ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

16.11.2022м. СумиСправа № 920/862/22

Господарський суд Сумської області у складі судді Соп`яненко О.Ю., за участі секретаря судового засідання Бардакової О.М., розглянувши матеріали справи №920/862/22

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ГУАЛА КЛОЖЕРС ТЕХНОЛОГІЯ УКРАЇНА" (40007, м. Суми, вул. Лінійна, 18; ),

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Гуала Кложерс БіУай" (Республіка Білорусь, 222751, Мінська область, Дзержинський район, Фаніпольська сільрада, с/с Фаніпольська, буд. 37-1 (район м. Фаніполь), код УНП 690674541)

про стягнення 898 443,61 євро (еквівалент суми позову в національній валюті України 32 002 202,01 грн)

За участю представників сторін:

від позивача - Кучменко С.В., адвокат, ордер №1030486 від 22.10.2022,

від відповідача - не з`явився,

УСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Сумської області від 24.10.2022 відкрито провадження у справі №920/862/22 за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 16.11.2021, 12:30.

Суть спору: позивач у своїй позовній заяві просить суд стягнути з відповідача заборгованість за поставлений товар у сумі 898 443,61 євро, нараховану на підставі контракту № 369 від 17.09.2019, а також стягнути судовий збір у розмірі 13 476,65 євро, що становить 480 032,88 грн за курсом НБУ на 18.10.2022.

08.11.2022 віл відповідача надійшов лист від 04.11.2022 (вх. № 5351/22), відповідно до якого просить суд розглянути справу без участі представника відповідача, позовні вимоги в загальній сумі 898 443,61 євро визнає в повному обсязі та зобов`язується сплатити.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений.

Відповідно до ч.3 ст. 185 ГПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем.

Судом встановлено, що відповідно поданої заяви, відповідач позовні вимоги ТОВ "ГУАЛА КЛОЖЕРС ТЕХНОЛОГІЯ УКРАЇНА" визнав у повному обсязі.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Суду у справах Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, no. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012).

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позицій по справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом, в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасника справи, оцінивши та дослідивши докази по справі, суд встановив:

Згідно зі ст. 6 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" суб`єкти, які є сторонами зовнішньоекономічного договору (контракту), мають бути здатними до укладання договору (контракту) відповідно до цього та інших законів України та/або закону місця укладання договору (контракту). Зовнішньоекономічний договір (контракт) складається відповідно до цього та інших законів України з урахуванням міжнародних договорів України. Суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності при складанні тексту зовнішньоекономічного договору (контракту) мають право використовувати відомі міжнародні звичаї, рекомендації, правила міжнародних органів та організацій, якщо це не заборонено прямо та у виключній формі цим та іншими законами України.

Суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності мають право укладати будь-які види зовнішньоекономічних договорів (контрактів), крім тих, які прямо та у виключній формі заборонені законами України.

Судом встановлено, що 17.09.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю ТУАЛА КЛОЖЕРС ТЕХНОЛОГІЯ УКРАЇНА" (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Гуала Кложерс БіУай" (Покупець) був укладений Контракт №369 (далі - "Контракт"), відповідно до умов якого постачальник зобов`язується поставити, а покупець прийняти і оплатити ковпачки алюмінієві та/або полімерні ковпачки, та/або капсули алюмінієві, заготовки алюмінієві для ковпачків та інші комплектуючі до ковпачків, а також полімерні пробки, коркові пробки, кришки з дерева (далі -"Товар").

Відповідно до п. 1.2. Контракту асортимент, кількість, ціна Товару, що поставляється, та інші суттєві умови поставок погоджуються Сторонами в Специфікаціях, які складаються на кожну партію, що поставляється, і є невід`ємною частиною Контракту.

Пунктом 2.3. контракту, ціна товару договірна та узгоджується сторонами до поставки і вказується в специфікаціях.

Згідно п. 2.2. контракту, загальна вартість даного контракту складається із вартості товару поставленого покупцю по всім специфікаціям на час дії контракту. На дату підписання контракту загальна вартість складає 35 000 000,00 євро (п.1.1 у редакції угоди від 21.12.2021).

Відповідно до п. 3.1. контракту, поставка товару здійснюється на умовах СРТ м. Мінськ, Білорусь, відповідно до правил "Інкотермс-2010", якщо інші умови поставки не погоджені сторонами у специфікаціях.

Відповідно до п. 4.1. Контракту оплата партії Товару здійснюється Покупцем шляхом безготівкового перерахування коштів на рахунок Постачальника не пізніше 25 числа того місяця, в якому минає 120 (сто двадцять) днів з дати виписки рахунку на оплату партії Товару.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач не виконав належним чином договірних зобов`язань щодо оплати отриманого товару у повному обсязі, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість перед позивачем в сумі 898 443,61 євро.

Як вбачається з матеріалів справи, сторонами за Контрактом було погоджено специфікації на постачання партій товару, а саме: №520 від 07.02.2022, №521 від 07.02.2022, №522 від 08.02.2022, №523 від 09.02.2022, №524 від 11.02.2022, №525 від 11.02.2022, №526 від 11.02.2022, №527 від 14.02.2022, №528 від 14.02.2022, №529 від 16.02.2022, №530 від 16.02.2022, №531 від 18.02.2022, №532 від 21.02.2022, №533 від 21.02.2022, №534 від 22.02.2022, №535 від 22.02.2022, №536 від 22.02.2022, №537 від 22.02.2022, №538 від 22.02.2022.

