправлення №087 отримано 10 березня 2022 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу, долученим до матеріалів справи.

На відповідача, як юридичну особу, відповідно до положень ст. 4, ч. 1, п. 10 ч. 2 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", покладений обов`язок зазначати достовірні дані щодо місця розташування юридичної особи, які, відповідно до положень ст. 10 цього Закону, вважаються достовірними і можуть бути використані для отримання поштових відправлень юридичною особою, яка повинна забезпечити створення умов доставки та вручення поштових відправлень, відповідно до вимог Закону України "Про поштовий зв`язок" та Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №270 від 05.03.2009 року.

Згідно з ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Спроба вручення поштового відправлення за адресою відповідача, зареєстрованої у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвали суду.

Так, враховуючи те, що відповідач був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, відзиву на позовну заяву не подано, нез`явлення представників сторін не перешкоджає розгляду справи по суті, суд вирішив справу за наявними в ній матеріалами.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність, вірогідність кожного доказу окремо, а також взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

24 червня 2020 року фізична особа - підприємець Федорій Олена Анатоліївна звернулась до публічного акціонерного товариства "Райффайзен банк" із заявою-анкетою на рефінансування заборгованості за кредитним лімітом до поточного рахунку Кредитної картки (для фізичної особи-підприємця).

24 червня 2020 року між публічним акціонерним товариством "Райффайзен банк" та фізичною особою-підприємцем Федорій Оленою Анатоліївною (далі - відповідач) був укладений кредитний договір №R322904/8051/861249 (далі - договір).

Публічним акціонерним товариством "Райффайзен банк" було змінено назву на акціонерне товариство "Райффайзен банк" (далі - позивач), що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Згідно з п. 1.1 договору, відповідно до умов договору позивач зобов`язується надати відповідачу кредит у формі невідновлювальної кредитної лінії з лімітом в сумі 192 790,00 (сто дев`яносто дві тисячі сімсот дев`яносто гривень, 00 копійок) гривень, а відповідач зобов`язується використати кредит за цільовим призначенням, повернути позивачу суму кредиту, сплатити проценти за користування кредитом та комісії, а також виконати інші обов`язки, визначені договором.

Відповідно до п. 1.2 договору, кінцевий термін погашення кредиту - "22" травня 2023 року, або інша дата, визначена відповідно до статті 8 договору.

Пунктом 1.3 договору встановлено, що кредит надається відповідачу на погашення боргових зобов`язань, які виникли згідно умов договору про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №011/8051/444507 від 20 серпня 2018 року, укладеного між відповідачем та позивачем (далі - кредитний договір).

Згідно з п. 1.4 договору, заборгованість за кредитом обліковується на позичковому рахунку № НОМЕР_1 , код банку 322904 АТ «Райффайзен Банк Аваль», який може змінюватися позивачем самостійно.

Відповідно до п. 1.5 договору, грошові зобов`язання відповідача за договором є безумовними та безвідкличними, їх виконання має пріоритет над будь-якими поточними та майбутніми грошовими зобов`язаннями позивача, якщо інше не встановлено законодавством України.

Пунктом 2.1 договору встановлено, що протягом всього строку фактичного користування кредитом відповідач зобов`язаний сплачувати щомісяця позивачу проценти, розмір яких розраховується на основі фіксованої процентної ставки в розмірі 27 % річних, на рахунок нарахованих доходів позивача № НОМЕР_2 , код банку 322904 АТ «Райффайзен Банк

Аваль», або на інші рахунки, визначені позивачем та доведені до відома відповідача.

Згідно з п. 2.2 договору, нарахування процентів за кредитом здійснюється не рідше одного разу на місяць, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та році. Проценти нараховуються на залишок фактичної заборгованості відповідача за кредитом протягом всього строку користування кредитом. При розрахунку процентів враховується день видачі кредиту (частини кредиту); останній день строку користування кредитом не враховується.

Відповідно до п. 3.1.1 договору, обов`язковими умовами надання відповідачу кредиту є наявність поточного рахунку відповідача, відкритого в установі позивача.

Пунктом 3.1.3 договору встановлено, що обов`язковими умовами надання відповідачу кредиту є наявність заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором.

