ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.22 Справа № 8/568(917/1135/20)

Суддя Господарського суду Полтавської області Іванко Л.А. за участю секретаря судового засідання Ісенко М.В., розглянувши матеріали справи

за позовною заявою Державного підприємства "Виробниче об`єднання "Знамя", м.Полтава, вул.Автобазівська, 2/9,

до відповідача Полтавської міської ради, 36000, м. Полтава, вул. Соборності, 36,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору:

ТОВ "Мотор Полтава", 36008, м. Полтава, вул. Харківське шосе, 13,

Приватне підприємство "Імако", 36003, м. Полтава, вул. Червоноармійська, 3,

Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області, 36039, м. Полтава, вул.Уютна, 23

Державний реєстратор виконавчого комітету Чутівської сільської ради Маньківська Ганна Олегівна, 37743, Полтавська область, Оржицький район, с.Чутівка, вул.Широка, 14

про визнання протиправним рішення органу місцевого самоврядування, визнання результатів земельних торгів недійсними, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та скасування його державної реєстрації

за позовною заявою третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору Товариства з обмеженою відповідальністю "Знамя ЛМН", 36008, м. Полтава, вул. Автобазівська, 2/9, ідент. код 41962583

до відповідача Полтавської міської ради, 36000, м. Полтава, вул. Соборності, 36, ідент. код 24388285

про скасування рішення державного кадастрового реєстратора; визнання протиправним та скасування рішення 30 сесії Полтавської міської ради VII скликання "Про проведення земельного аукціону в м. Полтава" від 28.02.2020 р.; визнання недійсними результатів земельних торгів у формі аукціону, проведених 29.04.2020 р. Полтавською міською радою; визнання недійсним договору оренди землі від 29.04.2020 р., укладеного між Полтавською міською радою та ТОВ "Мотор Полтава"; скасування рішення про державну реєстрацію іншого речового права № запису 36459305 від 05.05.2020р.

Представники учасників справи - згідно протоколу

До господарського суду Полтавської області надійшов позов Державного підприємства "Виробниче об`єднання "Знамя" до Полтавської міської ради про визнання протиправним рішення органу місцевого самоврядування, визнання результатів земельних торгів недійсними, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та скасування його державної реєстрації.

За протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 20.08.2020 року даний позов був переданий на розгляд судді Іванко Л.А.

За даним позовом ухвалою Господарського суду Полтавської області від 07.09.2020 року відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження та встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи. Призначено підготовче засідання у справі.

30.09.2020 на адресу суду надійшли пояснення ТОВ "Мотор Полтава", в яких третя особа зазначає, що на момент виготовлення Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, прийняття рішення Полтавської міської ради "Про проведення земельного аукціону" від 28.02.2020, проведення 29.04.2020 земельних торгів у формі аукціону, укладення договору оренди землі від 29.04.2020 між Полтавською міською радою та ТОВ "Мотор Полтава", та передачі в користування ТОВ "Мотор Полтава" з кадастровим номером :19:002:0191, ДП "Знамя" вже не було власником цілісного майнового комплексу та орендарем земельної ділянки за адресою: м.Полтава, вул.Автобазівська, 2/9. За викладеного у поясненнях, ТОВ "Мотор Полтава" просить відмовити в задоволенні позовних вимог повністю, оскільки вважає доводи та вимоги ДП "ВО "Знамя" безпідставними, необгрунтованими, непідтвердженими та спростованими наявними доказами.

05.10.2020 на адресу суду надійшов відзив Полтавської міської ради на позов ДП "ВО "Знамя", в якому відповідач називає доводи позивача щодо існування факту порушення Полтавською мською радою майнових прав ДП "ВО "Знамя" на земельну ділянку площею 79701 кв.м за адресою: вул.Автобазвська, 2/9 у м.Полтаві, безпідставними, незаконними та відповідно такими, що встановлені з порушенням приписів Конституції України, Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", Земельного кодексу України.

З огляду на викладене, просить відмовити в задоволенні позову.

06.10.2020 до суду надійшли заперечення до позовної заяви, в яких третя особа - ПП "Імако" зазначає, що в позовній заяві та доданих до неї документах відсутні докази зареєстрованого належним чином права користування земельною ділянкою з кадастровим номером :19:002:0191 за заявником. Відсутні такі відомості у витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 12.03.2020 року і у витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 29.01.2020 року. Тому, спірна земельна ділянка на момент передачі її в оренду не була обтяжена договором оренди чи іншими правами на неї, що, на думку третьої особи є доказом не відповідності тверджень заявника, викладених ним у позовній заяві.

Ухвалою господарського суду від 05.11.2020 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів.

Ухвалою господарського суду від 05.01.2021 зупинено провадження у справі № 8/568(917/1135/20) до повернення справи до Господарського суду Полтавської області з апеляційної інстанції.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 22.02.2021 скасовано ухвалу Господарського суду Полтавської області від 18.11.2020 у справі №8/568(917/1135/20). Заяву ДО "ВО "Знамя" про забезпечення позову задоволено. Заборонено Товариству з обмеженою відповідальністю "Мотор Полтава" та іншим особам здійснювати земляні, будівельні та будь - які інші роботи на земельній ділянці, що розташована за адресою: Полтавська область, м. Полтава, Харківське шосе, 13, кадастровий номер :19:002:0191.

Ухвалою Верховного суду у складі колегії Касаційного господарського суду від 14.04.2021 року витребувано з Господарського суду Полтавської області матеріали справи №8/568(917/1135/20) та зобов`язано надіслати до суду касаційної інстанції у термін до 26.04.2021 року.

