29.11.2022Справа № 910/4139/22
Господарський суд міста Києва у складі судді Борисенко І.І. розглянув заяву відповідача про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення витрат на правову допомогу у справі
за позовом Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)
до Всеукраїнської благодійної організації "Український фонд культури імені Бориса Олійника"
про розірвання договору оренди та виселення
Суддя Борисенко І.І.
Секретар судового засідання Шилін Є.О.
Представники: відповідно до протоколу судового засідання.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
На розгляді Господарського суду міста Києва перебувала справа за позовом Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) до Всеукраїнської благодійної організації "Український фонд культури імені Бориса Олійника" про розірвання договору оренди та виселення.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.11.2022 у задоволенні позову Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) відмовлено повністю.

У судовому засіданні 22.11.2022 відповідач заявив клопотання про стягнення з позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн.

Судом призначено засідання для розгляду вказаного клопотання відповідача на 29.11.2022.

25.11.2022 від третьої особи надійшли заперечення щодо заяви відповідача про стягнення витрат на правничу допомогу. На думку третьої особи, заявлений розмір витрат є завищеним.

29.11.2022 від позивача надійшли заперечення на заяву відповідача. Зі змісту вказаних заперечень слідує, що позивач вважає, що заявлений розмір правничих витрат є завищеним, у зв`язку з чим просив відмовити у задоволенні заяви.

В судове засідання 29.11.2022 з`явився представник позивача та третьої особи. Проти задоволення заяви заперечували з підстав викладених у відповідних письмових запереченнях про які судом вказано вище.

Заявник у засідання не прибув, при цьому суд вказує, що його неявка не перешкоджає розгляду відповідної заяви про ухвалення додаткового рішення.

Дослідивши матеріали заяви про ухвалення додаткового рішення, щодо розподілу витрат, пов`язаних з професійною правничою допомогою, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, об`єктивно оцінивши надані суду докази, суд -

ВСТАНОВИВ:

22.11.2022 відповідачем у судовому засіданні заявлено про ухвалення додаткового рішення, щодо розподілу витрат, пов`язаних з професійною правничою допомогою.

Частинами 1, 4 ст. 116 Господарського процесуального кодексу України визначено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Отже, оскільки рішення суду було винесено 22.11.2022, то Заява відповідача про стягнення судових витрат заявлена 22.11.2022 у встановлений строк.

Відповідно до ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема до них належать витрати на професійну правничу допомогу.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (ч. 1 ст. 124 Господарського процесуального кодексу України).

Стаття 161 Господарського процесуального кодексу України визначає, що заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

У відзиві зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Сума витрат буде складати 10 000 грн.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Судом встановлено, що позивачем докази понесення витрат на професійну правничу допомогу подано до суду у відповідності до встановленого ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України строку.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За приписами ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом; адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Згідно зі ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

11.07.2022 між Всеукраїнською благодійної організації "Український фонд культури імені Бориса Олійника" (Клієнт) та Адвокатським об`єднанням "Де факто" було укладено Договір № 11/2022-11 про надання правової допомоги.

Матеріали справи містять копію Довіреності № 2/1 від 18.07.2022 на право представлення інтересів Клієнта (відповідача) адвокатом Чебан Мариною Георгіївною.

Підтвердженням того, що Чебан Марина Георгіївна є адвокатом свідчить свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю Серія ЛВ № 001855.

Відповідно до п. 1.1. вказаного Договору, Клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором.

Розділом 2 вказаного Договору, сторони визначили перелік правничої допомоги та види адвокатських послуг, які будуть надані в рамках виконання вказаного Договору.

Вказаний догорів підписаний сторонами та скріплений печатками.

Відповідно до Додатку № 1 до вказаного Договору про надання правової допомоги № 11/2022-11 від 11.07.2022 , визначено, що згідно вказаного договору надається правнича допомога у вигляді супроводу судової справи в господарському суді першої інстанції, в кількості 1 одиниця (одна справа), вартість послуг - 10 000,00 грн.

08.08.2022 Адвокатським об`єднанням "Де факто" виставлено відповідачу рахунок на оплату за надані адвокатські послуги № 45 на суму 10 000,00 грн.

Також, матеріали справи містять Звіт за липень - серпень 2022 про надання правової допомоги Клієнту - Всеукраїнській благодійній організації "Український фонд культури імені Бориса Олійника" від 31.08.2022, згідно якого визначено перелік наданих послуг Клієнту Адвокатським об`єднанням "Де факто".

Отже, відповідач просить суд стягнути з позивача 10 000, 00 грн. витрат на правничу допомогу.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Враховуючи ст. 28 Правил адвокатської етики (затверджені звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09.06.2017) необхідно дотримуватись принципу "розумного обґрунтування" розміру оплати юридичної допомоги. Цей принцип набуває конкретних рис через перелік певних факторів, що мають братись до уваги при визначенні розміру оплати: обсяг часу і роботи, що вимагається для адвоката, його кваліфікацію та адвокатський досвід, науково-теоретична підготовка.

Суд, здійснюючи розподіл судових витрат (витрат на професійну правничу допомогу) вказує наступне.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Так, суд зауважує, що представництво інтересів відповідача у справі здійснював адвокат Чебан М.Г на підставі Довіреності.

При цьому, суд не приймає надані відповідачем у Звіті від 31.08.2022 послуги зі складання та подання заяви на ознайомлення з матеріалами справи та відповідно ознайомлення з матеріалами справи, з огляду на те, що відповідно до звіту, такі дії здійснював юрист Дикун Д.А., який не являється адвокатом. При цьому, суд зауважує, що матеріали справи не містять доказів, що вказана особа являється і помічником адвоката.

За таких обставин, перелічені послуги не можуть бути включені до витрат на правничу допомогу адвоката.

Розподіляючи витрати за послуги адвокатів суд вказує, що наявні в матеріалах справи докази, які зазначені судом вище, не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на послуги адвоката у такому розмірі з іншої сторони, адже розмір таких витрат має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

На переконання суду, розумним розміром витрат на послуги адвоката, з урахуванням встановлених вище обставин, у даному спорі є сума у загальному розмірі 8 000,00 грн., інші заявлені витрати на послуги адвокатів є не підтвердженими та становлять надмірний тягар для позивача, що суперечить принципу розподілу витрат.

При цьому, суд відхиляє наданий позивачем та третьою особою розрахунок витрат на правничу допомогу, з огляду на те, що такий не резюмується з обставинами у даній справі, зважаючи що вказаними учасниками справи заявлені формули розрахунків щодо надання безоплатної правничої допомоги відповідними центрами, при цьому у даній справі відмінні обставини щодо надання правничої допомоги.

За таких обставин, господарський суд дійшов висновку, що у відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати відповдіача на правничу допомогу покладаються на позивача, в загальній сумі 8 000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву від відповідача про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат у розмірі 10 000,00 грн. задовольнити частково.

Стягнути з Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (01001, м. Київ, вул Хрещатик, 10, ) на користь Всеукраїнської благодійної організації "Український фонд культури імені Бориса Олійника" (01021, м. Київ, вул. Липська, 16 - А, ) 8 000 (вісім тисяч) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

В решті частини заяви відмовити.

Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Додаткове рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст.ст. 256,257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя І.І. Борисенко