СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2022 року м. Харків Справа № 917/1096/22

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Геза Т.Д., суддя Терещенко О.І. , суддя Тихий П.В.

секретар судового засідання: Євтушенко Є.В.,

за участю:

від позивача: адвокат Башаров В.Є., директор Бабело С.Ю.,

від відповідача: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Крюківський вагонобудівний завод" (вх.№997 П/1),

на ухвалу господарського суду Полтавської області від 14.09.2022 (суддя - Паламарчук В.В., повний текст складено 14.09.2022),

постановлену за результатами розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Персональний Український Лізинг" про забезпечення позову,

у справі №917/1096/22,

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Персональний Український Лізинг", м. Київ,

до: Публічного акціонерного товариства "Крюківський вагонобудівний завод", м. Кременчук, Полтавська область,

про стягнення 30420000,00 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Персональний Український Лізинг» до звернення з позовною заявою, подало до господарського суду Полтавської області заяву (вх.№6436 від 13.09.2022) про забезпечення позову, в якій позивач просив накласти арешт на грошові кошти, що належать Публічному акціонерному товариству "Крюківський вагонобудівний завод" (, вул. І.Приходько, 139, м. Кременчук, Полтавська область, 39621, тел. 0536-76-96-21, факс 0536-76-90-82, e-mail ) у межах суми 30420000,00 грн. (тридцять мільйонів чотириста двадцять тисяч грн 00 коп), що знаходяться у банківських установах та обліковуються на банківських рахунках, які будуть виявлені державним або приватним виконавцем під час виконання ухвали про забезпечення позову, до набрання законної сили рішенням суду у даній справі.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Персональний Український Лізинг» подано до господарського суду Полтавської області додаткові пояснення до заяви про забезпечення позову (вх.№6462).

Заявник зазначає, що між сторонами спору укладено договір поставки №7621/010 096/с від 19.11.2021. Загальна сума договору складає 651120000,00 грн. Відповідачем поставлено товар на суму 620700000,00 грн. За вимогами позивача, залишкова сума (непоставлений товар) за договором поставки №7621/010 096/с від 19.11.2021, на яку він просить накласти арешт, складає 30420000,00 грн.

В обґрунтування необхідності забезпечення позову заявник зазначає, що він, досліджуючи Єдиний державний реєстр судових рішень, виявив що стосовно Публічного акціонерного товариства "Крюківський вагонобудівний завод" порушено низку судових процесів про стягнення заборгованості та відкрито чотири виконавчі провадження, в яких відповідач виступає боржником.

Позивач вважає, що стягнення заборгованості із ПАТ "Крюківський вагонобудівний завод" та наявність порушених виконавчих проваджень впливає на фінансовий стан відповідача, його платоспроможність, а також можливість належного виконання ним взятих на себе грошових зобов`язань перед іншими контрагентами.

У додаткових поясненнях до заяви про забезпечення позову, Товариство з обмеженою відповідальністю «Персональний Український Лізинг» посилається на наявність кримінального провадження № 0000195, стосовно службових осіб відповідача та ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва у від 19.05.2022 і 13.07.2022 у справі №752/5219/22.

Позивачем до додаткових пояснень до заяви про забезпечення позову додано роздруківки публікацій із мережі інтернет. Позивач вважає, що з даних роздруківок вбачається інформація, яка шкодить діловій репутації відповідача може призвести до зменшення інвестицій, відмову контрагентів від співпраці.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 14.09.2022 у справі №917/1096/22 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Персональний Український Лізинг» про вжиття заходів забезпечення позову (вх.№6436 від 13.09.2022) задоволено.

Накладено арешт на грошові кошти, що належать Публічному акціонерному товариству "Крюківський вагонобудівний завод" (вул. І. Приходька, 139, м. Кременчук, Полтавська область, 39621, ) в межах суми позову 30420000,00 грн., що знаходяться у банківських установах та обліковуються на банківських рахунках, які будуть виявлені державним або приватним виконавцем під час виконання ухвали про забезпечення позову.

Місцевий господарський суд, дійшов висновку, про обґрунтованість доводів позивача. Накладення арешту в межах спірної суми забезпечить збалансованість інтересів сторін, оскільки, наддасть можливість виконати рішення суду у разі задоволення позову та не призведе до втручання у господарську діяльність відповідача, а лише запровадить тимчасові обмеження щодо користування цими коштами задля запобігання перешкод у виконанні рішення суду у разі задоволення позову.

