РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

02.12.2022Справа № 910/6969/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги»

до Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення

про стягнення 390 485,75 грн

Суддя: Людмила ШКУРДОВА.

Представники: без виклику представників сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Господарським судом міста Києва розглядається справа №910/6969/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги» до Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення про стягнення заборгованості за договором про постачання електричної енергії споживачу постачальником універсальних послуг №111 від 11.03.2022 у розмірі 440 485,75 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем порушено грошове зобов`язання за укладеним між сторонами договором про постачання електричної енергії споживачу постачальником універсальних послуг №111 від 11.03.2022, що призвело до виникнення у відповідача перед позивачем заборгованості у розмірі 440 485,75 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.08.2022 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №910/6969/22 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику сторін) за наявними у справі матеріалами.

Відповідач проти позову заперечує, стверджуючи що позивач всупереч визначеному договором порядку розв`язання спору, в період воєнного стану, без проведення переговорів з відповідачем з метою позасудового врегулювання спору, звернувся до суду. Крім того, відповідач посилається на форс-мажорні обставини, що спровокували виникнення дебіторської заборгованості перед позивачем, а тому вимоги позивача є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

06.09.2022 позивач подав заяву про зменшення розміру позовних вимог та просив повернути з Державного бюджету надмірно сплачений судовий збір.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

11.03.2022 між ТОВ «Донецькі енергетичні послуги» (далі - Позивач, Постачальник) та Концерном радіомовлення, радіозв`язку та телебачення (далі - Відповідач, Споживач) укладено договір про постачання електричної енергії споживачу постачальником універсальних послуг № 111 (далі - Договір), за умовами якого Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії.

Даний Договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії виключно побутовим та малим не побутовим споживачам постачальником універсальних послуг та укладений сторонами, з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України, шляхом приєднання Споживача до Договору, згідно із заявою-приєднання, яка є додатком до Договору.

Умови Договору розроблені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" від 13.04.2017 № 2019-VIII та Правила роздрібного ринку електричної енергії", затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14.03.2018.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 14.06.2018 № 429, ТОВ «Донецькі енергетичні послуги» видано ліцензію з постачання електричної енергії споживачам.

Абзацом п`ятим пункту 13 розділу XVII Закону встановлено, що фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії.

Судом встановлено, що Відповідач приєднався до умов публічного договору, шляхом подання заяви-приєднання, яка є Додатком 1 до Договору.

Для проведення розрахунків Позивачем було відкрито Відповідачу особовий рахунок № 111.

У відповідності до п.5.1. Договору Споживач розраховується з Постачальником за спожиту електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку), затвердженої Регулятором, згідно з обраною Споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком до цього Договору.

Згідно п.5.5. договору ціна на електричну енергію встановлюється з дотриманням вимог, передбачених Законом України "Про ринок електричної енергії" і ПРРЕЕ.

Відповідно до пункту 5.8 договору розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць.

Договір укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав Споживач, та набуває чинності з дати подання Споживачем заяви-приєднання (п.13.1 Договору).

Згідно п.5.10. Договору оплата рахунка Постачальника за цим Договором має бути здійснена Споживачем у строки, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання Споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного в комерційній пропозиції, прийнятої Споживачем.

Відповідно до п.5 Комерційної пропозиції до Договору розрахунок (оплата) за фактично спожиту електричну енергію має здійснюватися Споживачем у строк не більше 5 робочих днів після закінчення розрахункового періоду, незалежно від отримання рахунку.

Як вбачається з матеріалів справи, Позивач поставив Відповідачу електричну енергію, що підтверджується зокрема актами про прийняття - передавання товарної продукції (електроенергії) за період березень 2022 - травень 2022, які підписано представниками сторін.

На виконання умов договору, та на підставі отриманих даних від оператора системи розподілу Позивач оформив та надав Відповідачу відповідні рахунки за спожиту електричну енергію №111 від 06.04.2022, №111 від 04.05.2022, №111 від 01.06.2022 на загальну суму 432 067,74 грн.