Постановою Верховного суду у складі колегії Касаційного господарського суду від 17.05.2021 року касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Мотор Полтава" від 22.03.2021 № 216, до якої приєдналась Полтавська міська рада (заява №04-54/2/795 від 01.04.2021) на постанову Східного апеляційного господарського суду від 22.02.2021 у справі №8/568(917/1135/20) задоволено; Постанову Східного апеляційного господарського суду від 22.02.2021 у справі №8/568(917/1135/20) скасовано, ухвалу Господарського суду Полтавської області від 18.11.2020 у справі №8/568(917/1135/20) залишено в силі.

15.06.2021 матеріали справи 8/568(917/1135/20) повернуто до Господарського суду Полтавської області.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 14.07.2021 поновлено провадження у справі. Призначено справу до розгляду в підготовче засідання.

20.10.2021 на адресу суду від третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору надійшла позовна заява (вх.№ 1863/21) до Полтавської міської ради, в якій заявник просить суд:

- прийняти дану позовну заяву та об`єднати її в одне провадження із первісним позовом ДП «ВО ЗНАМЯ» у справі №8/568(917/1135/20);

- розпочати з початку розгляд справи №8/568(917/1135/20) за позовом ДП «ВО «Знамя» до Полтавської міської ради, треті особи ТОВ «Мотор Полтава», ПП «ІМАКО», Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області, Державний реєстратор виконавчого комітету Чутівської сільської ради Маньківська Ганна Олегівна, про скасування рішення сесії Полтавської міської ради, визнання недійсними результати земельних торгів у формі аукціону, визнання недійсним договору оренди землі;

- скасувати рішення державного кадастрового реєстратора Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про державну реєстрацію земельної ділянки із кадастровим номером :19:002:0191, яка розташована за адресою: Полтавська область, м. Полтава, Харківське шосе, 13, загальною площею 0,1 га;

- визнати протиправним та скасувати рішення тридцятої сесії Полтавської міської ради сьомого скликання «Про проведення земельного аукціону в м. Полтава» від 28 лютого 2020 року;

- визнати недійсними результати земельних торгів у формі аукціону, проведених 29.04.2020 року організатором земельних торгів - Полтавською міською радою; виконавцем земельних торгів - Приватним підприємством «ІМАКО»; місце проведення: Полтавська область, м. Полтава; вул. Європейська, 5, Полтавський художній музей (Галерея мистецтв) ім. Ярошенка, 2-й поверх, Прес-центр, лот № 47968, які оформлені протоколом від 29.04.2020 № 1 земельних торгів у формі аукціону з продажу права оренди земельної ділянки комунальної власності для будівництва та експлуатації станції технічного обслуговування автомобілів, яка розташована за адресою: Полтавська область, м. Полтава, Харківське шосе, 13; кадастровий номер :19:002:0191; загальною площею 0,1 га;

- визнати недійсним договір оренди землі від 29.04.2020 р., укладений між Полтавською міською радою () та Товариством з обмеженою відповідальністю «МОТОР ПОЛТАВА» (), предметом якого є земельна ділянка, яка розташована за адресою: Полтавська область, м. Полтава, Харківське шосе, 13; кадастровий номер :19:002:0191; загальною площею 0,1 га;

- скасувати рішення про державну реєстрацію іншого речового права, номер запису про речове право 36459305 від 05.05.2020 р., ухвалене державним реєстратором Чутівської сільської ради Оржицького району Полтавської області Маньківською Ганною Олегівною, щодо реєстрації права оренди за Товариством з обмеженою відповідальністю «Мотор Полтава» () на підставі договору оренди землі від 29.04.2020 р. щодо земельної ділянки, яка розташована за адресою: Полтавська область, м. Полтава, Харківське шосе, 13; кадастровий номер :19:002:0191; загальною площею 0,1 га.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 03.11.2021 прийнято позовну заяву (вх.№1863/21 від 20.10.2021) третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору Товариства з обмеженою відповідальністю "Знамя ЛМН" для спільного розгляду з первісним позовом у справі №8/568(917/1135/20); вимоги за позовом третьої особи із самостійними вимогами щодо предмета спору об`єднано в одне провадження з первісним позовом шляхом залучення Товариства з обмеженою відповідальністю "Знамя ЛМН" до участі у справі в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору; задоволено клопотання ТОВ "Знамя ЛМН" про розгляд справи №8/568(917/1135/20) спочатку; розпочато розгляд справи №8/568(917/1135/20) спочатку; запропоновано сторонам надати заяви по суті позовної заяви третьої особи -ТОВ "Знамя ЛМН".

19.11.2021 від ПП "Імако" надійшли заперечення, в яких, з врахуванням викладеного, третя особа вважає дії Полтавської міської ради щодо передачі в оренду земельної ділянки з кадастровим номером :19:002:0191 такими, що повністю відповідають нормам чинного законодавства. Позовну заяву ТОВ "Знамя ЛМН" вважає необгрунтованою та безпідставною, в зв"язку з чим, просить відхилити позовні вимоги повністю.

24.11.2021 від третьої особи - ТОВ "Мотор Полтава" надійшли пояснення щодо позову ТОВ "Знамя ЛМН".

