РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

02.12.2022Справа № 910/9056/22

Суддя Плотницька Н.Б., розглянувши справу

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівська пивна компанія" (м. Львів, вул. Шевченка, 323, 79069)
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Харвард" (м. Київ, вул. В. Васильківська, буд. 72, 03150)
простягнення 315 062 грн 17 коп.
Представники сторін:не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

14.09.2022 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівська пивна компанія" з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Харвард" про стягнення 315 062 грн 17 коп. заборгованості за договором купівлі-продажу від 12.03.2021 № К14067.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення норм чинного законодавства України та укладеного сторонами договору купівлі-продажу від 12.03.2021 № К14067 не виконав взяті на себе зобов`язання з оплати поставленого товару, у зв`язку з чим в останнього виникла заборгованість у розмірі 315 062 грн 17 коп.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.09.2022 відкрито провадження у справі № 910/9056/22 та прийнято позовну заяву до розгляду, розгляд справи постановлено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

28.10.2022 на адресу Господарського суду міста Києва повернулося поштове відправлення за № 550, яким на адресу відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (03150, м. Київ, вул. В. Васильківська, буд. 72) було направлено ухвалу від 16.09.2022, із зазначенням причини повернення: за закінченням терміну зберігання, дата довідки ф.20: 20.10.2022.

Відповідно до частин 2, 7 статті 120 Господарського процесуального кодексу України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Згідно з пунктом 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, суд дійшов висновку, що ухвала Господарського суду міста Києва від 16.09.2022 вручена відповідачу 20.10.2022.

Станом на 02.12.2022 відповідачем вимог ухвали суду від 16.09.2022, зокрема, щодо подання відзиву на позов, не виконано.

З огляду на вищевикладене, оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю "Харвард" не скористався наданими йому процесуальними правами, зокрема, відповідачем не надано відзиву на позовну заяву, будь-яких письмових пояснень та інших доказів, що впливають на вирішення даного спору по суті, суд, на підставі частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, дійшов висновку про можливість розгляду даної справи виключно за наявними матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

12.03.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Львівська пивна компанія" (позивач у справі, продавець за договором) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Харвард" (відповідач у справі, покупець за договором) укладено договір купівлі-продажу № К14067, відповідно до умов пункту 1.1 якого продавець зобов`язується протягом дії цього договору передати покупцеві продукцію окремими партіями (надалі - товар) за цінами, в асортименті (за номенклатурою) та кількості, що погоджуються сторонами в накладних, які є невід`ємною частиною договору, а покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його на умовах, встановлених цим договором.

Загальний обсяг товару, що продасться за цим договором, визначається протягом строку дії договору з урахуванням кількості та асортименту (номенклатури) товару за всіма переданими відповідно до умов цього договору окремими партіями товару.

Згідно пункту 2.3 договору загальна вартість цього договору визначається сумою всіх накладних на переданий товар.

Товар вважається зданим продавцем і прийнятим покупцем: по якості - згідно сертифікату, по кількості - згідно окремої накладної (пункт 2.4 договору).

У відповідності до пункту 3.3 договору передавання товару продавцем і його приймання покупцем по найменуванню, кількості якості і ціні проводиться представниками

сторін на підставі накладних на товар і тільки у відповідності з замовленням.

Пунктом 4.2 договору сторонами визначено, що покупець зобов`язаний:приймати товар за кількістю і якістю згідно накладних та документів, що засвідчують якість товару, у суворій відповідності з інструкціями "Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного вжитку за кількістю та якістю" (п-6, п-7); забезпечити належні умови зберігання і реалізації товару; в) забезпечити своєчасну оплату отриманого товару відповідно до умов даного договору.

Згідно з пунктом 5.1 договору покупець сплачує повну вартість отриманого товару по цінах, що зафіксовані і документах на відвантаження.

Відповідно до пунктів 5.3-5.5 договору у разі, якщо товар передається на умовах відтермінування платежу, покупець сплачує повну вартість отриманого товару протягом 60 календарних днів з моменту його фактичного отримання.