З огляду на те, що відповідач не виконує своїх зобов`язань з оплати електричної енергії за договором №111 від 11.03.2022, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відповідно ст. 526 ЦК України та ч. 1 ст. 193 ГК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Із змісту статей 509, 525, 526, 530 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України випливає, що кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Посилання Відповідача на п. 11.1, п. 11.2 Договору як на підставу того, що Позивачем не дотримано досудового порядку вирішення спору є необґрунтованим, оскільки кожна особа має право вільно обирати не заборонений законом спосіб захисту прав і свобод, у тому числі й судовий. Можливість судового захисту не може бути поставлена законом, іншими нормативно-правовими актами у залежність від використання суб`єктом правовідносин інших засобів правового захисту. Держава може стимулювати вирішення правових спорів у межах досудових процедур, однак їх використання є правом, а не обов`язком особи, яка потребує такого захисту.

Заперечуючи проти задоволення позову, Відповідач зазначив, що запроваджений Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» воєнний стан на всій території держави, вплинув на виникнення заборгованості перед Позивачем.

Відповідач посилається на п.12.1 та п. 12.2 Договору як на підставу для звільнення від відповідальності згідно ст. 617 ЦК України та на лист Торгово-промислової палати України № 2024/02.0-7.1 від 28.02.2022, вказуючи, що вимога Позивача про стягнення з Концерну РРТ суми заборгованості за спожиту електричну енергію в сумі 440 485,75 грн є безпідставною та не може бути задоволена судом, оскільки виникла внаслідок форс-мажорних обставин.

Судом встановлено, що до відкриття провадження у справі Концерном РРТ сплачено заборгованість за березень поточного року на загальну суму 119 425,95 грн, що підтверджується платіжними дорученнями №7574 від 27.07.2022 на суму 69 425,95 грн, №7619 від 02.08.2022 на суму 50 000,00 грн; під час розгляду справи сплачено 50 000, 00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №7680 05.08.2022; заборгованість Відповідача за квітень-травень 2022 року становить 262 641,79 грн, що Відповідачем не заперечується.

06.09.2022 Позивач зменшив розмір позовних вимог на 50 000,00 грн, у зв`язку зі сплатою Відповідачем 02.08.2022 суми боргу за електроенергію, та просив повернути з Державного бюджету надмірно сплачений судовий збір.

При цьому, позивач посилається на ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", якою передбачено, що при поданні до суду процесуальних документів в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Суд відхиляє твердження Позивача стосовно пониження ставки судового збору, з огляду на наступне.

Пунктом 2 параграфа 2 "Прикінцеві положення" розділу 4 ЗУ "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" (далі - Закон) встановлено, що оголошення про створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи має, серед іншого, містити інформацію про підпункти, пункти цього розділу, які вводяться в дію у зв`язку з початком функціонування відповідної підсистеми (модуля) ЄСІТС.

У оголошенні, опублікованому в газеті "Голос України" №168 (7668) від 4 вересня 2021 року про початок функціонування підсистеми ЄСІТС, не міститься інформації про ведення в дію підпункту "б" підпункту 1 пункту 17 параграфа 1 розділу 4 розділу VІІ "Перехідні положення" Закону щодо застосування коефіцієнту 0,8 для пониження розміру ставки судового збору при подачі документів в електронній формі. Таким чином, відповідна норма не набрала чинності у порядку, встановленому Законом, а відтак при поданні до суду процесуальних документів в електронній формі не застосовується понижуючий коефіцієнт ставки судового збору.

Таким чином, у відповідності до ст.7 Закону України "Про судовий збір", суд вважає за можливе повернути 750,00 грн сплаченої позивачем суми судового збору за подання позовної заяви до Господарського суду міста Києва.

