ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2022 р. Справа № 917/567/22

Суддя господарського суду Полтавської області Білоусов С. М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали

за позовною заявою Фізичної особи-підприємця Шишкіна Олексія Олександровича, АДРЕСА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрстройрембуд", вул. Миру, буд. 22, кв. 35 м. Горішні Плавні, Полтавська область, 39800

про стягнення грошових коштів

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець Шишкін Олексій Олександрович звернувся до господарського суду Полтавської області з позовною заявою від 13.06.2022 року (вх. № 618/22 від 16.06.2022 року) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрстройрембуд" з вимогою про стягнення заборгованості в розмірі 100 018,37 грн. за договором №1 від 01.04.2021 року з яких: 91 094,88 грн. основний борг, 2 420,85 грн. пеня, 6 502,64 грн. штраф.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.06.2022 року матеріали справи № 917/567/22 передані судді Білоусову С.М.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що сторони перебували в договірних відносинах, проте, відповідача взяті на себе зобов`язання за договором № 1 від 01.04.2021 року не виконав, грошові кошти за виконані роботи в повній мірі не сплатив.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 21.06.2022 року позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу для усунення недоліків позовної заяви 5-денний строк з дня вручення даної ухвали, шляхом подання до суду повного найменування юридичної особи відповідача; відомостей про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Після усунення обставин, які стали підставою для залишення позову без руху, ухвалою господарського суду Полтавської області від 30.06.2022 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 917/567/22, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

Відповідно до ч. 5 ст. 176 ГПК України, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

У зв`язку із відсутністю коштів на придбання поштових марок господарський суд Полтавської області з 15.06.2022 року припинив відправку поштової кореспонденції суду в паперовому вигляді, про що на офіційному веб-сайті суду було розміщене відповідне інформаційне повідомлення та долучено до матеріалів справи акт від 30.06.2022 року.

За приписами ч. 3 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

З огляду на норми ст. 120 ГПК України, ухвала суду про відкриття провадження у даній справі була надіслана відповідачу Товариству з обмеженою відповідальністю "Укрстройрембуд" 25.10.2022 року рекомендованим листом, про що свідчить відтиск печатки про відправлення на зворотному боці вказаної ухвали.

Відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення (вх. № 9952 від 14.11.2022 року) ухвалу господарського суду Полтавської області вручено відповідачу 07.11.2022 року, проте, останній наданими йому процесуальними правами не скористався, відзив на позов чи то будь-яких заяв та клопотань не надав.

Згідно ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що відповідач не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 233 ГПК України дане рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши всі наявні у справі докази, суд встановив наступне.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрстройрембуд" (замовник) та Фізичною особою-підприємцем Шишкіним Олексієм Олександровичем (виконавець) було укладено договір № 1 від 01.04.2021 року, за яким виконавець зобов`язався з матеріалів замовника на власний ризик та у передбачений договором строк виконати роботи (надати послуги з антикорозійного захисту) і здати в строк (експлуатацію) об`єкт, визначений у п. 1.2. цього договору (надалі іменується об`єкт) відповідно до проектної та кошторисної документації погодженої сторонами, а замовник зобов`язався надати об`єкт, забезпечити своєчасне фінансування, прийняти завершені роботи та повністю сплатити вартість у порядку і розмірах, передбачених цим договором та додатками до нього.

Пунктом 1.2 сторони погодили, що об`єктом за цим договором: "Послуги з антикорозійного захисту металоконструкцій 13-ї секції, 2-ї збагачувальної фабрики ПрАТ "Полтавський ГЗК".

Відповідно до п. 3.1 договору виконавець розпочне виконання робіт після підписання договору протягом 10 днів з дати надання об`єкта (фронту робіт) і завершить 31.12.2021 року. Загальна вартість робіт орієнтовно складає 239 484грн. без ПДВ ( п. 4.1 договору).

Пунктом 9.1 договору сторони погодили, що він набирає чинності з дня його підписання обома сторонами і діє до 31.12.2021 року, але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань та умов договору.

Додатковою угодою № 1 від 31.12.2021 року до договору № 1 від 01.04.2021 року змінено п. 9.1 договору та викладено його в наступній редакції:

«п. 9.1 цей договір набирає чинності з дня його підписання обома сторонами і діє до 31.12.2022 року, але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань та умов договору».

Позивач взяті на себе зобов`язання виконав належним чином, виконавши обумовлені договором роботи на загальну суму 181 767,23 грн.

Відповідач свої зобов`язання за укладеним договором в повній мірі не виконав, у зв`язку з чим ФОП Шишкін О.О. надіслав ТОВ "Укрстройрембуд" претензію від 13.04.2022 року з вимогою сплатити заборгованість в розмірі 181 767,23 грн.