Публічне акціонерне товариство "Крюківський вагонобудівний завод" звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу господарського суду Полтавської області від 14.09.2022 у справі №917/1096/22 скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви відмовити повністю.

Відповідач вважає, що позивач, звертаючись з заявою про забезпечення позову, не надав доказів, що у випадку вирішення судового спору у даній справі №917/1096/22 на користь позивача, відповідач не виконає рішення, а позивач не матиме можливості його виконати через органи примусового виконання.

Апелянт зазначає, що найголовнішою умовою застосування заходів забезпечення позову є обґрунтоване і мотивоване підтвердження того, що не вжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, що має бути підтверджено доказами наявності таких фактичних обставин. Подана ТОВ "Персональний Український Лізинг" позовна заява має предметом позовних вимог розірвання договору поставки №7621/010 096/с від 19.11.2021 та повернення суми попередньої оплати в розмірі 30420000,00 грн. Апелянт вважає, що позовна заява має звичайний характер спірних господарських взаємовідносин.

Апелянт посилається на те, що в умовах повномасштабної війни продовжує: виконувати державне замовлення на суму більше ніж 3 млрд. грн.

Східним апеляційним господарським судом отримано від Товариства з обмеженою відповідальністю "Персональний Український Лізинг" відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржувану ухвалу без змін.

Викладенні у відзиві заперечення, за своїм змістом є аналогічними з доводами викладеними у заяві про забезпечення позову і висновками суду першої інстанції в оскаржуваній ухвалі.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 05.10.2022 у даній справі відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Крюківський вагонобудівний завод" на ухвалу господарського суду Полтавської області від 14.09.2022 у справі №917/1096/22. Призначено справу до розгляду на 19.10.2022.

У судове засідання 19.10.2022 з`явились, від позивача адвокат Башаров В.Є., директор Бабело С.Ю., від відповідача адвокат Максимов М.М. Представники сторін виклали свої позиції у справі, що зафіксовано за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 19.10.2022 у даній справі оголошено перерву до 23.11.2022 о 10:00 год.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 03.11.2022 заяву представника Публічного акціонерного товариства "Крюківський вагонобудівний завод" адвоката Шмельова М.М. (вх.№6661 від 01.11.2022) про проведення судового засідання у режимі відеоконференції у приміщенні суду задоволено. Доручено Крюківському районному суду м. Кременчука Полтавської області (м. Кременчук, Полтавська обл., вул. Троїцька, 37/49) забезпечити проведення відеоконференції у справі № 917/1096/22, розгляд якої відбудеться "23" листопада 2022 о 10:00 годині в приміщенні Східного апеляційного господарського суду в залі судового засідання № 132.

У судове засідання 23.11.2022 з`явились, від позивача адвокат Башаров В.Є. і директор Бабело С.Ю.

Провести судове засіданні, в режимі відеоконференції виявилось неможливим, оскільки, в Крюківському районному судді м. Кременчука Полтавської області, який забезпечував проведення відеоконференції було відсутнє електропостачання, що підтверджується актом головного спеціаліста з інформаційних технологій Крюківського районного суду м. Кременчука від 23.11.2022.

З огляду на те, що явка представників сторін не була визнана обов`язковою, сторони спору виклали свою позицію у апеляційній скарзі і у відзиві на неї, представники сторін були присутніми у попередньому судовому засіданні, надали свої пояснення, які зафіксованні технічними засобами запису судового засідання, колегія суддів, дійшла висновку про можливість закінчення розгляду апеляційної скарги у даному судовому засіданні.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Частиною першою статті 271 цього Кодексу передбачено, що апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Фіксація судових засідань апеляційної інстанції здійснювалась за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно вимог ст.ст. 222, 223 та п.17.7 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України в порядку розгляду апеляційної скарги, встановленому ст.270 Господарського процесуального кодексу України.

Заслухавши суддю-доповідача, присутніх у судових засіданнях учасників справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали з урахуванням повноважень, визначених в ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів встановила наступне.

Згідно зі статтею 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Місцевий господарський суд, задовольняючи заяву позивача, дійшов висновку, що накладення арешту в межах спірної суми забезпечить збалансованість інтересів сторін, оскільки наддасть можливість виконати рішення суду у разі задоволення позову та не призведе до втручання у господарську діяльність відповідача, а лише запровадить тимчасові обмеження щодо користування цими коштами задля запобігання перешкод у виконанні рішення суду у разі задоволення позову.

Колегія суддів не погоджується з даним висновком місцевого господарського суду, з огляду на наступне.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів.

