РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

25.11.2022Справа № 910/7020/22
за позовом Державної міграційної служби України

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тензасоюзбуд"

про стягнення 503 921,23 грн

Суддя Зеленіна Н.І.

Без виклику представників сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державна міграційна служба України звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тензасоюзбуд" про стягнення заборгованості за неналежне виконання зобов`язань за договором №95 на закупівлю робіт з реконструкції нежитлової громадської будівлі (корпусу лабораторно-виробничого), розташованої за адресою: вул. Павлівська, 29, у Шевченківському районі м. Києва в адміністративну будівлю. ІІ черга (додаткові роботи) від 30.10.2019, яка складається з 347 145,75 грн - пені та 156 775,48 грн - штрафу.

Ухвалою Господарського суд міста Києва від 22.08.2022 відкрито провадження у справі та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

З метою повідомлення відповідача про розгляд даної справи, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала про відкриття провадження у справі була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адреси місцезнаходження сторін.

Поштове відправлення з ухвалою про відкриття провадження, яке направлялося на адресу місцезнаходження відповідача, повернулося на адресу суду, у графі причин повернення зазначено: "за закінченням терміну зберігання".

Верховний Суд у постановах від 25.04.2018 у справі №800/547/17, від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б, від 18.03.2021 у справі №911/3142/19 зазначає, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду.

Отже, судом вчинені всі необхідні дії для належного повідомлення відповідача про розгляд даної справи.

Відповідач не подав до суду відзив на позов, тобто відповідач не скористався наданим йому процесуальним правом, передбаченим статтею 178 ГПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

30.10.2019 між ТОВ "Тензасоюззбуд" (підрядник) та Державною міграційною службою України (замовник) було укладено договір №95 на закупівлю робіт з реконструкції нежитлової громадської будівлі (корпусу лабораторно-виробничого), розташованої за адресою: вул. Павлівська, 29 у Шевченківському районі міста Києва в адміністративну будівлю. ІІ черга (додаткові роботи), відповідно до умов якого підрядник зобов`язується виконати додаткові роботи з реконструкції нежитлової громадської будівлі в адміністративну будівлю протягом 2019 року у встановлений календарним графіком виконання робіт (додаток №3 до договору) строк, відповідно до проектно-кошторисної документації, яка є невід`ємною частиною договору, та умов договору, а замовник зобов`язується прийняти і оплатити виконані роботи.

Пунктом 2.1 додаткової угоди №14 від 15.06.2021 до договору №95 передбачено, що виконання робіт за цим договором здійснюється відповідно до календарного графіку виконання робіт в якому зазначаються дати початку та закінчення всіх видів робіт та об`єкту будівництва вцілому, передбачених цим договором, але не пізніше 30.09.2021.

Згідно п. 4.2 договору, по мірі виконання робіт підрядник передає замовнику акт приймання виконаних будівельних робіт (форми КБ-2в) та Довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форми КБ-3). Замовник зобов`язується прийняти вказані документи та підписати їх виключно у разі прийняття замовником робіт, або обґрунтувати причини відмови від їх підписання протягом 3 робочих днів з дня одержання. По закінченню всього обсягу робіт на об`єкті підрядник разом з остаточними актом приймання виконаних будівельних робіт та довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати передає замовнику комплект виконавчої документації за весь обсяг робіт на об`єктів будівництва.

Відповідно до п. 7.7 договору, за порушення з вини підрядника строків виконання робіт, визначених календарним графіком виконання робіт, підрядник сплачує замовнику пеню у розмірі 0,1% вартості несвоєчасно виконаних робіт чи не виконаних робіт, за кожен день прострочення їх виконання, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі 7% вказаною вартості.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідачем було допущено порушення договірних зобов`язань в частині строків виконання робіт, у зв`язку із чим позивач просить стягнути з відповідача пеню та штраф, нараховані на підставі п. 7.7 договору.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно ч. 1 ст. 846 ЦК України, строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Як вбачається із матеріалів справи, у додатку №3 до додаткової угоди №14 від 15.06.2021 сторони погодили Календарний графік виконання робіт, відповідно до умов якого всі роботи мали бути виконані у строк до 30.09.2021.

Відповідно до договірної ціни, яка є додатком №1 до додаткової угоди №14 від 15.06.2021, всього договірна ціна становить 44 792 288,96 грн.

Позивач зазначає, що згідно актів приймання виконаних будівельних робіт по договору на загальну суму 44 792 288,96 грн, за виконані роботи оплату вартості робіт з реконструкції нежитлової будівлі здійснено на загальну суму 42 552 639,25 грн.

У зв`язку із неналежним виконанням умов договору, позивач звертався до відповідача із претензією від 27.10.2021 про сплату пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором у розмірі 60 470,55 грн.

01.11.2021 відповідачем було задоволено вимогу та сплачено на рахунок позивача пеню.

31.01.2022 позивач направив відповідачу претензію за вих. №9-943/1-22 із вимогою сплатити пеню та штраф за порушення строків виконання робіт у загальному розмірі 371 781,88 грн.

Відповіді на зазначену претензію матеріали справи не містять.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За визначенням ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частиною 6 ст. 231 ГК України передбачено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін; розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Таким чином, яким би способом не визначався в договорі розмір пені, він не може перевищувати той розмір, який установлено законом як граничний, тобто може бути стягнуто лише пеню, сума якої не перевищує ту, що обчислена на підставі подвійної облікової ставки Національного банку України.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 12.03.2020 року у справі №907/65/18 та від 20.01.2022 року у справі №910/20734/20.

Доказів на підтвердження виконання договірних зобов`язань щодо виконання відповідачем робіт передбачених договором на суму 2 239 649,71 грн до матеріалів справи не додано, а відтак суд дійшов висновку, що відповідачем порушено зобов`язання передбачені договором щодо виконання робіт у погоджені строки, а відтак наявні підстави для нарахування відповідачу пені та штрафу.

Позивачем заявлено до стягнення пеню за період з 01.10.2021 по 31.03.2022 у розмірі 347 145,75 грн та штраф у розмірі 156 775,48 грн.

Перевіривши розрахунок пені та штрафу, суд дійшов висновку, що він є арифметично правильним та підлягає задоволенню.

Як встановлено ст. 73, 74 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Частиною 1 ст. 78 ГПК УКраїни визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оскільки, як зазначалось вище, судом встановлено, що відповідач неналежним чином виконував взяті на себе обов`язки за договором, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 86, 129, 233, 236-240, 250-252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Державної міграційної служби України - задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тензасоюзбуд" (02154, м. Київ, пр-т Возз`єднання, буд. 21, офіс 9, код ЄДРПОУ - 39428764) на користь Державної міграційної служби України (01001, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 9, код ЄДРПОУ - 37508470) 347 145 (триста сорок сім тисяч сто сорок п`ять) грн 75 коп. - пені, 156 775 (сто п`ятдесят шість тисяч сімсот сімдесят п`ять) грн 48 коп. - штрафу та 7 558 (сім тисяч п`ятсот п`ятдесят вісім) грн 82 коп. - витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом 20 днів з дня підписання повного тексту.

Рішення суду набирає законної сили у порядку та строки, передбачені ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Н.І. Зеленіна