ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" листопада 2022 р. м. Київ Справа № 911/734/22

Суддя Господарського суду Київської області Подоляк Ю.В., за участю секретаря судового засідання Руденко Н.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут»
до Відділу освіти Володарської селищної ради
про стягнення 349074,30 грн.
за участю представників:

позивача:Василевська О.В. дов. від 29.12.2021 № 007.2Др-58-1221
відповідача:не з`явились
суть спору:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» (далі позивач) до Відділу освіти Володарської селищної ради (далі відповідач) про стягнення 349074,30 грн., з яких 327314,39 грн. основний борг, 6850,73 грн. інфляційні втрати, 1944,68 грн. 3 % річних, 12964,20 грн. пеня.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором про постачання електричної енергії споживачу від 23.12.2021 № 60СВ797-19560-21 щодо здійснення повного розрахунку за поставлену електричну енергію у період з грудня 2021 року по лютий 2022 року у встановлений договором строк.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 26.05.2022 у даній справі прийнято вказану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справ та вирішено розгляд справи здійснювати у порядку загального позовного провадження. Встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позовну заяву та інших документів, що підтверджують заперечення проти позову до 24.06.2022. Запропоновано відповідачу надати до суду у строк встановлений для подачі відзиву докази належного виконання своїх зобов`язань за договором про постачання електричної енергії споживачу від 23.12.2021 № 60СВ797-19560-21 щодо здійснення повного розрахунку за поставлену електричну енергію у період з грудня 2021 року по лютий 2022 року у встановлений договором строк; контррозрахунок заявлених до стягнення сум інфляційних втрат, 3% річних та пені.

У встановлений судом строк відповідач своїм правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористався, відзиву на позовну заяву та інших документів до суду не надав.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 13.09.2022 закрито підготовче провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 11.10.2022 о 12:10.

У зв`язку з оголошенням на території міста Києва повітряної тривоги, задля збереження життя та здоров`я учасників справи, судове засідання у даній справі призначене на 11.10.2022 не відбулось.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 12.10.2022 призначено у даній справі судове засідання з розгляду справи по суті на 15.11.2022 об 11:20.

Присутній в судовому засіданні представник позивача повністю підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити з мотивів, викладених в позові.

Відповідач в судове засідання не з`явився.

Частино 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи, що неявка відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті, суд відповідно до вимог ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутності представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, присутнього в судовому засіданні, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

Між сторонами у справі було укладено договір про постачання електричної енергії споживачу від 23.12.2021 № 60СВ797-19560-21 (далі договір), відповідно до умов якого постачальник продає електричну енергію (код ДК021:20-5 «Електрична енергія») споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору (п. 1.1, 2.3 договору).

Згідно з п. 5.1 договору споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком № 2 до цього договору. Ціна 1кВт*год електричної енергії, станом на дату укладання цього договору, з урахуванням тарифу на послуги з передачі, становить 4,49581 грн. з урахуванням ПДВ, у тому числі: ціна електричної енергії 3,746508 грн., податок на додану вартість у розмірі 20% до ціни електричної енергії 0,749302 грн.

Відповідно до п. 5.10 договору оплата електричної енергії здійснюється споживачем виключно в грошовій формі. Розрахунок за фактично передану електричну енергію здійснюється до 20-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки електричної енергії, на підставі рахунків та актів приймання-передачі електричної енергії.

У відповідності до п. 5.16 договору розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць, в якому здійснюється постачання електричної енергії.

Договір набуває чинності з дати його підписання і діє в частині постачання електричної енергії з 01.12.2021 до 31.12.2021 (включно), а в частині розрахунків до повного виконання сторонами своїх обов`язків за цим договором. Дія договору може бути продовжена на строк, достатній для проведення процедури закупівлі/спрощеної закупівлі на початок наступного року в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної в початковому договорі про закупівлю, укладеному в попередньому році, якщо видатки на досягнення цієї цілі затверджено в установленому порядку (п. 13.1, 13.8 договору).

Відповідачем підписана заява-приєднання до договору про постачання електричної енергії споживачу. В заяві-приєднання вказані відомості щодо адреси об`єктів, на яких відповідачем споживається електрична енергія та ЕІС-коди точок комерційного обліку.

Між сторонами у справі підписано додаток № 2 комерційна пропозиція № 1, в якій визначено, що оплата рахунка постачальника має бути здійснена споживачем у строки, визначені у рахунку, протягом 5 робочих днів від дати його отримання споживачем, але не пізніше 20-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки електричної енергії.

В додатку № 3 до договору сторони погодили планові місячні обсяги споживання електричної енергії у розрізі кожного місяця.

На виконання умов договору позивач у грудні 2021 року лютому 2022 року продав відповідачу електричну енергію в обсязі 165706 кВт*год на суму 744982,70 грн., що підтверджується актами приймання-передачі електричної енергії від 31.12.2021 № ЗЛВ81084702 на суму 294736,31 грн., від 31.01.2022 № ЗЛВ82005398 на суму 275170,55 грн., від 28.02.2022 № ЗЛВ82010675 на суму 175075,84 грн., які підписані в двосторонньому порядку уповноваженими представниками сторін та їх підписи скріплені печатками позивача та відповідача, завірені копії яких залучені до матеріалів справи.

Враховуючи, що відповідач своїх зобов`язань щодо здійснення повного розрахунку за спожиту електричну енергію в грудні 2021 року лютому 2022 року не виконав, за ним на час розгляду справи рахується борг в розмірі 327314,39 грн. різниця між перерахованими грошовими коштами та загальною вартістю спожитої електричної енергії.

