РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

25.11.2022Справа № 911/619/22

Суддя Господарського суду міста Києва Стасюк С.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Статус Енерго»

до Комплексу відпочинку «Пуща-Водиця» Державного управління справами

про стягнення 4 574,02 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду Київської області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Статус Енерго» з позовною заявою до Комплексу відпочинку «Пуща-Водиця» Державного управління справами про стягнення 4 574,02 грн. за Договорами №35/150 та № 36/85 від 19.10.2021 на постачання природного газу.

Підставою позову позивачем зазначено обставини щодо порушення відповідачем зобов`язання з оплати отриманого природного газу за вищевказаними договорами.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 26.04.2022 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Статус Енерго» до Комплексу відпочинку «Пуща-Водиця» Державного управління справами про стягнення 4 574,02 грн. передано до Господарського суду міста Києва за територіальною підсудністю.

02.06.2022 матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Статус Енерго» до Комплексу відпочинку «Пуща-Водиця» Державного управління справами про стягнення 4 574,02 грн. надійшли до Господарського суду міста Києва.

За результатами автоматизованого розподілу судової справи, справу № 911/619/22 передано на розгляд судді Стасюку С.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.06.2022 відкрито провадження у справі № 911/619/22 вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін (без проведення судового засідання); визначено сторонам у справі строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень щодо відповіді на відзив.

Про розгляд Господарським судом міста Києва справи № 911/619/22 сторони повідомлялися належним чином, що підтверджується повернутими на адресу суду повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведені положення, господарський суд зазначає, що сторони не були позбавлені права та можливості самостійно ознайомитись з ухвалою суду, в якій зазначено відомості щодо його провадження, яке є у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Враховуючи належне повідомлення сторін про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику їх уповноважених представників, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами.

Згідно із частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Статус Енерго» (надалі - позивач) та Комплексом відпочинку «Пуща-Водиця» Державного управління справами (надалі - відповідач) було укладено Договір № 35/150 та Договір № 36/85 про постачання природного газу від 19.10.2021.

Відповідно до п.1.2. та п.3.6. Договору № 35/150 від 19.10.2021 обсяг постачання газу становить 2 183,83 м.куб., загальна сума договору становить 78 617,91 грн.

Відповідно до п.1.2. та п.3.6. Договору № 36/85 від 19.10.2021 обсяг постачання газу становить 383,22 м.куб., загальна сума договору становить 13 796,05 грн.

Загальний обсяг постачання природного газу відповідачу відповідно до Договорів у період з 15.10.2021 по 31.10.2021 становить 2 567,05 куб.м.

Згідно з п. 4.2.1. Договору № 35/150 від 19.10.2021 та Договору № 36/85 від 19.10.2021 остаточний розрахунок по оплаті місячної вартості газу здійснюється до 10 числа місяця, наступного за місяцем постачання газу.

На виконання умов Договорів позивач у період з 15.10.2021 по 31.10.2021 здійснював постачання природного газу відповідачу по Договору № 35/150 від 19.10.2021 та Договору № 36/85 від 19.10.2021 на загальну суму 96 987,98 грн. на об`єм 2 694,11 м.куб., що підтверджується даними електронної ІТ платформи SAP; актом приймання-передачі природного газу № 638 за жовтень 2021 на суму 4 574,16 грн.; актом приймання-передачі природного газу № 621 за жовтень 2021 на суму 78 617,90 грн.; актом приймання-передачі природного газу № 622 за жовтень 2021 на суму 13 795,92 грн.

Позивач зазначає, що відповідачем здійснено лише часткову оплату поставленого газу на суму 92 413,96 грн.

17.02.2022 позивач направив відповідачу вимогу №17/02-03 про стягнення заборгованості в розмірі 4 574,02 грн. Разом з вимогою позивачем направлено акти приймання-передачі природного газу № 622 за жовтень 2021 на суму 13 795,92 грн. та № 638 за жовтень 2021 на суму 4 574,16 грн.

Матеріали справи не містять відповіді відповідача на вищезазначену вимогу..

