ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2022м. ХарківСправа № 904/9743/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Трофімова І.В.

при секретарі судового засідання Погореловій О.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Лайнекс" (бульвар Вацлава Гавела, 31, м. Київ, 03065)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Промспеціндустріал" (вул. Плеханівська, 117, м. Харків, 61035)
про стягнення 5'661'018,45 грн
за участю :

позивача - не з`явився;

відповідача - не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Лайнекс" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Промспеціндустріал", в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у сумі 5'661'018,45 грн з яких: 4'372'330,30 грн - основна заборгованість; 702'628,49 грн - пеня; 440'708,31 грн - інфляційні втрати та 145'351,35 грн - 3% річних, що виникла внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов`язань зі своєчасної оплати поставленого позивачем товару за договором поставки №30-п-л від 30.09.2020. Судові витрати у розмірі 84'915,28 грн позивач просить суд покласти на відповідача.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 04.01.2022 у справі №904/9743/21 вказану позовну заяву передано за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Господарського суду Харківської області.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 18.07.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, почато у справі підготовче провадження.

Рух справи висвітлено у відповідних ухвалах суду.

Відомості про судовий розгляд справи та зазначені процесуальні рішення своєчасно оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень, відомості якого є загальнодоступними, та у мережі Інтернет на офіційному сайті Судова влада України.

Представник позивача у судове засідання не з`явився 21.11.2022, проте надав до суду заяву (вх.14513), в якій зазначає, що докази відносно понесених стороною витрат на правову допомогу будуть подані невідкладно після ухвалення рішення для вирішення питання про їх відшкодування.

Представник відповідача у призначене на 21.11.2022 засідання не з`явився, своїм правом на подання відзиву на позов у визначений строк не скористався.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвали суду направлялись судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення (з відміткою судова повістка) на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та Відділі обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання м. Харкова та Харківській області, а саме: 61035, м. Харків, вул. Плеханівська, 117.

Але вся судова кореспонденція повернута поштою на адресу суду із позначкою "інші причини".

Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Згідно з ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, в силу пункту 5 частини 6 статті 242 ГПК України, день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвал суду.

У даному випаду судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 ГПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом. Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. Згідно з ч. 1, 2 ст. 3 названого Закону, для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень"). Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з процесуальними документами у справі №904/9743/21 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Матеріали справи свідчать, що всім учасникам справи надано можливість для висловлення своєї правової позиції по суті позовних вимог та судом дотримано, під час розгляду справи, обумовлені чинним ГПК України процесуальні строки для звернення із заявами по суті справи та іншими заявами з процесуальних питань.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю представника відповідача за наявними у ній матеріалами, оскільки вони містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками справи докази, вислухавши пояснення представника позивача, суд установив такі обставини.

30.09.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Лайнекс" (надалі - Постачальник, Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Промспеціндустріал" (надалі - Покупець, Відповідач) укладено Договір поставки №30-П-Л (надалі - Договір), відповідно до умов якого постачальник зобов`язався передати Покупцеві технологічне обладнання для системи фільтрації та очистки води басейнів бегемотів та крокодилів на загальну суму 12'190'166,40 грн.

Відповідно до п. 1.5. - 1.6. Договору постачання обладнання повинно було здійснюватися відповідно до товаросупровідних документів, за адресою: м. Харків, вул. Сумська. 35 "Будівля утримання бегемотів в зоні "Африканське сафарі" КО "Харківський зоопарк" не пізніше 90 днів після отримання авансу. За умовами Договору, товар вважається доставленим з моменту передачі його Покупцю оформленою належним чином видатковою накладною.

Відповідно до п. 1.1. - 2.3. Договору Продавець зобов`язався прийняти поставлений товар та оплатити його вартість в наступному порядку :

- аванс 50% від вартості Договору за виставленими рахунками;

- 40% від вартості договору після отримання повідомлення від Постачальника щодо готовності відвантаження обладнання

- проведення остаточного розрахунку - 10% від вартості Договору - протягом трьох банківських днів з моменту передачі його Покупцю згідно видаткової накладної.

