ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" листопада 2022 р. Справа №914/1089/22

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді: Марка Р.І.,

Суддів: Матущака О.І.,

Скрипчук О.С.,

Секретар судового засідання: Багряк Ю.А.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Львівгаз, б/н від 26.09.2022 (вх. № 01-05/2407/22 від 29.09.2022)

на рішення Господарського суду Львівської області від 22.08.2022, повний текст рішення складено 01.09.2022

у справі № 914/1089/22 (суддя Манюк П.Т.)

за позовом: Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Львівгаз, м. Львів

до відповідача Фізичної особи підприємця Петришина Ярослава Антоновича, с. Куровичі Золочівського району Львівської області

про стягнення 19 752, 35 грн.,

за участю представників сторін:

від позивача: Олійник О.О.

від відповідача: Желізко В.Р.

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду Львівської області від 22.08.2022 у справі №914/1089/22 відмовлено у задоволенні позову Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» до Фізичної особи підприємця Петришина Ярослава Антоновича про стягнення 19 752, 35 грн.

Суд першої інстанції, перевіривши наявні в справі докази, встановив, що причиною перерахунку розподілу природного газу позивач визначає несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок якого перевищується діапазон обчислення вузла обліку, однак такі твердження спростовується зазначеними показниками, які підтверджують, що підключені газоприлади на об`єкті відповідача не призвели до перевищення діапазону обчислення вузла обліку. Висновок зроблений позивачем в Акті про порушення від 03.02.2020 № 448 щодо розрахунку про донарахування позивачу об`єму газу в розмірі 2 724 м3 газу вартістю 19 752, 35 грн, суд першої інстанції вважає безпідставним, оскільки сумарна номінальна кількість споживаного фактично підключеним, на час перевірки, обладнанням природного газу становить 5,212 м3/год. (0,43*2 + 1,076*2 + 2,2), що є меншою за діапазон обчислення встановленого вузла обліку (6,1776 м3/год). Долучений ж позивачем до позовної заяви розрахунок лічильника та підбір вузла обліку газу, де зазначено про те, що загальна витрата газу по об`єкту відповідача становить 7,43 м3/год, не підтверджується жодними доказами у справі.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» оскаржило таке в апеляційному порядку. В ній апелянт просить скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 22.08.2022 у справі №914/1089/22 та ухвалити нове, яким позов задовільнити повністю.

В апеляційній скарзі апелянт вважає безпідставними висновки суду першої інстанції щодо відмови у задоволені позовних вимог. На думку скаржника вказана сумарна номінальна кількість споживаного фактично підключеним, на час перевірки, обладнанням природного газу не відповідає дійсності, оскільки відповідно до додатку 4 до Заяви-приєднання від 01.01.2016 № 09426F5А03ВР016, сторони погодили та домовились, що на об`єкті відповідача встановлено лічильник типорозміру G4 величина приєднаної потужності точки комерційного обліку суб`єкту - 6,1776 м3/год. та наступний перелік газоспоживаючого обладнання:

1. Конвектор АКОГ-4-СП в кількості 1 од. з номінальними витратами природного газу - 0,51 м3/год.

2. Плита Gefest 1200-С5 в кількості 1 од. з номінальними витратами природного газу - 1,35 м3/год.

03.02.2020 працівниками АТ «Оператор газорозподільної системи Львівгаз» складено Акт про порушення № 006149, в якому зазначено виявлене порушення несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок якого перевищується діапазон обчислення вузла обліку (сумарна номінальна потужність газових приладів, пристроїв перевищує діапазон обчислення вузла обліку).

Також, 03.02.2020 складено Акт перевірки технічного стану побутового лічильника газу, відповідно до якого, у відповідача наявний лічильник типорозміру G-4 (зав. № 00152087) та наступне газоспоживаюче обладнання:

1. Газовий конвектор в кількості 2 од. номінальними витратами газу 4 кВт (0,98 м3/год).

2. Проточний водонагрівач DION в кількості 1 од. номінальними витратами газу 24 кВт (2,91 м3/год).

3. Плита газова Брест в кількості 2 од. номінальними витратами газу 11,3 кВт (3,54 м3/год).