Згідно з п. 3.2 договору, на умовах договору, після виконання відповідачем обов`язкових умов, вказаних в пункті 3.1. договору, позивач на підставі письмової заяви відповідача, протягом 2 (двох) банківських днів з дати її отримання, надає кредитні кошти в розмірі фактичної заборгованості відповідача за кредитним договором (пункт 1.3. договору) на дату видачі кредиту, але не більше суми, визначеної в пункті 1.1. договору. Кредитні кошти за договором надаються з позичкового рахунку шляхом безготівкового переказу через балансовий рахунок кредитора № НОМЕР_3 на поточний рахунок відповідача № НОМЕР_4 , код банку 322904 для подальшого використання за цільовим призначенням, зазначеним в пункті 1.3. договору. Фактична заборгованість відповідача за кредитним договором, зазначеним у пункті 1.3 договору, визначається позивачем самостійно на підставі умов кредитного договору та даних обліку позивача на дату видачі кредиту.

Відповідно до п. 4.2 договору, відповідач здійснює повернення кредиту та сплату процентів щомісячно ануїтетними (однаковими) платежами в розмірі згідно з графіком.

Ануїтетний платіж включає в себе повернення частини основної суми кредиту та сплату процентів за його користування. Щомісячний ануїтетний платіж розраховується за формулою:

Сума щомісячного ануїтетного платежу = Сума кредиту за договором * ((І + процентна ставка за місяць) строк кредитування (міс.) * Процентна ставка за місяць)/ ((1 + процента ставка за місяць) строк кредитування (міс.) -1);

Сума щомісячного платежу за % = (залишок заборгованості за кредитом * річна процентна ставка /кількість днів поточного року) * Кількість днів в місяці, який передує даті сплати ануїтетного платежу;

Сума щомісячного платежу за основним боргом = Сума щомісячного повернення кредиту - Сума щомісячного платежу за %.

Пунктом 4.3 договору встановлено, що відповідач зобов`язується здійснювати ануїтетний платіж шляхом повернення кредиту та сплати процентів окремими платежами у валюті кредиту кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем надання кредиту в дату, визначену графіком. Якщо дата сплати, зазначена у графіку, не є банківським днем, платіж здійснюється не пізніше останнього банківського дня, що передує даті, визначеній у графіку. Під поняттям "Банківський день" сторони розуміють робочий день позивача, протягом якого приймаються документи клієнтів на переказ і документи на відкликання та здійснюється їх оброблення, передавання і виконання.

Згідно з п. 8.1.3 договору, у разі настання обставини дефолту, позивач має безумовне право на власний розсуд без необхідності укладення будь-яких додаткових угод/ договорів про зміни вжити один або декілька таких заходів: вимагати дострокового повного та/або дострокового часткового погашення заборгованості за договором.

Відповідно до п. 8.2.3 договору, позивач вправі скористатись правами, зазначеними в пункті 8.1. договору та пред`явити відповідачу відповідні вимоги при настанні будь-якої з обставин Дефолту, зокрема в таких випадках: порушення відповідачем строків виконання або невиконання будь-яких грошових зобов`язань, передбачених договором.

Пунктом 9.1.2 договору встановлено, що відповідач засвідчує та гарантує, що на момент укладення договору відповідач має стабільний фінансовий стан і володіє достатнім рівнем платоспроможності і кредитоспроможності, необхідними для вчасного виконання ним своїх зобов`язань за договором, на момент укладення договору не існує відомих відповідачу обставин, які можуть негативним чином вплинути на його фінансовий стан, рівень його платоспроможності і кредитоспроможності.

Згідно з п. 10.1 договору, у разі невиконання або неналежного виконання зобов`язань, встановлених договором, сторони несуть відповідальність згідно законодавства України та положень договору. До регулювання правовідносин, які неврегульовані договором, застосовуються відповідні норми законодавства України.

Відповідно до п. 11.1 договору, договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і скріплення печатками і діє до повного виконання ними прийнятих зобов`язань відповідно до договору.

Додатком №1 до кредитного договору №R322904/8051/861249 від 24.06.2020 року сторони погодили графік погашення заборгованості за кредитом та сплати процентів.

В обґрунтування заявлених вимог позивач послався на те, що на виконання умов договору, 08 липня 2020 року позивачем перераховані відповідачу грошові кошти в сумі 184 825,70 грн., що підтверджується довідкою з банка.

Згідно з ч. 1 ст. 19 Господарського процесуального кодексу України, сторони вживають заходів для досудового врегулювання спору за домовленістю між собою або у випадках, коли такі заходи є обов`язковими згідно із законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Господарського процесуального кодексу України, особи, які порушили права і законні інтереси інших осіб, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення претензії чи позову.