Щодо стягнення заборгованості у розмірі 69 425,95 грн суд зазначає, що дана вимога задоволенню не підлягає, оскільки була сплачена Відповідачем до моменту звернення Позивача до суду з вказаним позовом, що підтверджується платіжним дорученням №7574 від 27.07.2022.

Крім того, суд встановив, що 05.08.2022, згідно з платіжним дорученням №7680, Відповідач сплатив 50 000,00 грн заборгованості, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України є підставою для закриття провадження у справі в даній частині позовних вимог, у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Відповідно до ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи, що Відповідач частково сплатив заборгованість, що підтверджується платіжними дорученнями №7574 від 27.07.2022, №7619 від 02.08.2022, №7680 від 05.08.2022 на загальну суму 169 425,95 грн, суд вважає за можливе стягнути з Відповідача залишок заборгованості у розмірі 262 641,79 грн.

Крім того, Позивач нарахував та просить стягнути з Відповідача на його користь пеню у розмірі 7 320,01 грн та 3% річних у розмірі 1 098,00 грн за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань по сплаті електроенергії спожитої за періоди березень 2022 - квітень 2022.

Відповідно до абз.2 п.5.11. Договору у разі порушення Споживачем строків оплати Постачальник має право вимагати сплату пені. Пеня нараховується за кожен день прострочення оплати. Споживач сплачує за вимогою Постачальника пеню у розмірі, що зазначається в комерційній пропозиції.

Згідно п.6 Комерційної пропозиції за внесення платежів, передбачених умовами Договору, з порушенням термінів, визначених цією комерційною пропозицією, Споживач сплачує Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу, нарахованої протягом всього періоду прострочення зобов`язання, та 3% річних від суми боргу. Сума боргу сплачується Споживачем з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи вище наведене, суд вважає за можливе задовольнити вимоги Позивача в частині стягнення 3% річних у розмірі 1 098,00 грн.

Щодо стягнення пені суд зазначає, що з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на території України введений воєнний стан, у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації, що є форс-мажорною обставиною.

Від початку воєнної агресії знищено та пошкоджено значку кількість об`єктів Концерну РРТ; частина об`єктів знаходиться на тимчасово окупованій території України; шкода, завдана підприємству, оцінюється фахівцями в 600 млн. грн., що вплинуло на фінансове становище Відповідача.

Враховуючи вказану обставину, а також те, що відповідач частково розрахувався за електроенергію, суд дійшов висновку про зменшення розміру пені на 50%, і вважає за можливе стягнути з Відповідача на користь Позивача 3 660,00 грн пені.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.74, 76-80, 129, 236 - 240 ГПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

1. Провадження в частині вимог про стягнення 50 000,00 грн - закрити.

2. Позовні вимоги задовольнити частково.

3. Стягнути з Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення (04112, місто Київ, ВУЛИЦЯ ДОРОГОЖИЦЬКА, будинок 10, код ЄДРПОУ - 01190043) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги» (49044, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, вул. Моссаковського Володимира, будинок 7, код ЄДРПОУ - 42086719) заборгованість у розмірі 262 641 (двісті шістдесят дві тисячі шістсот сорок одну) грн 79 коп., 3% річних у розмірі 1 098 (тисяча дев`яносто вісім) грн 00 коп., пеню у розмірі 3 660 (три тисячі шістсот шістдесят) грн 00 коп., 4 815 (чотири тисячі вісімсот п`ятнадцять) грн 90 коп. - витрати по сплаті судового збору.

4. В задоволенні іншої частини вимог - відмовити.

5. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги» (49044, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, вул. Моссаковського Володимира, будинок 7, код ЄДРПОУ - 42086719) з Державного бюджету України суму судового збору в розмірі 750 (сімсот п`ятдесят) грн 00 коп., сплачену згідно платіжного доручення №2593657 від 26.07.2022 року.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили через 20 днів з моменту виготовлення повного тексту рішення в разі не оскарження його в установленому порядку. Рішення може бути оскаржене в 20-денний строк до суду апеляційної інстанції.

Суддя Людмила ШКУРДОВА