ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"22" листопада 2022 р. м. Київ Справа № 911/4610/15 (911/2374/22)

Суддя Господарського суду Київської області Янюк О.С. перевіривши матеріали

позовної заяви Державного підприємства «Регіональні електричні мережі», м. Київ

до Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго», м. Київ

про стягнення грошових коштів

у справи №911/4610/15

про банкрутство Державного підприємства «Регіональні електричні мережі» (04080, м.Київ, Подільський р-н, вул. Кирилівська, буд. 85, ідентифікаційний код 32402870)

УСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду Київської області (далі суд) перебуває справа №911/4610/15 про банкрутство Державного підприємства «Регіональні електричні мережі» (далі ДП «РЕМ») на стадії судової процедури розпорядження майном боржника.

16.11.2022 засобами поштового зв`язку до суду звернулось ДП «РЕМ» (надалі також позивач) із позовною заявою №04/121 від 14.11.2022 (вх. №2069/22 від 17.11.2022) до Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» (далі відповідач) про стягнення з останнього заборгованості за послуги із розподілу електричної енергії за період з 01.01.2019 по 31.10.2021 у розмірі 206 336 373,33грн, а саме: 83 948 818,70грн сума основного боргу; 80 365 858,74грн пеня; 42 021 695,89грн інфляційні втрати.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - Кодекс), зокрема, господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник. Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до ГПК України. Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними ГПК України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.

Ураховуючи зазначене та те, що у провадженні суду перебуває справа про банкрутство ДП «РЕМ» відповідний позов останнього підлягає розгляду в межах справи №911/4610/15.

Водночас, перевіривши подану позовну заяву, судом встановлено, що остання не відповідає вимогам розділу III Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) з наступних підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У свою чергу, правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон «України про судовий збір».

Так, за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру розмір судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» у 2022 році установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб 2 481,00грн.

Проаналізувавши указані положення, суд дійшов висновку, що мінімальний розмір судового збору при зверненні до суду із позовною заявою майнового характеру становить 2 481,00грн та граничний (максимальний) - 868 350,00грн (2 481,00*350 = 868 500,00).

Як зазначалось вище, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 206 336 373,33грн, а отже, розмір судового збору із розрахунку 1,5% ціни позову становить 3 095 045,60грн (206 336 373,33 * 1,5% = 3 095 045,60).

Ураховуючи те, що максимальна сума судового збору, яку зобов`язана сплатити особа при зверненні до суду із відповідними позовом, становить 868 500,00грн, то ДП «РЕМ» повинно надати суду докази сплати судового збору саме у розмірі 868 500,00грн, чого останнім зроблено не було.

Натомість ДП «РЕМ» із позовною заявою подав до суду клопотання №04/120 від 10.11.2022 (вх. №16499/22 від 17.11.2022) про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення. В обґрунтування зазначає, що: ДП «РЕМ» включено до реєстру об`єктів критичної інфраструктури; позивач є оператором розподілу електричної енергії, від мереж якої живляться державні вугільні підприємства; цілісність та безпека вказаних підприємств залежить від стабільного розподілу електричної енергії; у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації ДП «РЕМ» опинилось в край важкому фінансовому становищі; у зв`язку із низьким рівнем проведення розрахунків користувачів мереж позивач наразі не має можливості проводити обов`язкові платежі в повному обсязі; сплата значної суми судового збору може заблокувати постачання електричної енергії до вугільних підприємств. За таких обставин, просить суд клопотання задовольнити.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Так, з аналізу ст. 8 Закону України «Про судовий збір» вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Що ж до самих умов, визначених вказаною нормою Закону, то вони є диференційовані за суб`єктним та предметним застосуванням.

Так, умови, визначені у п.п. 1 та 2 ч. 1 ст. 8 вказаного Закону, можуть застосовуватися лише до позивачів - фізичних осіб, котрі перебувають у такому фінансовому стані, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру їх річного доходу, та до позивачів, що мають певний соціальний статус.