У зв`язку із порушенням відповідачем умов договору, позивач направив на адресу відповідача вимогу про дострокове виконання грошових зобов`язань за кредитним договором №114/5-231840 від 27.10.2021 року, в якій просив здійснити дострокове погашення кредиту та сплатити проценти за користування ним.

Відповідач відповіді на вищевказану вимогу не надав, кредит не повернув, суму нарахованих процентів не сплатив.

Позивач, вважаючи, що його права порушені, звернувся до суду, просив стягнути з відповідача 147 393,28 грн. заборгованості за кредитом та 34 118,23 грн. заборгованості по процентах.

Згідно з ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ч. 3 ст. 198 Господарського кодексу України, відсотки за грошовими зобов`язаннями учасників господарських відносин застосовуються у випадках, розмірах та порядку, визначених законом або договором.

Частиною 1 ст. 1056-1 Цивільного кодексу України встановлено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Згідно з ч. 2 ст. 1056-1 Цивільного кодексу України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач виконав умови договору та перерахував відповідачу грошові кошти в сумі 184 825,68 грн., що підтверджується довідкою з банка від 08.07.2020 року, долученою до матеріалів справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Судом встановлено, що відповідач зобов`язувався здійснювати ануїтетний платіж шляхом повернення кредиту та сплати процентів окремими платежами у валюті кредиту кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем надання кредиту в дату, визначену графіком. Якщо дата сплати, зазначена у графіку, не є банківським днем, платіж здійснюється не пізніше останнього банківського дня, що передує даті, визначеній у графіку. Під поняттям "Банківський день" сторони розуміють робочий день позивача, протягом якого приймаються документи клієнтів на переказ і документи на відкликання та здійснюється їх оброблення, передавання і виконання (п. 4.3 договору).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За твердженням представника позивача, відповідач порушив Графік погашення кредиту та сплати нарахованих процентів.

Згідно з ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 202 Господарського кодексу України, господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Документів, що підтверджували б сплату відповідачем заборгованості по кредиту, а також нарахування процентів за користування ними, відповідач суду не надала, тому вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості по кредиту в сумі 147 393,28 грн. та заборгованості по процентах в сумі 34 118,23 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 124 Конституції України, ч. 1 ст. 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", ч. 1 ст. 173, п. 3 ч. 1 ст. 174, ч. 3 ст. 198, ч. 1 ст. 193, ч. 1 ст. 202 Господарського кодексу України, ч. 1 ст. 526, ч. 1 ст. 530, ч. ч. 1, 2 ст. 554, ст. 610, ч. 1 ст. 612, ч. 1 ст. 626, ч. 1 ст. 627, ч. 1 ст. 628, ч. 1 ст. 1048, ч. 1 ст. 1049, ч. 2 ст. 1050, ст. 1054, ч. ч. 1, 2 ст. 1056-1 Цивільного кодексу України, ст. ст. 2, 3, ч. 2 ст. 4, ч. 1 ст. 5, ст. 7, ч. ч. 1, 2, 4 ст. 11, ст. 12, ч. ч. 3, 4 ст. 13, ст. ст. 14-15, ст. 18, ст. 19, ч. 1 ст. 73, ч. ч. 1, 3 ст. 74, ст. 86, ч. 4 ст. 89, ч. ч. 2, 3 ст. 120, ст. 123, ч. 9 ст. 129, ч. 9 ст. 165, ч. 3 ст. 222, ч. 3 ст. 232, ст. 233, ст. 238, ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Задовільнити повністю позов акціонерного товариства "Райффайзен банк" до фізичної особи-підприємця Федорій Олени Анатоліївни про стягнення заборгованості у сумі 181 511,51 грн.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Федорій Олени Анатоліївни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 ) на користь акціонерного товариства "Райффайзен банк" (01011, місто Київ, вулиця Лєскова, будинок 9, ідентифікаційний код 14305909) 147 393,28 грн. (сто сорок сім тисяч триста дев`яносто три грн. 28 коп.) заборгованості за кредитом; 34 118,23 грн. (тридцять чотири тисячі сто вісімнадцять грн. 23 коп.) заборгованості по процентах; 2 722,67 грн. (дві тисячі сімсот двадцять дві грн. 67 коп.) витрат на сплату судового збору.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України, та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено 28.11.2022 року.

Суддя С. Грабець