Розмір зазначеної заборгованості підтверджується актом звіряння взаємних розрахунків за період з 01.11.2021 по 11.04.2022, відповідно до якого сальдо на користь позивача станом на 11.04.2022 складає суму 327314,39 грн. Зазначений акт підписаний в двосторонньому порядку повноважними представниками сторін та скріплений їх печатками, завірена копія якого залучена до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Статтею 275 Господарського кодексу України передбачено, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України «Про ринок електричної енергії».

Згідно з ч. 6, 7 ст. 276 Господарського кодексу України розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених/визначених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

Пунктом 4.12 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 14.03.2018 № 312 визначено, що розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Рахунок за спожиту електричну енергію оплачується: протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунка непобутовим споживачем; протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка побутовим споживачем; в інший термін, передбачений договором, але не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 57 Закону України «Про ринок електричної енергії» електропостачальники мають право на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію та послуги з постачання електричної енергії відповідно до укладених договорів.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 58 Закону України «Про ринок електричної енергії» споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з приписами статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Проте, всупереч згаданих приписів закону, положень укладеного між сторонами у справі договору, відповідач не виконав своїх зобов`язань щодо здійснення повного розрахунку за спожиту електричну енергію у грудні 2021 року лютому 2022 року, в зв`язку з чим, за ним на час розгляду справи рахується борг в розмірі 327314,39 грн. Доказів сплати вказаного боргу відповідач суду не надав.

Згідно з вимогами ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Таким чином, суд вважає, що позивачем правомірно заявлено позов про стягнення 327314,39 грн. заборгованості за спожиту електричну енергію.

Враховуючи те, що відповідач порушив строки виконання грошового зобов`язання щодо здійснення повного розрахунку за спожиту електричну енергію, позивач просить суд стягнути з відповідача інфляційні втрати та 3% річних з прострочених сум грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно розрахунку позивача інфляційні втрати з прострочених сум за період прострочення з 15.03.2022 по 10.05.2022 складають 6850,73 грн., 3% річних з прострочених сум за період прострочення з 21.02.2022 по 10.05.2022 складають 1944,68 грн.

Здійснений позивачем розрахунок інфляційних втрат та 3% річних є арифметично вірним, відповідає вказаним нормам законодавства та обставинам справи, а тому вимоги у вказаній частині позову є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Також позивач на підставі умов комерційної пропозиції та Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» просить суд стягнути з відповідача за прострочення оплати спожитої електричної енергії, пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, за кожен день прострочення, яка за розрахунком позивача за період прострочення з 21.02.2022 по 10.05.2022 складає 12964,50 грн.

Згідно з п. 6 комерційної пропозиції розмір пені за порушення строку оплати надається у порядку та розмірі, визначеному чинним законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, а згідно частини першої ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Стаття 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» визначає, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Відповідно до частини 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Здійснений позивачем розрахунок пені є арифметично вірним, відповідає вказаним нормам законодавства та обставинам справи, а тому вимоги у вказаній частині позову є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

З огляду на зазначене та враховуючи, що борг відповідача перед позивачем на час прийняття рішення не погашений, його розмір підтверджується наявними матеріалами справи, а також враховуючи те, що відповідач порушив строки виконання грошового зобов`язання щодо здійснення розрахунку за поставлену електричну енергію у грудні 2021 року лютому 2022 року, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 327314,39 грн. заборгованості за спожиту електричну енергію, 6850,73 грн. інфляційних втрат, 1944,68 грн. 3% річних, 12964,50 грн. пені є доведеними, обґрунтованими, відповідачем не спростовані, а відтак підлягають задоволенню.

Відшкодування витрат по сплаті судового збору у відповідності до вимог п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається судом на відповідача.

Керуючись ст. 1291 Конституції України, ст. 13, 74, 123, 129, 165, 178, 202, 232, 233, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» до Відділу освіти Володарської селищної ради про стягнення 349074,30 грн., з яких 327314,39 грн. основного боргу, 6850,73 грн. інфляційних втрат, 1944,68 грн. 3% річних, 12964,50 грн. пені задовольнити повністю.

2. Стягнути з Відділу освіти Володарської селищної ради (вул. Шкільна, 10, смт Володарка, Білоцерківський р-н, Київська обл., ідентифікаційний код 43956533) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» (вул. Шевченка, 111А, м. Львів, 79039, ідентифікаційний код 39594527) 327314 (триста двадцять сім тисяч триста чотирнадцять) грн. 39 коп. основного боргу, 6850 (шість тисяч вісімсот п`ятдесят) грн. 73 коп. інфляційних втрат, 1944 (одну тисячу дев`ятсот сорок чотири) грн. 68 коп. 3% річних, 12964 (дванадцять тисяч дев`ятсот шістдесят чотири) грн. 50 коп. пені, 5236 (п`ять тисяч двісті тридцять шість) грн. 12 коп. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Дане рішення Господарського суду Київської області набирає законної сили у строк та порядку передбаченому ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено у строк визначений ст. 256 ГПК України, в порядку передбаченому ст. 257 ГПК України з врахуванням пп. 17.5 п. 17 ч. 1 розділу ХІ «Перехідні положення» ГПК України.

Дата складання та підписання повного тексту рішення 05.12.2022.

Суддя Ю.В. Подоляк