Після пред`явлення вимоги відповідач в рахунок погашення заборгованості сплатив (22.04.2022 року) на користь позивача грошові кошти в розмірі 90 672,35 грн. Решта боргу - 91 094,88 грн. відповідачем не сплачена.

Вважаючи свої права порушеними позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрстройрембуд" заборгованості в розмірі 100 018,37 грн. за договором №1 від 01.04.2021 року з яких: 91 094,88 грн. основний борг, 2 420,85 грн. пеня, 6 502,64 грн. штраф.

При прийнятті рішення судом враховано наступне.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України), підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України, в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За приписами статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 901 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Судом встановлено, що позивач надав, а відповідач прийняв, послуги з антикорозійного захисту на загальну суму 181 767,23 грн., що підтверджується актами прийняття виконаних будівельних робіт, а саме:

- Акт № 7/11/21-1 за листопад 2021 року на загальну суму 53 805,08 грн.;

- Акт № 5/11/21 за січень 2022 року на загальну суму 12 352,67 грн.;

- Акт № 2/01/22 за січень 2022 року на загальну суму 17 957,35 грн.;

- Акт № 7/12/21 за січень 2022 року на загальну суму 4 757,33 грн.;

- Акт № 2/03/22 за березень 2022 року на загальну суму 92 894,80 грн.

Вказані акти підписані як замовником, так і виконавцем без будь-яких зауважень.

За приписами ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до вимог ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Пунктом п. 4.3 договору сторони погодили, що замовник здійснює розрахунки з виконавцем за цим договором протягом 30 банківських днів після підписання замовником та виконавцем актів наданих послуг (виконаних робіт).

Відповідно до платіжного доручення № 738 від 22.04.2022 року відповідач сплатив на користь позивача за виконані роботи грошові кошти в сумі 90 672,35 грн., строк оплати по Акту № 2/03/22 прийняття виконаних будівельних робіт за березень 2022 року (підписаний сторонами 31.03.2022 року) сплив 12.05.2022 року.

Таким чином, заборгованість ТОВ "Укрстройрембуд" становить 91 094,88 грн.

Станом на дату розгляду справи у суду відсутні належні та допустимі докази її оплати, з огляду на що, вимоги позивача щодо стягнення основного боргу в розмірі 91 094,88 грн. є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 610, ст. 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частиною 1 статті 216 Господарського кодексу України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до частини 1 статті 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно ст. 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі (ст. 547 ЦК України).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК).

Згідно статті 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", розмір пені за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань не повинен перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховувалась пеня.

Пунктом п. 7.2 договору сторони погодили, що за порушення терміну виконання робіт або строків оплати передбачених п. 3.1, п. 4.3, п. 4.4 цього договору, сторона сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період затримки, від вартості предмету закупівлі за кожний прострочений день, а за прострочення більш ніж на 30 календарних днів додатково стягується штраф в розмірі 7 % від зазначеної вартості.

За приписами ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

На підставі ст. 230, 232 ГК України та п. 7.2 договору позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 2 420,85 грн. пені та 6 502,64 грн. штрафу.

Здійснивши за допомогою системи "Ліга:Закон" перевірну наданого розрахунку суд встановив, що позивачем правомірно нараховано за прострочення оплати послуг пеню в розмірі 2 420,85 грн. за період з 13.05.2022 року по 13.06.2022 року.

Перевіривши суму заявленого штрафу, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню частково, в розмірі 6 376,64 грн.

Згідно п. 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно ст. 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

За приписами ч. 2-3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На підставі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову

Щодо судових витрат слід зазначити наступне.

Відповідно до п. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що позовні вимоги судом задоволені частково, суд приходить до висновку, що на відповідача слід покласти судовий збір у розмірі 2 477,87 грн.

Суд роз`яснює, що в разі добровільного виконання рішення суду до відкриття виконавчого провадження відповідач не позбавлений права звернутися до суду з заявою про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Сторони також мають право укласти мирову угоду у процесі виконання судового рішення.

Керуючись ст. ст. 232-233, 237-238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрстройрембуд" (вул. Миру, буд. 22, кв. 35 м. Горішні Плавні, Полтавська область, 39800, ) на користь Фізичної особи-підприємця Шишкіна Олексія Олександровича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) заборгованість за договором № 1 від 01.04.2021 року в розмірі 99 892,37 грн., з яких: 91 094,88 грн. основний борг, 2 420,85 грн. пеня, 6 376,64 грн. штраф та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 477,87 грн.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Копію рішення направити учасникам (сторонам) справи в порядку, встановленому статтею 242 ГПК України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Згідно ст. 257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п. 17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Білоусов С. М.