З огляду на викладене у поясненнях, ТОВ "Мотор Полтава" зазначає, що ТОВ «Знамя ЛMH» не надало належних та допустимих доказів: - розташування будівель та споруд придбаних та зареєстрованих на праві власності за ТОВ «Знамя ЛMH» на земельних ділянках з кадастровими номерами :19:002:0094, :19:002:0093, :19:002:0097, :19:002:0095, :19:002:0096 загальною площею 79701 кв. м., які знаходяться за адресою: м. Полтава, вул. Автобазівська, 2/9, які є об`єктом оренди за Договором оренди землі 395/14- 2006 від 29.05.2006; - не надало доказів на підтвердження наявності у ДП «ВО «Знамя» (попереднього землекористувача та власника будівель) права користування земельними ділянками, чинного на момент набуття ТОВ «Знамя ЛMH» права власності на будівлі та споруди.

ТОВ "Мотор Полтава" вказує, що в Договорі оренди землі 395/14-2006 від 29.05.2006 зазначені кадастрові номери земельних ділянок та їх загальну площу, однак вказані земельні ділянки не зареєстровані в Державному земельному кадастрі, будь-яке право на неї (користування тощо) не зареєстровано.

ТОВ "Знамя ЛМН" не надало договору, за яким воно придбало будівлі та споруди, в якому були б зазначені кадастрові номери земельних ділянок, на яких розташовані придбані об"єкти. Отже, за твердженням ТОВ "Мотор Полтава", з набуттям ТОВ "Знамя ЛМН" права власності на комплекс будівель та споруд, до нього, як до нового власника цього нерухомого майна, в силу положень статей 120 ЗК України та 377 ЦК України не перейшло право користування на спірні земельні ділянки, так як ДП "ВО "Знамя" (продавець) на момент укладення договору купівлі-продажу будівель та споруд не мав належним чином оформленого чинного права користування на ці земельні ділянки.

При цьому, ТОВ "Мотор Полтава" вказує, що фактично в позовній заяві ТОВ "Знамя ЛМН" продубльовано зміст позовної заяви ДП "ВО "Знамя"; позов ТОВ "Знамя ЛМН" вважає таким, що спрямований на затягування та ускладнення розгляду справи, доводи та вимоги ТОВ "Знамя ЛМН" називає безпідставними та непідтвердженими.

За викладеного, в задоволенні позовних вимог, викладених в позовній заяві третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору - ТОВ "Знамя ЛМН", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ТОВ "Мотор Полтава", просить відмовити.

25.11.2021 на адресу суду надійшли пояснення від третьої особи -Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, в яких останній, з врахуванням викладеного зазначає, що підстав для скасування рішень державного кадастрового реєстратора не має. В задоволенні позовних вимог просить відмовити повністю.

29.11.2021 від Полтавської міської ради надійшов відзив на позовну заяву ТОВ "Знамя ЛМН", в якому відповідач зазначає, що третьою особою, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору не надано належних доказів наявності порушеного права, доказів, які б свідчили про порушеня його прав Полтавською міською радою. При цьому вказує, що виключно Полтавська міська рада наділена правами власника на землі, які на праві комунальної власності належать територіальній громаді м.Полтави, та виключно Полтавська міська рада може бути орендодавцем щодо вказаних земель. Враховуючи викладене, відповідач стверджує, що прийняте після 01.01.2002 року: рішення Виконавчого комітету Полтавської міської ради "Про оформлення права користування земельними ділянками" від 24.03.2006 № 118; укладений після 01.01.2002 Виконавчим комітетом Полтавської міської ради на підставі вказаного рішення Договір оренди землі від 29.05.2006, - є недопустимими доказами щодо перебування вищезазначених земельних ділянок з кадастровими номерами: :19:002:0093, :19:001:0094; :19:002:0095; :19:002:0096; :19:002:0097 у господарському обороті, та відповідно, є недопустимими засобами доказування щодо виникнення та існування у Державного підприємства "ВО "Знамя" та ТОВ "Знамя ЛМН" майнових прав на зазначені у позові земельні ділянки.

Відповідач - Полтавська міська рада позов ТОВ "Знамя ЛМН" вважає безпідставним та необгрунтованим, в зв"язку з чим, просить відмовити в його задоволенні.

12.01.2022 представник ТОВ "Знамя ЛМН" звернувся до суду з клопотанням про призначення у справі судової земельно-технічної експертизи.

12.01.2022 представник ТОВ "Знамя ЛМН" звернувся до суду з клопотанням про зупинення розгляду справи № 8/568(917/1135/20) до набрання законної сили рішенням Господарського суду Полтавської області у справі № 917/978/21.

Ухвалою господарського суду від 12.01.2022 в задоволенні клопотання ТОВ "Знамя ЛМН" про зупинення розгляду справи відмовлено. Учасникам запропоновано надати свої пояснення або заперечення щодо клопотання про призначення судової земельно-технічної експертизи у справі. Підготовче засідання відкладено.

31.01.2022 року від третьої особи ПП "Імако" надійшли заперечення (вх.№1102) щодо поданого клопотання про призначення судової земельно-технічної експертизи, в яких зазначено, що у розробленому проекті землеустрою є висновок експерта державної експертизи від 20.12.2019 року №15550/82-19 ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області, а саме п. 8, де визначено: «Аналіз проекту землеустрою на відповідність земельному законодавству та прийнятим відповідно до нього нормативно-правовим актам: відповідає земельному законодавству та прийнятим відповідно до нього нормативно-правовим актам.» Цей висновок державного експерта відповідає на питання позивача, які він ставить перед судовою земельно-технічною експертизою. Отже, на думку третьої особи призначення судової земельно-технічної експертизи землевпорядної документації є безпідставним.