Отже, забезпечення позову - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

При цьому, сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.

З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, колегія суддів здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо).

Посилання позивача, в заяві про забезпечення позову, на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі №381/4019/18 висловлено позицію про те, що необхідність застосування заходів забезпечення позову випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що не застосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Зі змісту заяви позивача про забезпечення позову не вбачається обґрунтування на підтвердження того, що існують обставини, які дійсно (а не імовірно) можуть утруднити чи зробити неможливим виконання рішення, якщо воно буде прийнято на користь позивача: вчинення відповідачем конкретних дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання.

Сама по собі наявність інших судових справ, виконавчих проваджень за участю відповідача, не свідчить про істотне ускладнення чи неможливість виконання рішення по цій справі.

Стосовно посилань позивача, щодо наявності кримінального провадження № 0000195, щодо службових осіб відповідача та ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва у від 19.05.2022 і 13.07.2022 у справі №752/5219/22, колегія суддів встановила наступне.

Згідно з ч. 6 ст. 75 ГПК України обвинувальний вирок суду в кримінальному провадженні або постанова суду, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Тобто, преюдиційне значення для господарського суду в питанні, чи мали місце дії (бездіяльність) та чи вчинені вони конкретною особою, мають виключно обвинувальний вирок суду в кримінальному провадженні або постанова суду, якою таку особу притягнуто до адміністративної відповідальності у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили.

У зв`язку з відсутністю обвинувального вироку суду в кримінальному провадженні № 0000195, посилання позивача на факт наявності кримінального провадження в обгрунтування заяви про забезпечення позову є передчасним.

Позивачем до додаткових пояснень до заяви про забезпечення позову додано роздруківки публікацій із мережі інтернет. Позивач вважає, що з даних роздруківок вбачається інформація, яка шкодить діловій репутації відповідача і може призвести до зменшення інвестицій, відмову контрагентів від співпраці.

Колегія суддів встановила, що роздруківки з інтернет-сторінок, які є паперовим відображенням електронного документа, самі по собі не можуть бути доказом у справі. Вони визнаються доказом, якщо виготовлені, видані й засвідчені власником відповідного інтернет-ресурсу або провайдером, тобто набувають статусу письмового доказу. (наведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 587/2051/18).

Заявник не надав жодного належного та допустимого доказу у розумінні статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, із якими діюче законодавство пов`язує доцільність застосування заходів забезпечення позову та які б свідчили про неможливість або істотне ускладнення виконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів, а посилання позивача на потенційну можливість настання в майбутньому негативних наслідків - імовірне невиконання рішення суду, без надання відповідного обґрунтування, в тому числі доказів вчинення відповідачем певних реальних дій, спрямованих на ухилення від виконання судового рішення у даній справі у разі задоволення позову, чи зменшення грошових коштів на рахунках, не є достатньою підставою для вжиття заходів забезпечення позову.

Наведена правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема у постановах від 13.01.2020 у справі №922/2163/17, від 08.11.2019 у справі №904/421/19.

Вжиті заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на грошові кошти можуть призвести до перешкод у здійсненні господарської діяльності та, в свою чергу, погіршення майнового стану сторони.

Наведена правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 30.07.2020 у справі №910/3836/20 при розгляді схожих правовідносин.

З огляду на викладене, апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Крюківський вагонобудівний завод" слід задовольнити, оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду скасувати і ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Персональний Український Лізинг" про забезпечення позову (вх.№6436 від 13.09.2022).

Оскільки суд апеляційної інстанції не розглядає справу по суті, відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України розподіл судових витрат не здійснюється.

Відповідно до ч.2 ст. 137 ГПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

У відповідності до приписів ч.2 ст. 137 ГПК України позивач не позбавлений права повторно звернутися до суду першої інстанції, з заявою про забезпечення позову, в порядку визначеному Господарсько процесуальним кодексом України.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 271, п.2 ч. 1 ст. 275, ст. 277, ст. ст. 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Крюківський вагонобудівний завод" на ухвалу господарського суду Полтавської області від 14.09.2022 у справі №917/1096/22 задовольнити.

Ухвалу господарського суду Полтавської області від 14.09.2022 у справі №917/1096/22 скасувати.

Ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Персональний Український Лізинг" про забезпечення позову (вх.№6436 від 13.09.2022).

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Порядок та строки оскарження постанови передбачені статтями 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 28.11.2022.

Головуючий суддя Т.Д. Геза

Суддя О.І. Терещенко

Суддя П.В. Тихий