В свою чергу, постачальником було виписано рахунки-фактури, зокрема, №239 на загальну суму 33 706,46 євро; №247 на загальну суму 42 182,56 євро№254 на загальну суму 73 134,17 євро; №263 на загальну суму 41 319,77 євро; №275 на загальну суму 35 967,38 євро; №276 на загальну суму 34 888,67 євро; №279 на загальну суму 45 782,04 євро; №289 на загальну суму 40 821,50 євро; №292 на загальну суму 77 342,30 євро; №308 на загальну суму 47 936,93 євро; №310 на загальну суму 36 319,71 євро; №332 на загальну суму 44 273,21 євро; №342 на загальну суму 39 316,13 євро; №344 на загальну суму 47 433,43 євро; №355 на загальну суму 41 039,19 євро; №356 на загальну суму 62 118,72 євро; №357 на загальну суму 63 571,97 євро; №361 на загальну суму 43 039,72 євро; №366 на загальну суму 48 259,76 євро.

Також факт поставки товару підтверджується наданими позивачем міжнародними товарно-транспортними накладними та митними деклараціями.

Згідно п. 9.2. Контракту, даний контракт вступає в силу з дня його підписання та діє до 31 грудня 2020 року включно, а в частині розрахунків - до їхнього остаточного виконання. З урахуванням угод до контракту, строк дії контракту діє до 31 грудня 2023 року (п. 1.2. контракту в редакції угоди від 21.12.2021).

Так, виходячи з умов оплати кінцевим терміном оплати партій товару є 25 червня 2022 року.

Відповідач здійснив часткову оплату вартості партії товару у розмірі 10,01 євро.

Відповідно до п. 8.2. Контракту встановлено, якщо суперечки та розбіжності не можуть бути вирішені шляхом переговорів, вони підлягають розгляду у Господарському суді Сумської області (м. Суми, Україна). Право, що застосовується - матеріальне та процесуальне право України. Досудовий порядок урегулювання спірних питань не обов`язковий.

Позивачем було направлено 25.08.2022 року на адресу електронної пошти відповідача претензію № 127-1 з вимогою оплати простроченого за Контрактом боргу у сумі 898 443,61 євро. У відповідь на вказану претензію по е-mаіl позивачем було отримано листа від відповідача №20-09/22-2 від 20.09.2022 року, згідно з яким заборгованість за Контрактом у сумі 898 443,61 євро відповідач визнає та зобов`язується погасити. Однак відповідач свої грошові зобов`язання перед позивачем не виконав.

Таким чином, станом на 18.10.2022 року ТОВ "Гуала Кложерс БіУай" має перед позивачем прострочений за Контрактом борг у сумі 898 443,61 євро.

Судом встановлено, що між сторонами було укладено контракт на поставку товару, що підтверджується наданими позивачем специфікаціями, рахунками-фактури, міжнародними товарно-транспортними накладними та митними деклараціями у період з 07 лютого 2021 року до 22 лютого 2022 року. Також сторонами було складено та підписано акт звірки взаєморозрахунків станом на 30.06.2022 про наявність заборгованості у сумі 898 443,61 євро.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов такого обґрунтованого висновку.

Частиною першою ст. 175 Господарського кодексу України передбачено, що майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Статтею 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з положеннями статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовою виконання зобов`язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання. Строк (термін) виконання зобов`язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Статтею 712 ЦК України встановлено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Письмовими матеріалами справи підтверджується факт поставки товару позивачем відповідачу, а саме специфікаціями, рахунками-фактури, міжнародними товарно-транспортними накладними та митними деклараціями, тому враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 898 443,61 євро боргу (що еквівалентно станом на 18.10.2022 в національній валюті України 32 002 202,01 грн) за поставлений товар є правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставини, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частин першої, третьої статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 86 ГПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Розподіл судових витрат між сторонами

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно Закону України "Про судовий збір" та відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч.1 ст. 130 ГПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

При зверненні до суду з позовною заявою, позивачем було сплачено 480 032,88 грн судового збору згідно платіжного доручення № 3878 від 18.10.2022.

Враховуючи те, що судом встановлено факт визнання відповідачем позовних вимог до початку розгляду справи по суті, 50% сплаченого судового збору підлягають поверненню з державного бюджету на користь позивача, 240 016,44 грн витрат по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 2, 123, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Гуала Кложерс БіУай" (Республіка Білорусь, 222751, Мінська область, Дзержинський район, Фаніпольська сільрада, с/с Фаніпольська, буд. 37-1 (район м. Фаніполь), код УНП 690674541) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ГУАЛА КЛОЖЕРС ТЕХНОЛОГІЯ УКРАЇНА" (40007, м. Суми, вул. Лінійна, 18; ) основний борг у сумі 898 443,61 євро (вісімсот дев`яносто вісім тисяч чотириста сорок три євро 61 євроцент), 240 016,44 грн (двісті сорок тисяч шістнадцять гривень 44 копійок) витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно зі ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, встановленому статтями 256-258 ГПК України.

Повний текст рішення підписаний 28.11.2022.

Суддя О.Ю. Соп`яненко