08.02.2022 надійшли заперечення (вх.№1484) третьої особи "Мотор Полтава" в яких зазначається, що клопотання про призначення судової земельно-технічної експертизи є безпідставним, необгрунтованим та спрямоване на умисне затягування розгляду справи.

09.02.2022 до господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Знамя ЛМН" надійшло клопотання про зупинення розгляду справи до набрання законної сили рішенням господарського суду Полтавської області у справі №917/978/21.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 10.02.2022:

- у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Знамя ЛМН" про призначення судової земельно-технічної експертизи - відмовлено;

- у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Знамя ЛМН" про зупинення розгляду справи відмовлено;

- закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

08.11.2022 на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі третьої особи ПП "Імако".

09.11.2022 на адресу суду від третьої особи ГУ Держгеокадастру у Полтавській області надійшло клопотання про розгляд справи без його участі.

10.11.2022 на електронну адресу суду надійшло клопотання ДП "ВО "Знамя" про проведення судового засідання без участі його представника.

10.11.2022 від ТОВ "Мотор Полтава" надійшла заява про розподіл судових витрат у справі.

Матеріалами справи підтверджується належне повідомлення учасників справи про дату, час, місце проведення судового засідання.

У судовому засіданні 10.11.2022 судом оголошено вступну та резолютивну частину рішення відповідно до ст.240 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши поясненя учасників справи, суд встановив.

29.04.2020 проведено аукціон № 24717 щодо продажу права оренди земельної ділянки за адресою: Полтавська область, м. Полтава, Харківське шосе, 13; кадастровий номер: :19:002:0191. Організатором земельних торгів є Полтавська міська рада (скріншот з офіційного сайту Кадастр 2.0 за постанням: http://torgy.land.gov.ua/auction/lot-card/47968).

На вищезазначеному сайті завантажені матеріали лота № 47968, а саме:

- Рішення Полтавської міської ради від 28 лютого 2020 року «Про проведення земельного аукціону в м. Полтава»;

- Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки;

- Висновок Полтавського міського управління земельних ресурсів та земельного кадастру від 20.11.2019 ;

- Висновок управління з питань містобудування та архітектури № 843 від 16.12.2019;

- Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 12.03.2020;

- Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 29.01.2020 .

За результатами проведення земельних торгів переможцем стало ТОВ «Мотор Полтава». 29.04.2020 укладено Договір оренди землі між Полтавською міською радою та ТОВ «Мотор Полтава» строком на 5 років. Вказаний договір було зареєстровано 05.05.2020 державним реєстратором Чутівської сільської ради Оржицького району Полтавської області Маньківською Ганною Олегівною (витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно додається).

Постановою Господарського суду Полтавської області від 25.05.16 р. у справі № 8/568 Державне підприємство «Виробниче об`єднання «Знамя» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. Ліквідатором призначено арбітражного керуючого Несвіта В. І.

В ході здійснення ліквідаційної процедури банкрута, ліквідатор звернувся з позовною заявою до суду, оскільки вважає рішення Полтавської міської ради від 28.02.2020 незаконним та таким, що порушує майнові права ДП "ВО "Знамя", а затверджена технічна документація щодо відведення спірної земельної ділянки не відповідає дійсності та суперечить попереднім рішенням органів місцевого самоврядування, що підтверджує такими обставинами:

Рішенням Виконавчого комітету Полтавської міської ради депутатів трудящих від 6 травня 1959 р. № 356 ухвалено відвести та передати п/я № 22 Харківського Раднаргоспу земельну ділянку по вул. Автобазівській 2/9, загальною площею 9.4 га, для будівництва заводу.

Актом від 24 травня 1967 здійснено відвід в натурі земельної ділянки. У 2001 році було виготовлено технічну документацію для складання правоустановчих документів на право користування на земельну ділянку Виробничого об`єднання «Знамя». 03.03.2001 р. складено Акт встановлення і погодження меж землекористування.

Так, рішенням Виконавчого комітету Полтавської міської ради від 24.03.06 №118 вирішено затвердити технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки та оформити право користування земельними ділянками, зокрема, Державному підприємству «Виробниче об`єднання «Знамя» - земельну ділянку в оренду строком на 5 років, пл. 7.7974 га для експлуатації та обслуговування виробничих будівель та споруд; пл. 0.0033 га прохід; пл. 0.0255, пл. 0.1178 га та пл. 0.0288 - проїзди спільного користування.

На виконання вищезазначеного рішення, 29.05.2006 між виконавчим комітетом Полтавської міської ради та Державним підприємством «Виробниче об`єднання «Знамя» укладено Договір оренди землі. 06.06.2006 вказаний Договір було зареєстровано у виконавчому комітеті Полтавської міської ради.

Отже, незаконність Рішення Полтавської міської ради щодо проведення аукціону на думку позивача полягає у тому, що спірна земельна ділянка з 1959 перебуває у постійному користуванні позивача та є частиною об`єкту Договору оренди землі від 26.05.2006 року, укладеного між сторонами спору.

Згідно п. 1 Договору від 29.05.2006, орендодавець на підставі рішення виконавчого комітету Полтавської міської ради від 24 березня 2006 р. № 118 надає, а орендар приймає в оренду земельну ділянку для експлуатації та обслуговування виробничих будівель та споруд, проходу та проїздів спільного користування, яка знаходиться за адресою: м. Полтава, вул. Автобазівська 2/9.