Положеннями пункту 9.1 договору сторони визначили, що даний договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє по 12.03.2022.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Дослідивши зміст укладених між позивачем та відповідачем договорів, суд дійшов висновку, що дані правочини за своєю правовою природою є договорами поставки.

Відповідно до частини 1 статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з частиною 4 статті 265 Господарського кодексу України сторони для визначення умов договорів поставки мають право використовувати відомі міжнародні звичаї, рекомендації, правила міжнародних органів та організацій, якщо це не заборонено прямо або у виключній формі цим Кодексом чи законами України.

Реалізація суб`єктами господарювання товарів негосподарюючим суб`єктам здійснюється за правилами про договори купівлі-продажу. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу (частина 6 статті 265 Господарського кодексу України).

Частинами 1 та 2 статті 712 Цивільного кодексу України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Нормами частини 1 статті 656 Цивільного кодексу України встановлено, що предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Згідно з частиною 1 статті 662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Відповідно до статті 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

У відповідності до норм частини 1 статті 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

Згідно з частиною 1 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Як встановлено судом, на виконання умов укладеного договору купівлі-продажу від 12.03.2021 № К14067 позивачем було поставлено, а відповідачем прийнято передбачений договором товар на загальну суму 315 057 грн 17 коп., що підтверджується підписаними повноважними представниками сторін видатковими накладними від 31.05.2021 № Б_3 на суму 28 693 грн 20 коп., від 25.06.2021 № Б_2 на суму 54 741 грн 20 коп., від 25.06.2021 № Б_1 на суму 48 199 грн 01 коп., від 30.07.2021 № Б_6 на суму 52 786 грн 90 коп., від 30.07.2021 № Б_7 на суму 61 516 грн 14 коп., від 27.10.2021 № Б_0 на суму 33 580 грн 28 коп., від 30.09.2021 № Б_4 на суму 8 121 грн 78 коп., від 02.09.2021 № Б_3 на суму 4 198 грн 08 коп., від 27.05.2021 № Б_0 на суму 6 636 грн 29 коп., від 27.05.2021 № Б_1 на суму 6 636 грн 29 коп. та від 11.06.2021 № Б_7 на суму 9 948 грн 00 коп., копії яких наявні в матеріалах справи.

Судом встановлено, що відповідач в порушення умов договору купівлі-продажу від 12.03.2021 № К14067та норм чинного законодавства не виконав взяті на себе зобов`язання щодо повної та своєчасної оплати поставленого позивачем товару, у зв`язку з чим в останнього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 315 057 грн 17 коп., що також не було спростовано відповідачем, зокрема відповідачем не надано суду доказів оплати товару на суму 315 057 грн 17 коп.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З огляду на вищенаведене та встановленням факту невиконання відповідачем обов`язку з повної та своєчасної оплати поставленого позивачем товару за договором купівлі-продажу від 12.03.2021 № К14067, та факту наявності заборгованості у розмірі 315 057 грн 17 коп., вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості підлягають задоволенню в розмірі 315 057 грн 17 коп. Крім того, суд зазначає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача 5 грн 00 коп. заборгованості не підлягають задоволенню, у зв`язку необґрунтованістю.

Згідно з частиною 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтею 74, статтями 76-79, статтею 86, статтею 123, статтею 129, статтями 232-233, статтями 237- 238, статтями 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповіда льністю "Харвард" (03150, місто Київ, вулиця Велика Васильківська, будинок 72; ідентифікаційний код 42414416) на користь Товариства з обмеженою відповіда льністю "Львівська Пивна Компанія" (79069, Львівська обл., місто Львів, вулиця Шевченка, будівля 323; ідентифікаційний код 33285781) заборгованість в розмірі 315 057 (триста п`ятнадцять тисяч п`ятдесят сім) грн 17 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 4 725 (чотири тисячі сімсот двадцять п`ять) грн 86 коп.

3. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Суддя Н.Плотницька