Отже, на думку позивача, сума потужностей споживання самовільно встановленого відповідачем газоспоживаючого обладнання складає 7,43 м3/год. (0,98 м3/год + 2.91 м3/год + 3.54 м3/год.), що перевищує пропускну здатність встановленого у нього лічильника типорозміру G-4 з пропускною здатністю 6,1776 м3/год.

Скаржник вказує, що представник відповідача підписав без зауважень Акт про порушення від 03.02.2020 № 006149 та Акт перевірки технічного стану побутового лічильника газу від 03.02.2020, чим, на думку відповідача, визнав зафіксовані у акті обставини.

Також апелянт не погоджується з висновками суду щодо того, що у 2007 році представники позивача у приміщенні відповідача встановили газоспоживаюче обладнання, відповідно до розроблених та погоджених позивачем 20.07.2007 технічних умов, копію яких позивачем долучено до матеріалів справи. Технічні умови передбачали встановлення трьох газових конвекторів, одного водопідігрівача газового (ВПГ, газової колонки) та однієї плити газової типу ПГ-4. За його твердженнями, такий висновок не відповідає реальним обставинам справи, оскільки, відповідно до витягу з проекту від 20.07.2007 запроектовано: монтаж конвекторів 3 шт., ПГ-4 1 шт., ПГ 1 шт. Про монтаж одного водонагрівача в проекті не зазначено.

У відзиві на апеляційну скаргу ФОП Петришин Ярослав Антонович (вх. №01-04/5799/22) не погоджується з доводами апеляційної скарги АТ «Оператор газорозподільної системи Львівгаз», зазначає при цьому, що під час судового розгляду, суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно дослідив обставини справи прийняв законне та обґрунтоване рішення. Апеляційну скаргу відповідача вважає необґрунтованою і такою, яка не підлягає задоволенню з огляду на те, що на момент складання акту про порушення від 03.02.2020 № 448, у приміщенні відповідача до мережі газопостачання було приєднано два конвектора (один КНВ моделі БЕТА-4 потужністю 3,9 кВт та один моделі БЕТА-2 потужністю 2 кВт), дві плити газових типу ПГ-4(моделі Gefest 1200-C5) та один водонагрівач проточний газовий (ВПГ DION моделі JSD-10). Факт того, що конвектори були саме вказаної потужності, підтверджується наданим позивачем Актом перевірки технічного стану побутового лічильника газу від 04.11.2019, де зазначено про наявність двох конвекторів: КНВ-2 та КНВ-4, а також двох плит газових типу ПГ-4 марки Gefest. ВПГ на той момент в приміщення відповідача не був встановлений взагалі, а той, який був наявний під час перевірки 03.02.2020 року, був придбаний тільки 01.12.2019, а саме DION моделі JSD-10.

Таким чином, на момент складання вказаного акту до мережі газопостачання не було підключено приладів, які б не були передбачені технічними умовами, а відтак відповідач вважає, що твердження позивача про несанкціоноване підключення газових приладів не відповідає дійсності і суд першої інстанції врахував даний факт.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.09.2022 вказану справу розподілено колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Марка Р.І., суддів Матущака О.І., Скрипчук О.С.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 04.10.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою АТ «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» та вирішено здійснювати розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

24.10.2022 від апелянта надійшло клопотання від 21.10.2022 про розгляд даної справи з повідомленням сторін (вх. № 01-04/5933/22).

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 28.10.2022 задоволено клопотання апелянта та призначено справу №914/1089/22 на 21.11.2022 у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

У судовому засіданні 21.11.2022 представник апелянта підтримав доводи апеляційної скарги з підстав викладених у ній та просив скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове яким позов задовольнити повністю. Представник відповідача заперечив доводи апеляційної скарги з підстав, визначених у відзиві на апеляційну скаргу та просив рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

У відповідності до вимог ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши апеляційну скаргу, матеріали справи, апеляційним господарським судом встановлено наступне.

У 2007 році представники позивача у приміщенні відповідача встановили газоспоживаюче обладнання, відповідно до розроблених та погоджених позивачем 20.07.2007 технічних умов, копію яких позивачем долучено до матеріалів справи. Технічні умови передбачали встановлення трьох газових конвекторів, одного водопідігрівача газового (ВПГ, газової колонки) та однієї плити газової типу ПГ-4.