Відповідно до п. 2.1 Договору, в оренду передається земельна ділянка загальною площею 79701 кв. м. згідно з планом (схемою) земельної ділянки, що є невід`ємною частиною цього договору. Кадастровий номер земельної ділянки: :19:002:0094; :19:002:0093; :19:002:0097; :19:002:0095; :19:002:0096.

Щодо строків дії договору, то п. п. 3.1, 3.2 встановлено, що цей договір укладено на термін з 24 березня 2006 року по 24 березня 2011 року. Після закінчення строку договору орендар має переважне право на поновлення його на новий строк. У разі, якщо Орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, та за відсутності письмових заперечень Орендодавця протягом одного місяця після закінчення строку договору, він підлягає поновленню на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені даним договором. Письмове заперечення здійснюється Орендодавцем листом-повідомленням.

У зв`язку з тим, що з моменту укладення договору орендодавцем жодного разу не ставилося питання про його припинення або розірвання, а орендар продовжує фактичне користування земельною ділянкою, - на думку позивача, договір вважається чинним на підставі п. 3.2, яким передбачено автоматичну пролонгацію.

Відповідно до п. 14.4 Договору, його невід`ємними частинами є, зокрема, схема розміщення земельної ділянки. За твердженням позивача, на вказаній схемі чітко видно, що спірна земельна ділянка є частиною території ДП «ВО «Знамя» згідно Договору оренди від 29.05.2006 року.

Згідно з п. п. 12.4, 12.5 Договору від 29.05.2006, розірвання договору оренди в односторонньому порядку не допускається. Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору.

При цьому, позивач звертає увагу, що Полтавською міською радою не було вчинено дій з метою припинення договору оренди землі від 29.05.2006 із позивачем.

Отже, оскільки Договір оренди від 29.05.2006 не було розірвано за рішенням суду або за взаємною згодою сторін, - на переконання позивача, спірна земельна ділянка й на теперішній час є територією ДП «ВО «Знамя» та не може бути вилучена відповідачем безпідставно та без жодних повідомлень. Отже, позивач стверджує, що проведенням аукціону відповідач порушив майнові права ДП «ВО «Знамя» на спірну земельну ділянку.

Обгрунтовуючи протиправність рішення Полтавської міської ради, позивач зазначає.

Так, п. п. 1, 2 оскаржуваного рішення Полтавської міської ради від 28 лютого 2020 затверджено документацію із землеустрою на земельну ділянку, зазначену в цьому рішенні, яка належить територіальній громаді міста Полтава на праві комунальної власності та вирішено провести земельні торги у формі аукціону з продажу права оренди земельної ділянки комунальної власності територіальної громади м. Полтава.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, до реєстру 06.03.2020 внесено відомості про право власності територіальної громади міста Полтави в особі Полтавської міської ради на земельну ділянку площею 0,1 га з кадастровим номером :19:002:0191 по вул. Харківське шосе, 13 в м. Полтава.

Вказана земельна ділянка загальною площею 0,1 га з кадастровим номером :19:002:0191 і була передана Полтавською міською радою Товариству з обмеженою відповідальністю «Мотор Полтава» за оспорюваним договором оренди землі від 29.04.2020. Водночас, на переконання позивача, затверджена відповідачем документація із землеустрою на спірну земельну ділянку складена із грубим порушенням чинного законодавства та не відповідає дійсності, з огляду на таке:

- по-перше, відповідачем проігноровано факт того, що відведена земельна ділянка знаходиться у користуванні ДП «ВО «Знамя»;

- по-друге, відповідачем самовільно та без дотримання встановлених земельним законодавством вимог змінено цільове призначення спірної земельної ділянки. Так, у п. 2.1. оскаржуваного рішення відповідача вказано, що цільове призначення земельної ділянки: для розміщення та експлуатації об`єктів дорожнього сервісу. В той же час, згідно п. 5.2 Договору оренди від 29.05.2006, цільове призначення земельної ділянки, що є об`єктом оренди - експлуатація виробничих будівель та споруд, проходу та проїздів спільного користування.

- по-третє, відповідачем приховано та не відображено у технічній документації той факт, що на спірній земельній ділянці знаходяться об`єкти нерухомості та передавальні пристрої (мережі), які перебувають на балансі ДП «ВО «Знамя». 12.05.2020 на підприємстві було створено комісію та складено Акт обстеження спірної земельної ділянки, яка розташована за адресою м. Полтава, вул. Автобазівська, 2/9. Комісією виявлено та зафіксовано, що на спірній земельній ділянці розташовані об`єкти нерухомості та інженерні мережі, що перебувають на балансі Державного підприємства «Виробниче об`єднання «Знамя»(перелік об"єктів додається позивачем).

Крім того, позивач зазначає, що спірна земельна ділянка є обслуговуючою для Корпусу №4 ДП "ВО "Знамя" площею 16808,8 кв.м.

Отже, за висновком позивача, на момент передачі земельної ділянки в оренду ТОВ «Мотор Полтава», земельна ділянка площею 0,1 га з кадастровим номером :19:002:0191 вже була сформована як об`єкт цивільних прав на підставі рішення Полтавської міської ради від 24.03.06 № 118 та договору оренди від 29.05.2006 між виконавчим комітетом Полтавської міської ради та Державним підприємством «Виробниче об`єднання «Знамя».

Також, позивач звертає увагу, що спірна земельна ділянка отримана ТОВ «Мотор Полтава» не у порядку переходу права користування від попереднього користувача згідно ч. 2 ст. 120 Земельного кодексу України, а в порядку отримання земельної ділянки в оренду із комунальної власності за рішенням компетентного органу.