Відповідно до п. 3.4. Договору у випадку порушення грошових зобов`язань, Покупець зобов`язаний сплатити Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період порушення, від суми невиконаного зобов`язання за кожен день порушення його виконання.

Позивач зазначає, що 23.11.2020 за видатковою накладною №2311/3 Постачальником було передано, а Покупцем прийнято п`ять найменувань обладнання згідно рахунку на оплату №30-П-Л від 30.09.2020 на загальну суму 3'069'507,48 грн. Передання супроводжувалось складанням товарно-транспортноі накладної №Р2311/3 від 23.11.2020 на суму 3'069'507,48 грн.

18.12.2020 за видатковою накладною № 1812/1 Постачальником було передано, а Покупцем прийнято шість найменувань обладнання згідно рахунку на оплату №30-П-Л від 30.09.2020 на загальну суму 8'379'822,82 грн. Передання супроводжувалось складанням товарно-транспортної накладної №Т1812/1 від 18.12.2020 на суму 8'379'822,82 грн.

18.12.2020 за Додатковою угодою/Додаток №2 до Договору, сторонами було внесено зміни до Специфікації/Додаток №1 до Договору шляхом викладення її у новій редакції на загальну суму 11'449'333,30 грн, а також у пункті 2.1. Договору суму договору змінено на 11'449'333,30 грн.

Позивач зазначає, що станом на дату подання позову, Постачальником отримано від Покупця лише часткову оплату в сумі 7'077'000 грн, а саме:

- 30.09.2020 проведено оплату (платіжне доручення №394 від 30.09.2020) в сумі 1'700'000 грн;

- 27.10.2020 проведено оплату (платіжне доручення №433 від 27.10 2020) в сумі 500'000 грн;

- 06.11.2020 проведено оплату (платіжне доручення №467 від 06.11.2020) в сумі 965'000 грн;

- 16.11.2020 року проведено оплату (платіжне доручення №484 від 16.11.2020) в сумі 900'000 грн;

- 29.01.2021 року проведено оплату (платіжне доручення №662 від 29.01.2021) в сумі 900'000 грн;

- 19.02.2021 року проведено оплату (платіжне доручення №713 від 19.02.2021) в сумі 800'000 грн;

- 04.03.2021 року проведено оплату (платіжне доручення №753 від 04.03.2021) в сумі 712'000 грн;

- 13,05.2021 року проведено оплату (платіжне доручення №1072 від 13.05.2021) в сумі 400'000 грн;

- 06.10.2021 року проведено оплату (платіжне доручення №1864 від 06.10.2021) в сумі 50'000 грн;

- 12.10.2021 року проведено оплату (платіжне доручення №1901 від 12.10.2021) в сумі 50'000 грн;

- 27.10.2021 року проведено оплату (платіжне доручення №1935 від 27.10.2021) в сумі 50'000 грн;

- 08.11.2021 року проведено оплату (платіжне доручення №1951 від 08.11.2021) в сумі 50'000 грн;

Таким чином, Відповідачем не здійснено повне та своєчасне виконання зобов`язань і за ТОВ "Промспеціндустріал" рахується борг із оплати за фактично передане згідно з Договором поставки технологічне обладнання в сумі 4'372'330,30 грн.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них, суд виходить з наступного.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, відповідно до статті 11 ЦК України є, зокрема, договори. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 174 ГК України однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є укладання господарського договору та іншої угоди, що передбачені законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно із ч. 1 ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст. 525, 526 ЦК України відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 2 статті 193 ГК України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до частини 1 статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Суд установив, що Позивачем на користь Відповідача поставлено товар загальною вартістю 11'449'330,30 грн (23.11.2020 за видатковою накладною №2311/3 на суму 3'069'507,48 грн та 18.12.2020 за видатковою накладною № 1812/1 на загальну суму 8'379'822,82 грн).