01.01.2016 між сторонами у справі був укладений договір розподілу природного газу, шляхом подання відповідачем заяви-приєднання № 09426F5А03ВР016 до умов договору розподілу природного газу.

03.02.2020 працівниками АТ Оператор газорозподільної системи Львівгаз складено акт про порушення № 448 (бланк № 006149), через виявлення порушення - несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок якого перевищується діапазон обчислення вузла обліку (сумарна номінальна потужність газових приладів, пристроїв перевищує діапазон обчислення вузла обліку. Також, 03.02.2020 складено Акт перевірки технічного стану побутового лічильника газу, відповідно до якого, у відповідача наявний лічильник типорозміру G-4 (зав. № 00152087) та наступне газоспоживаюче обладнання:

1. Газовий конвектор в кількості 2 од. номінальними витратами 4 кВТ.

2. Проточний водонагрівач DION в кількості 1 од. номінальними витратами 24 кВТ.

3. Плита газова Брест в кількості 2 од. номінальними витратами 11,3 кВТ.

Відповідно до Акту перевірки технічного стану побутового лічильника газу від 03.02.2020 № 5 та не заперечується представниками сторін, на момент перевірки на об`єкті відповідача було встановлено два газових конвектори, один проточний водонагрівач та дві плити газові.

Неодноразово, 25.11.2020, 14.09.2021, 16.11.2021 та 14.12.2021 відбувалося засідання комісії позивача з розгляду актів про порушення споживачами природного газу вимог Кодексу ГРС. За результатами вказаних засідань, комісією прийнято рішення щодо задоволення Акту про порушення від 03.02.2020 № 448 (бланк № 006149) та донараховано вартість необлікованого газу в розмірі 19 752, 35 грн.

На виконання припису п. 12 глави 5 Розділу ХІ Кодексу ГРС, позивачем на адресу відповідача надіслано рахунок на оплату в розмірі 19 752, 35 грн, однак вказаний рахунок відповідачем не оплачений, що стало підставою для звернення позивача з цим позовом до господарського суду.

Дослідивши обставини справи, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, Західний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтями 525, 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Взаємовідносини між Оператором газорозподільної системи та не побутовими споживачами природного газу регулюються Законом України «Про ринок природного газу», Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність», Кодексом газорозподільних систем України (Кодекс ГРС), який затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП, Регулятор) від 30.09.2015 № 2494 та іншими нормативно-правовими актами в сфері газопостачання.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 13 Закону України «Про ринок природного газу», споживач зобов`язаний, зокрема, не допускати несанкціонованого підключення газових приладів.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про ринок природного газу», розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу. Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором. Оператор газорозподільної системи має забезпечити додержання принципу недискримінації під час укладення договорів розподілу природного газу з замовниками. Договір розподілу природного газу є публічним.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 59 Закону України «Про ринок природного газу», суб`єкти ринку природного газу, які порушили законодавство, що регулює функціонування ринку природного газу, несуть відповідальність згідно із законом. Правопорушеннями на ринку природного газу, зокрема є: несанкціонований відбір природного газу, самовільне під`єднання до системи, зривання або пошкодження цілісності пломб, повірочного тавра, заглушок тощо, що впливає на безпеку постачання природного газу або результати вимірювання.

Абзацом 40 п. 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРС визначено, що несанкціоноване підключення газових приладів - самовільне під`єднання споживачем газових приладів чи пристроїв (устаткування) на об`єкті, який обліковується за нормами споживання, або внаслідок під`єднання яких перевищується діапазон обчислення вузла обліку (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення вузла обліку);

Відповідно до пункту 1 глави 1 розділу XI Кодексу ГРС, норми цього розділу щодо перерахунку (донарахування) або зміни режиму нарахування природного газу споживачу, у тому числі побутовому споживачу, який уклав з Оператором ГРМ договір розподілу природного газу, а також несанкціонованому споживачу, який знаходиться на території ліцензованої діяльності Оператора ГРМ, застосовуються за наявності акта про порушення, складеного Оператором ГРМ відповідно до вимог цього розділу.

Згідно з п. 1 глави 2 розділу XI Кодексу ГРС, до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу належить, зокрема, несанкціоноване підключення газових приладів.