Отже, за викладених у позові обгрунтувань, позивач вважає, що наведені обставини та докази у сукупності свідчать про очевидну протиправність оскаржуваного рішення Полтавської міської ради, що на його думку, є підставою для його скасування. В свою чергу, незаконність оскаржуваного рішення Полтавської міської ради, на переконання позивача є підставою для визнання недійсними результатів земельних торгів у формі аукціону та Договору оренди землі між Полтавською міською радою та ТОВ "Мотор Полтава" від 29.04.2020, а відповідно, і скасування державної реєстрації права оренди за ТОВ "Мотор Полтава".

Зазначені обставини стали підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.

Крім цього, на адресу суду надійшла позовна заява від третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору -ТОВ "Знамя ЛМН" до Полтавської міської ради про визнання протиправним рішення органу місцевого самоврядування, визнанння результатів земельних торгів недійсними, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та скасування його державної реєстрації.

Дослідивши подані документи і позовні матеріали, заслухавши пояснення учасників справи, суд встановив, що вимога третьої особи ТОВ "Знамя ЛМН" заявлена щодо предмета спору, що вже виник між сторонами.

В обгрунтування позову в частині майнових прав на спірну земельну ділянку третя особа вказує на те, що майнові права ТОВ «Знамя ЛMH» виникли за наслідком придбання на аукціоні у ДП «ВО ЗНАМЯ» майнового комплексу розташованого за адресами: м. Полтава, вул. Автобазівська, 2/9 та вул. Алмазна, 4. Зазначений об`єкт нерухомості утворився в ході проведення процедури банкрутства ДП «ВО "Знамя". Так, за наслідками проведеного аукціону, який оформлено ТОВ «Фінансова компанія «Стокс» протоколом №3 від 16.05.2019, ТОВ «Знамя ЛMH» стало переможцем аукціону та прийняло від ДП «ВО Знамя» у власність майно, включене до лоту №1 аукціону.

За наслідками проведення аукціону та укладення договору купівлі-продажу майна між позивачем та ТОВ «Знамя ЛМН» державним реєстратором Решетилівської міської ради Полтавської області Верховодом К.В. 28.07.2020 проведено державну реєстрацію за ТОВ «Знамя ЛMH» цілісного майнового комплексу з реєстраційним номером 101. З моменту набуття права власності на цілісний майновий комплекс, а також права власності на інженерно-комунікаційні системи, які були включені до лоту №1 аукціону, до ТОВ «Знамя ЛМН» у порядку статті 120 Земельного кодексу України перейшло право на земельну ділянку за адресою: м. Полтава, вул. Автобазівська 2/9 на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача - ДП «ВО Знамя».

У позові третя особа зазначає, що спірна земельна ділянка з 1959 року перебувала у користуванні позивача та є частиною об"єкту Договору оренди землі від 26.05.2006, укладеного між сторонами спору. Оскільки Договір оренди від 29.05.2006 року не було розірвано за рішенням суду або за взаємною згодою сторін, - на переконання третьої особи, спірна земельна ділянка на теперішній час є територією ТОВ «Знамя ЛМН» та не може бути вилучена відповідачем безпідставно та без жодних повідомлень. Отже, третя особа вказує, що проведенням аукціону відповідач порушив майнові права ДП «ВО «Знамя» на спірну земельну ділянку та як наслідок допустив порушення прав ТОВ «Знамя ЛМН» у подальшому.

Щодо протиправності рішення Полтавської міської ради "Про проведення земельного аукціону в м.Полтава" від 28.02.2020, яке оскаржується, третьою особою у позові зроблено висновок про те, що на момент передачі земельної ділянки в оренду ТОВ «Мотор Полтава», земельна ділянка площею 0,1 га з кадастровим номером :19:002:0191 вже була сформована як об`єкт цивільних прав на підставі рішення Полтавської міської ради від 24.03.06 № 118 та Договору оренди від 29.05.2006 між виконавчим комітетом Полтавської міської ради та Державним підприємством «Виробниче об`єднання «Знамя».

Третя особа як на підставу для скасування оскаржуваного рішення відповідача вказує на той факт, що спірна земельна ділянка отримана ТОВ "Мотор Полтава" не у порядку переходу права користування від попереднього користувача згідно ч.2 ст.120 Земельного кодексу України, а в порядку отримання земельної ділянки в оренду із комунальної власності за рішенням компетентного органу, за результатами аукціону під час перебування такої земельної ділянки в користуванні ДП "ВО "Знамя", що є порушенням вимог земельного законодавства та втручанням в господарську діяльність ДП "ВО "Знамя" та, як наслідок ТОВ "Знамя ЛМН".

Отже, посилаючись на незаконність оскаржуваного рішення Полтавської міської ради, третя особа вважає цю обставину безумовною підставою для визнання недійсними результатів земельних торгів у формі аукціону та Договору оренди землі між Полтавською міською радою та ТОВ "Мотор Полтава" від 29.04.2020, а відповідно і скасування державної реєстрації права оренди за ТОВ "Мотор Полтава"

При прийнятті рішення судом враховано наступне.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України та абзацу 2 частини 2 статті 20 Господарського кодексу України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання наявності чи відсутності права.

Згідно з приписами статті 396 Цивільного кодексу України особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу.

Статтею 152 Земельного кодексу України передбачено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю.