Згідно з п. 2.9.5. Договорів у випадку не повернення споживачем підписаного оригіналу акту приймання-передачі газу, або ненадання письмової обґрунтованої відмови від його підписання до 10 числа місяця, наступного за звітним, такий акт вважається підписаним споживачем, а обсяг спожитого газу встановлюється відповідно до даних Оператора ГРМ.

Позивач зазначає, що відповідачем не контролювалося власне споживання природного газу що призвело до споживання на 127,06 м.куб. газу більше чим було передбачено умовами Договорів.

Відповідно до п. 5.4.5. Договорів споживач зобов`язаний самостійно обмежувати (припиняти) споживання природного газу у випадках: перевитрат добового та/або місячного підтвердженого обсягу газу без узгодження з постачальником.

Позивач зазначає, що відповідачем поставлений природний газ оплачено лише частково в розмірі 92 413,96 грн. за об`єм 2 567,05 м.куб., внаслідок чого за відповідачем рахується заборгованість у розмірі 4 574,02 грн., що і стало підставою для звернення до суду.

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Згідно з приписами ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного кодексу України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору позивач передав відповідачу природний газ, що підтверджується даними електронної ІТ платформи SAP; актом приймання-передачі природного газу № 638 за жовтень 2021 на суму 4 574,16 грн.; актом приймання-передачі природного газу № 621 за жовтень 2021 на суму 78 617,90 грн.; актом приймання-передачі природного газу № 622 за жовтень 2021 на суму 13 795,92 грн., проте відповідачем не була здійснена своєчасна та повна оплата за поставлений товар.

Позивач зазначає, що відповідачем поставлений природний газ оплачено лише частково в розмірі 92 413,96 грн. Доказів протилежного суду не надано.

17.02.2022 позивач направив відповідачу вимогу №17/02-03 про стягнення заборгованості в розмірі 4 574,02 грн. Разом з вимогою позивачем направлено акти приймання-передачі природного газу № 622 за жовтень 2021 на суму 13 795,92 грн. та № 638 за жовтень 2021 на суму 4 574,16 грн.

Згідно з п. 2.9.5. Договорів у випадку не повернення споживачем підписаного оригіналу акту приймання-передачі газу, або ненадання письмової обґрунтованої відмови від його підписання до 10 числа місяця, наступного за звітним, такий акт вважається підписаним споживачем, а обсяг спожитого газу встановлюється відповідно до даних Оператора ГРМ.

Матеріали справи не містять письмової обґрунтованої відмови відповідача від підписання направлених йому актів.

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем за Договорами становить

4 574,02 грн.

Відповідачем зазначені вище обставини не спростовано.

Матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів відповідно до статей 76 - 79 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження сплати відповідачем грошових коштів Товариству з обмеженою відповідальністю «Статус Енерго» в розмірі 4 574,02 грн.

Отже, в порушення вищезазначених норм Цивільного кодексу України та умов Договорів, відповідач не здійснив оплату поставленого природного газу в повному обсязі, тобто не виконав свої зобов`язання належним чином, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення 4 574,02 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст. 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Підсумовуючи наведене, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Статус Енерго» до Комплексу відпочинку «Пуща-Водиця» Державного управління справами про стягнення 4 574,02 грн. підлягають задоволенню в повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Статус Енерго» до Комплексу відпочинку «Пуща-Водиця» Державного управління справами про стягнення 4 574,02 грн. - задовольнити повністю.

2.Стягнути з Комплексу відпочинку «Пуща-Водиця» Державного управління справами (04114, м. Київ, вул. Вишгородська, буд. 150, ідентифікаційний код 34477817) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Статус Енерго» (79026, м. Львів, вул. Стрийська, буд. 86В, офіс 6, ідентифікаційний код 42892355) 4 574 (чотири тисячі п`ятсот сімдесят чотири) грн. 02 коп. основного боргу та 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Господарський суд міста Києва протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 25.11.2022.

Суддя С. В. Стасюк