ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" листопада 2022 р. м. Житомир Справа № 906/873/22

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Соловей Л.А.

при секретарі судового засідання: Васильєвій Т.О.,

за участю представників сторін:

від позивача: Яковлєва М.С., директор,

від відповідача: не з`явився;

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОДМАРКЕТПРОМ" (м.Київ)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮКА-ІНВЕСТ" (с.Оліївка

Житомирського району Житомирської області)

про стягнення 7 560,81грн

Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРОДМАРКЕТПРОМ" звернулось до Господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮКА-ІНВЕСТ" 7560,81грн, з яких: 5928,40грн основного боргу, 1162,60грн інфляційних втрат та 469,81грн 3% річних.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на несвоєчасне виконання відповідачем зобов`язань в частині оплати отриманого товару на підставі видаткової накладної №904 від 28.01.2022.

Ухвалою господарського суду від 21.10.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; розгляд справи по суті призначено на 21.11.2022.

У відзиві на позовну заяву відповідач проти позову повністю заперечив та повідомив, що 25.10.2022 згідно платіжного доручення №74 від 25.10.2022 на рахунок позивача сплатив суму основного боргу у розмірі 5928,40грн. Щодо нарахування інфляційних та річних зазначив, що товар згідно видаткової накладної №904 від 28.01.2022 переданий ТОВ "ЮКА-ІНВЕСТ" з відстрочкою платежу, що підтверджується обороно-сальдовою відомістю за період з 01.01.2021 по 31.12.2021. Вимога позивача №1108 від 11.08.2022 отримана відповідачем 18.08.2022, тому розрахунок річних та інфляційних (з урахуванням вимог ч.2 ст.530 ЦК України) слід здійснювати, починаючи з 26.08.2022 (а.с.53).

У відповіді на відзив від 15.11.2022 позивач зазначив, що не підтримує позовні вимоги в частині стягнення з відповідача суми основної заборгованості, просить суд стягнути з відповідача інфляційні, 3% річних та судовий збір. Щодо твердження відповідача про передачу товару на умов відстрочення платежу вказав, що у видатковій накладній №904 від 28.01.2022 не передбачено будь-яких умов про продаж товару в кредит (з відстроченням чи розстроченням платежу); строк на оплату вартості отриманого товару за видатковою накладною №904 від 28.01.2022 сплинув 29.01.2022, відповідно до ч.1 ст.692 ЦК України, а тому посилання відповідача є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи (а.с.77-79).

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в частині стягнення інфляційних, 3% річних та судового збору, в частині стягнення основного боргу у розмірі 5928,40грн просив закрити провадження у справі за відсутністю предмета спору, відповідно до п.2 ч.1 ст.231 ГПК України.

Відповідач повноважного представника в судове засідання не направив, заяв про відкладення судового засідання на адресу суду не надходило.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Матеріали справи свідчать про те, що між ТОВ "ПРОДМАРКЕТПРОМ" (позивач) та ТОВ "ЮКА-ІНВЕСТ" (відповідач) існували правовідносини з поставки товару.

Відповідно до видаткової накладної №904 від 28.01.2022 постачальник передав, а покупець прийняв товар на суму 10928,40грн. Зазначена видаткова накладна містить підписи представників та скріплена печатками обоз юридичних осіб, зокрема, підпис з боку отримувача товару скріплений печаткою ТОВ "ЮКА-ІНВЕСТ" (а.с.8).

Однак відповідач здійснив оплату вартості отриманого товару на суму 5000,00грн, що підтверджується платіжними дорученнями №91436 від 23.02.2022 на суму 2000,00грн, №92846 від 25.05.2022 на суму 1000,00грн, №93423 від 15.06.2022 на суму 1000,00грн, №95206 від 19.08.2022 на суму 1000,00грн (а.с.9-12).

Внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань, за останнім утворилась заборгованість перед позивачем за поставлений товар на підставі видаткової накладної №904 від 28.01.2022 у розмірі 5928,40грн (10928,40грн-5000,00грн).

За вказаних обставин, позивач звернувся до Господарського суду Житомирської області з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості 7560,81грн, з яких: 5928,40грн основного боргу, 1162,60грн інфляційних втрат та 469,81грн 3% річних.

Слід зазначити, що після відкриття провадження у справі відповідач сплатив суму основного боргу у розмірі 5928,40грн, що підтверджується платіжним дорученням №74 від 25.10..2022 (а.с.54) .

Таким чином, провадження у справі в частині стягнення 5928,40грн, основного боргу необхідно закрити за відсутністю предмета спору відповідно до п.2 ч.1 ст.231 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази та всі обставини справи, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного.

Так, позивач просить стягнути з відповідача за порушення виконання грошового зобов`язання відповідно до ст.625 ГПК України 1162,60грн інфляційних та 469,81грн 3% річних за період з 30.01.2022 по 06.10.2022.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми Закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Виходячи із положень ст.625 ЦК України наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Отже, у розумінні наведених приписів, позивач, як кредитор, вправі вимагати стягнення в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних до повного виконання грошового зобов`язання.

Доводи відповідача про те, що товар передавався з відстрочкою платежу, у зв`язку з чим 3% річних та інфляційні слід нараховувати з 26.08.2022 (з урахуванням вимог ч.2 ст.530 ГПК України) суд вважає безпідставними, оскільки у видатковій накладній №904 від 28.01.2022, стягнення заборгованості за якою є предметом заявленого позову, не передбачено будь-яких умов про продаж товару з відстроченням платежу.

При цьому, посилання відповідача на оборотно-сальдову відомість, як на підставу для відстрочення оплати суд також не приймає до уваги, з огляду на те, що остання не є належним доказом, складена в односторонньому порядку, з позивачем не погоджувалась та не є первинним документом у розумінні Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність.

Матеріалами справи підтверджено, що правовідносини, які склалися між позивачем та відповідачем, за своєю правовою природою є правовідносинами з поставки товару, згідно яких у відповідача внаслідок передання йому позивачем товару, виник кореспондуючий обов`язок оплатити його відповідно до ст.692 ЦК України, частина 1 якої передбачає, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Перевіривши за допомогою калькулятора сертифікованої комп`ютерної програми інформаційно-правового забезпечення "ЛІГА:ЗАКОН" перерахунок 3% річних та інфляційних, суд встановив, що розрахунок є обґрунтованим та арифметично правильним.

Отже, вимога про стягнення з відповідача 1162,60грн інфляційних та 469,81грн 3% річних є такою, що заявлена відповідно до чинного законодавства України та підлягає задоволенню.

Як визначає ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.74 ГПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на наведене, вимоги позивача підлягають задоволенню частково на суму 1632,41грн, з яких: 469,81грн 3% річних та 1162,60грн інфляційних. Закрити провадження у справі в частині стягнення 5928,40грн основного боргу на підставі п.2 ч.1 ст.231 ГПК України.

Судові витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст.129 ГПК України покладаються на відповідача, який своїми діями спонукав позивача звернутись з позовом до суду.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮКА-ІНВЕСТ" (12402, Житомирська область, Житомирський район, с.Оліївка, вул.Звягельська, буд.10, )

на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОДМАРКЕТПРОМ" (01042, м.Київ, Печерський район, вул.Академіка Філатова, буд.10-А, офіс 2/51, )

- 1162,60грн інфляційних втрат;

- 469,81грн 3% річних;

- 2481,00грн судового збору.

3. Закрити провадження у справі в частині стягнення 5928,40грн основного боргу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено: 24.11.22

Суддя Соловей Л.А.

Віддрукувати: 3 прим.

1- у справу;

2,3- сторонам (рек)