Відповідно до положень статті 13 Конституції України земля є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

За статтею 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень тау спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до змісту ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частиною 1 статті 79 Земельного кодексу України визначено, що земельна ділянкаІ - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

З аналізу приписів положень Цивільного кодексу України та Земельного кодексу України вбачається, що необхідною умовою виникнення відповідного речового і права щодо земельної ділянки, зокрема, права власності або права користування земельною і ділянкою є наявність факту виникнення (формування) земельної ділянки як предмету матеріального світу. При цьому, за змістом ст. 1 Закону України «Про державний земельний кадастр» земельна ділянка є об`єктом реального світу, що характеризується певним місцеположенням на Землі і визначений у встановленій системі просторово-часових координат.

Пунктом 1. Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів 18.05.2010 N 376, межею земельної ділянки є сукупність ліній, що утворюють замкнений контур і розмежовують земельні ділянки, які закріплюються відповідними межовими знаками, якими визначається місцеположення поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Тобто, необхідною умовою виникнення (існування) конкретної земельної ділянки та відповідно її можливості перебування у господарському обороті є наявність фактів установлення межи частини земної поверхні (тобто наявність факту визначення в натурі метричних даних земельної ділянки, у тому числі місцеположення поворотних точок її меж та їх закріплення межовими знаками).

Частиною 1 ст. 79-1 Земельного кодексу України визначено, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Частиною 2 ст. 79-1 Земельного кодексу України визначено, що формування земельних ділянок здійснюється:

- у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності;

- шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок;

- шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій;

- шляхом інвентаризації земель у випадках, передбачених законом.

У відповідності до приписів ч. 3 ст. 79-1 Земельного кодексу України сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.

Частиною 4 ст. 79-1 Земельного кодексу України визначено, що земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Частиною 5 ст. 79-1 Земельного кодексу України визначено, що формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Частиною 9 ст. 79-1 Земельного кодексу України визначено, що земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Частиною 10 ст. 79-1 Земельного кодексу України визначено, що державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Частиною 1 ст. 24 Закону України «Про державний земельний кадастр» визначено, що державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку.

Частиною 2 ст. 24 Закону України «Про державний земельний кадастр» визначено, що державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за місцем їх розташування відповідним Державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Частиною 8 ст. 24 Закону України «Про державний земельний кадастр» визначено, що на підтвердження державної реєстрації земельної ділянки заявнику безоплатно видається витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Витяг містить всі відомості про земельну ділянку, внесені до Поземельної книги. Складовою частиною витягу є кадастровий план земельної ділянки.

Частиною 9 ст. 24 Закону України «Про державний земельний кадастр» визначено, що при здійсненні державної реєстрації земельної ділянки їй присвоюється кадастровий номер.

Враховуючи викладене, у відповідності до приписів ст. 79-1 Земельного кодексу України державна реєстрація земельної ділянки у Державному земельному кадастрі є необхідною умовою щодо можливості виникнення стовно земельної ділянки відповідних господарських (цивільних) правовідносин.

Отже, за змістом приписів Закону України «Про державний земельний кадастр" допустимим доказом підтвердження державної реєстрації земельної ділянки є витяг з Державного земельного кадастру.

Судом встановлено, що позивачем не надано належних доказів існування факту державної реєстрації земельної ділянки у Державному земельному кадастрі, та відповідно доказів на підтвердження виникнення у позивача майнових прав на вказану земельну ділянку, за захистом яких позивач звернувся до суду.

В поданому до суду відзиві зазначено, що у відповідності до змісту Публічної кадастрової карти України відсутні відомості щодо існування факту державної реєстрації земельної ділянки пл. 79701 кв.м. за адресою вул. Автобазівська, 2/9 у м. Полтава. Зазначені у позові кадастрові номери жодним чином не стосуються адреси: вул. Автобазівська, 2/9 у м. Полтава, а саме:

- :19:001:0094 - Відомості про земельну ділянку з кадастровим номером :19:001:0094 не знайдено;

- :19:002:0093 - Тип власності: Приватна власність. Цільове призначення: 01.05 Для індивідуального садівництва. Площа: 0.0431 га;

- :19:002:0095 - Тип власності: Приватна власність. Цільове призначення: Для ведення садівництва Площа: 0.0412 га;

- :19:002:0096 - Тип власності: Приватна власність Цільове призначення: 01.05 Для індивідуального садівництва .Площа: 0.0377 га;

- :19:002:0097 - відомості про земельну ділянку з кадастровим номером :19:002:0097 не знайдено.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна № 217409185 від 22.07.2020, в реєстрах відсутня інформація щодо зареєстрованого права власності, інших речових прав ДП "ВО "Знамя" на об"єкти за адресою: м.Полтава, вул.Автобазівська, 2/9.

Натомість, земельна ділянка з кадастровим номером :19:002:0191, яка надана в оренду ТОВ "Мотор Полтава" згідно Договору оренди землі від 29.04.2020 на момент проведення земельних торгів 29.04.2020 відносилась до комунальної власності, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речрвих прав на нерухоме майно про реєстрацію прва власності № 203790472 від 12.03.2020 та Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-020 від 29.01.2020.

Крім того, ст. 13 Конституції України визначено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Статтею 14 Конституції України визначено, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Статтею 7 Конституції України визначено, що в Україні визнається і гарантується місцеве самоврядування.

Статтею 142 Конституції України визначено, що матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.

Частиною 1 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, зокрема, землю.

Частиною 3 ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.

Частиною 2 ст. 83 Земельного кодексу України визначено, що у комунальній власності перебувають:

а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності;

б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування.