Частиною 2 вказаної статті передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття, покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару, У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

Тобто, законодавець покладає на постачальника обов`язок здійснити поставку товару, а споживач зобов`язаний його прийняти і оплатити.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до умов Договору Відповідач мав провести остаточний розрахунок за поставлений товар протягом трьох банківських днів з моменту передачі його відповідно до видаткової накладної.

Суд установив, що Відповідачем частково оплачено товар за Договором в розмірі 7'077'000 грн, у зв`язку з чим у останнього утворився борг перед Позивачем в сумі 4'372'330,30 грн (11'449'330,30 грн - 7'077'000 грн).

Згідно з ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи, що у відповідності до ст. 526 ЦК України та ст. 193 ГК України зобов`язання повинні виконуватись сторонами у встановлених договором або законом порядку і строках, приймаючи до уваги викладені обставини; доведеність з боку Позивача факту порушення Відповідачем умов договору та діючого законодавства, - суд визнає вимоги Позивача щодо стягнення з Відповідача заборгованості за Договором в розмірі 4'372'330,30 грн обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.

Крім того, Позивач просить стягнути з Відповідача 702'628,49 грн пені; 440'708,31 грн інфляційних втрат та 3% річних у сумі 145'351,35 грн.

Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) ст.610 Цивільного кодексу України кваліфікує як порушення зобов`язання.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України гарантовано, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Приписами ст. 230 Господарського кодексу України визначено, що порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій (неустойка, штраф, пеня). Штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з ч.1 ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Пунктом п. 3.4. Договору передбачено, що у випадку порушення Покупцем терміну оплати, передбаченого даним Договором, Покупець сплачує Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від загальної вартості Договору за кожен день прострочення на вимогу Постачальника.

Частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено договором або законом, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Суд, перевіривши розрахунки пені, 3% річних та інфляційних нарахувань враховуючи положення п. 2.3. Договору щодо проведення остаточного розрахунку за товар протягом трьох банківських днів з моменту його передачі, зазначає, що прострочення з оплати товару у Відповідача виникло з 24.12.2020, а не з 23.12.2020 як зазначає Позивач у позовній заяві. Тому пеня та 3% річних підлягають нарахуванню з 24.12.2020.

Окрім того, перевіривши розрахунок позивача, зазначає, що останнім не враховано приписи ч. 6. ст. 232 ГК України та нараховано пеню за період, який перевищує 6 місяців. Відповідач мав оплатити товар до 23.12.2020 включно (3 банківських дні з 18.12.2020), а тому прострочення виконання грошового зобов`язання за вказаною накладною настає у відповідача з 24.12.2020. Таким чином, позивач мав право нараховувати пеню з 24.12.2020 по 24.06.2021.

Здійснивши перерахунок вказаних нарахувань судом встановлено, що з Відповідача підлягають стягненню на користь позивача пеня у розмірі 368'394,73 грн, 3% річних у розмірі 144'746,07 грн та інфляційні витрати в сумі 440'708,31 грн.

Підсумовуючи викладене, суд зазначає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судового збору, суд керується положеннями ст. 129 Господарського процесуального кодексу України та покладає на Відповідача витрати по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених вимог.

На підставі викладеного та керуючись статтями 73-74, 76-80, 129, 232-233, 237-238, 240-241, 247 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Промспеціндустріал" (61035, м. Харків, вул. Плеханівська, 117, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Лайнекс" (бульвар Вацлава Гавела, 31, м. Київ, 03065, ) 4'372'330,30 грн основної заборгованості, 368'394,73 грн пені, 440'708,31 грн інфляційних втрат, 3% річних у сумі 144'746,07 грн та судовий збір у сумі 79'849,99 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Відповідно до ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ст. 256, 257 ГПК України, рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Лайнекс" (бульвар Вацлава Гавела, 31, м. Київ, 03065, ).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Промспеціндустріал" (61035, м. Харків, вул. Плеханівська, 117, ).

Повне рішення складено "30" листопада 2022 р.

Суддя І.В. Трофімов