Щодо третьої умови, визначеної у п. 3 ч. 1 статті 8, то законодавець, застосувавши слово «або», не визначив можливість її застосування за суб`єктом застосування, в той же час визначив коло предметів спору, коли така умова може застосовуватись, - лише у разі, коли предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Слід зазначити, що вищевказаний перелік умов для звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору є вичерпним.

Із системного аналізу змісту норм зазначеної статті вбачається, що положення п.п. 1 та 2 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення п. 3 ч. 1 названої статті можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю (зазначена позиція відповідає усталеній судовій практиці, викладеній, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 у справі № 0940/2276/18; Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 17.06.2022 у справі №910/12556/20, від 11.05.2022 у справі №912/2829/21; в ухвалах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.04.2022 у справі №904/3465/21, від 29.06.2022 у справі № 908/1874/19).

Предметом поданої ДП «РЕМ» позовної заяви не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Відтак, позивач не відноситься до переліку осіб, зазначених у статті 8 Закону України «Про судовий збір» та зазначені ним у заяві підстави не передбачені вказаною нормою.

Разом із цим, суд вважає за необхідне зазначити, що «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, включно з фінансовими. Так, інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовуватися накладенням фінансових обмежень на доступ особи до суду. Вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права на доступ до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить п. 1 ст.6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі»).

Необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, узгоджується зі ст. 129 Конституції України, якою визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Отже, самі лише обставини, пов`язані з труднощами фінансування, відсутністю коштів на рахунку, призначених для сплати судового збору та запровадженням на всій території України воєнного стану за Указом Президента України від 24.02.2022 № 64 не можуть вважатися підставою для відстрочення сплати судового збору. Також, Закон України «Про судовий збір» не передбачає відстрочення сплати судового збору з підстав виникнення обставин непереборної сили (близькі за змістом правові позиції викладені в ухвалах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 31.08.2022 у справі №910/26972/14, від 09.11.2022 у справі №910/929/21).

Ураховуючи зазначене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення відповідного клопотання ДП «РЕМ», а відтак, позивач зобов`язаний сплатити судовий збір у розмірі 868 350,00грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Ураховуючи те, що відповідну позовну заяву подано без додержання вимог, передбачених ст. 164 ГПК України, суд вважає за необхідне залишити зазначений позов без руху та надати позивачу час на усунення недоліків.

За таких обставин, керуючись ст. 7 Кодексу, ст.ст. 161, 163-164, 174, 234-235 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Державного підприємства «Регіональні електричні мережі» №04/121 від 14.11.2022 (вх. №2069/22 від 17.11.2022) - залишити без руху.

2. Запропонувати Державному підприємству «Регіональні електричні мережі» протягом десяти днів з дня отримання ним цієї ухвали виконати належним чином вимоги ст. 164 ГПК України, а саме, надати суду:

докази сплати судового збору у розмірі 868 350,00грн у встановленому законом порядку на наступні реквізити:

«Отримувач коштів - ГУК у Київ. обл./м.Київ/22030101; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37955989; Банк отримувача - Казначейство України (ел. адм. подат.); Код банку отримувача (МФО) - 899998 ; Рахунок отримувача - UA3010001; Код класифікації доходів бюджету - 22030101 ; Призначення платежу - *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Господарський суд Київської області (назва суду, де розглядається справа)».

3. У разі невиконання позивачем п. 2 зазначеної ухвали у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

4. Звернути увагу позивача на те, що у разі надіслання відповідних документів до суду засобами поштового зв`язку, невідкладно повідомити про це суд на його електронну пошту () із обов`язковим зазначенням штрих-коду поштового відправлення.

Відповідно до ч. 2 ст.235 ГПК України ухвала набрала законної сили 22.11.2022 та окремо від рішення оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду, яка подається у порядку, визначеному ст. 257 ГПК України.

Суддя О.С. Янюк

Ухвалу підписано 22.11.2022.