Частиною 5 ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що від імені та в інтересах територіальних громад права суб"єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Статтею 12 Земельного кодексу України визначено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить:

а) розпоряджання землями територіальних громад;

б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу;

в) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу;

г) вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу;

ґ) викуп земельних ділянок для суспільних потреб відповідних територіальних громад сіл, селищ, міст;

д) організація землеустрою;

е) координація діяльності місцевих органів земельних ресурсів; тощо.

Частиною 1 ст. 116 Земельного кодексу України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Частиною 1 ст. 71 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що територіальні громади, органи та посадові особи місцевого самоврядування самостійно реалізують надані їм повноваження.

Враховуючи викладене, виключно Полтавська міська рада, як єдиний представницький орган територіальної громади м. Полтави наділена правами власника на землі, які на праві комунальної власності належать територіальній громаді м. Полтави. При цьому, Земельний кодекс України 2001 можливості делегування таких повноважень від органів місцевого самоврядування до їх виконавчих органів не передбачено.

Статтею 4 Закону України «Про оренду землі» визначено що орендодавцями земельних ділянок є громадяни та юридичні особи, у власності яких перебувають земельні ділянки, або уповноважені ними особи.

Орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у комунальній власності, є сільські, селищні, міські ради в межах повноважень, визначених законом.

Отже, виключно Полтавська міська рада, як єдиний представницький орган територіальної громади м. Полтави наділена правами власника, на землі, які на праві комунальної власності належать територіальній громаді м. Полтави, та виключно Полтавська міська рада може бути орендодавцем щодо вказаних земель.

Суд погоджується з твердженням відповідача, що прийняте після 01.01.2002 Рішення Виконавчого комітету Полтавської міської ради «Про оформлення права користування земельними ділянками» від 24.03.2006р. №118 та укладений після 01.01.2002 Виконавчим комітетом Полтавської міської ради на підставі вказаного рішення Виконавчого комітету Полтавської міської ради Договір оренди землі від 29.05.2006, - не є належними доказами щодо перебування вищезазначених земельних ділянок з кадастровими номерами:

:19:002:0000:19:001:0000:19:002:0000:19:002:0000:19:002:0097

у господарському обороті.

Обов`язком позивача є доведення (підтвердження) в установленому законом порядку наявності факту порушення або оспорювання його прав та інтересів.

Враховуючи викладене, доводи позивача щодо перебування у господарському обороті земельної ділянки пл. 79701 кв.м. за адресою вул. Автобазівська, 2/9 у м. Полтава, та відповідно доводи позивача щодо виникнення у останнього майнових прав на вказану земельну ділянку спростостовуються матеріалами справи та є безпідставними.

Крім цього, позивач не спростував заперечень відповідача та не надав доказів про наявні порушення Полтавською міською радою під час прийняття оскаржуваних рішень та укладання оспорюваних правочинів.

У частині третьої статті 2 ГПК України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у статті 13 цього Кодексу.

Відповідно до частин третьої-четвертої статті 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Верховний Суд неодноразово наголошував щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, це й принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.

Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Реалізація принципу змагальності сторін в процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду і на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Зазначений підхід узгоджується з судовою практикою ЄСПЛ, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Суд звертає увагу позивача на приписи частин 1,4 та 8 статті 80 ГПК, а саме: позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

За приписами ч.4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За результатами аналізу всіх наявних у справі доказів в їх сукупності суд дійшов висновку, що позивачем не надано належних доказів, які б свідчили про порушення його прав відповідачем.

Отже, суд прийшов до висновку, що правова позиція позивача не підтверджується належними та допустимими доказами, а тому, у задоволенні позову слід відмовити.

Поданий у справі позов третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору не підлягає задоволенню з аналогічних підстав.

Судом досліджено всі докази, наявні у матеріалах справи.

При винесенні даного рішення, суд ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Серявін та інші проти України". Зокрема, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Також, Європейський суд з прав людини зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Згідно з статтею 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на позивача.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно зі ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

При цьому, як зазначено у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 р. у справі № 922/445/19, за змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

З врахуванням заяви ТОВ "Мотор Полтава" про розподіл судових витрат, в якому представник третьої особи просить стягнути з ДП "ВО "Знамя" та ТОВ "Знамя ЛМН" витрати на професійну правничу допомогу в сумі 34700 грн

Враховуючи викладене, з огляду на наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що витрати позивача на професійну правничу допомогу в розмірі 33200,00 грн. є такими, що пов`язані з розглядом справи, відповідають критеріям, що визначені в статті 129 ГПК, а також належать до витрат, компенсація яких передбачена чинними нормами законодавства України.

Керуючись статтями 129, 232-233, 237-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позовних вимог Державного підприємства "Виробниче об`єднання "Знамя" відмовити повністю.

2. В задоволенні позовних позовних вимог третьої особи - Товариства з обмеженою відповідальністю "Знамя ЛМН" відмовити повністю.

3. Стягнути з Державного підприємства "Виробниче об`єднання "Знамя" (м.Полтава, вул.Автобазівська, 2/9, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Мотор Полтава" (36008, м. Полтава, вул. Харківське шосе, 13, ) 16600 грн витрат на професійну правничу допомогу.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Знамя ЛМН" (36008, м. Полтава, вул. Автобазівська, 2/9, ідент. код 41962583) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Мотор Полтава"(36008, м. Полтава, вул. Харківське шосе, 13, ) 16600 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Видати накази з набранням цим рішенням законної сили.

Повний текст рішення підписано 20.11.2022

Суддя Іванко Л.А.