Пунктом 3 глави 4 розділу XI Кодексу ГРС передбачено, що у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого підключення газових приладів, внаслідок якого перевищується діапазон обчислення комерційного ВОГ (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення вузла обліку), розрахунок об`єму необлікованого природного газу здійснюється за номінальною потужністю газового обладнання за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення.

Главою 5 розділу XI Кодексу ГРС визначено, що у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 16 до цього Кодексу.

Згідно з п. 2.2. Типового договору розподілу природного газу, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2498, обов`язковою умовою надання споживачу послуги з розподілу природного газу є наявність у споживача об`єкта, підключеного в установленому порядку до газорозподільної системи оператора ГРМ.

Щодо газових конвекторів, позивач вказує на наявність двох конвекторів ВЕТА-4 (Beta 4), потужністю 3,9 кВт та долучає фотофіксацію інформаційної наліпки на одному із них. Відповідач, стверджуючи про наявність на об`єкті під час складання Акту перевірки технічного стану побутового лічильника газу від 03.02.2020 № 5, одного конвектора ВЕТА-4 (Beta 4), потужністю 3,9 кВт та одного конвектора ВЕТА-2 (Beta 2), потужністю 2 кВт, їх наявність підтверджує лише інструкцією з експлуатації та монтажу газових конвекторів КАРМА, серії БЕТА. Із вказаної інструкції встановлено, що номінальний розхід газу G-20 (пропан-бутан), конвектором БЕТА-2 становить 0,24 м3/год, а БЕТА-4 - 0,43 м3/год.

Щодо газової колонки, відповідач стверджує, що станом на 03.02.2020 була встановлена колонка DION JSD-10, що підтверджується інструкцією з експлуатації та монтажу вказаного приладу, із відміткою про дату його продажу (01.12.2019). Заперечуючи доводи відповідача, позивачем долучені матеріали фотофіксації, згідно з якими на об`єкті відповідача було встановлено швидкодіючий газовий нагрівач води марки DION, модель JSD-12С, тепловою потужністю 24 кВт. Згідно з інформацією виробника ТзОВ АГВ Імпекс (технічні характеристики апаратів водонагрівальних проточних газових побутових, торговельна марка ДІОН), витрата газу при максимальній потужності моделі JSD-10 становить 1,8 м3/год, а моделі JSD-12 2,2 м3/год.

Зазначена інформація в Акті перевірки технічного стану побутового лічильника газу від 03.02.2020 № 5, про наявність на час перевірки двох газових плит моделі Gefest 1200-С5 сторонами не заперечується. Згідно з інструкцією (керівництвом) з експлуатації, технічного обслуговування та монтажу вказаних виробів, максимальний розхід газу на плиті становить 1,076 м3/год.

Виходячи із наданих сторонами доказів, встановлено що сумарна номінальна кількість споживаного фактично підключеним, на час перевірки, обладнанням природного газу становить 5,212 м3/год. (0,43*2 + 1,076*2 + 2,2), що є меншою за діапазон обчислення встановленого вузла обліку (6,1776 м3/год).

Також, Актом про порушення від 03.02.2020 № 448 не встановлено жодних порушень пломб та не встановлено втручання в роботу лічильника газу.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, доказів, які б підтверджували те, що загальна витрата газу по об`єкту відповідача становить 7,43 м3/год, підключення позивачем іншого обладнання, чи наявність іншої номінальної потужності підключених газових приладів, сумарна номінальна потужність, яких перевищує діапазон обчислення вузла обліку, який погоджено сторонами договору, суду не надано.

За приписами ч. 3 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Статтею 277 ГПК України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) не з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив обґрунтоване рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Скаржниками не доведено наявності підстав, визначених ст.277 ГПК України, для скасування рішення та для задоволення апеляційної скарги. Таких підстав апеляційним судом також не встановлено.

Отже, рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

В силу положень ст. 129, 130 ГПК України судовий збір покладається на апелянта.

Керуючись ст. ст. 86,129,236,254,269,270,275,276,281,282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Львівгаз залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Львівської області від 22.08.2022 у справі № 914/1089/21 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

4. Порядок та строки оскарження постанов апеляційного господарського суду до суду касаційної інстанції визначені ст. ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 01.12.2022

Головуючий суддя Марко Р.І.

Суддя Матущак О.І.

Скрипчук О.С.