СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2022 року м. Харків Справа № 910/15174/21

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Істоміна О.А., суддя Попков Д.О., суддя Стойка О.В.

без участі представників сторін
розглянувши в порядку письмового провадження без виклику сторін апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (вх.№699П) на рішення Господарського суду Полтавської області від 27.05.2022

у справі №910/15174/21 (суддя Киричук О.А., повний тект підписано 27.05.2022)

за позовом Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, АДРЕСА_1

до Фізичної особи-підприємця Випущенко Людмили Миколаївни, м.Полтава

про стягнення 18.000,00 грн

ВСТАНОВИЛА:

Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Фізичної особи-підприємця Випущенко Людмили Миколаївни про стягнення штрафу у розмірі 18.000,00 грн за порушення вимог щодо тари, відповідно до договору поставки товару №129/ВЗЗ-2020 від 02.09.2020.

Згідно ухвали Господарського суду міста Києва від 23.09.2021 по справі №910/15174/21 позовна заява направлена за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Господарського суду Полтавської області.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 27.05.2022 в задоволені позовних вимог відмовлено.

Позивач, Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України, з вказаним рішенням місцевого господарського суду не погодився, звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою. За змістом апеляціної скарги позивач просить Східний апеляційний господарський суд: прийняти апеляційну скаргу та відкрити провадження у справі; рішення Господарського суду Полтавської області від 27.05.2022 у справі №910/15174/21 скасувати, як незаконне та необгрунтоване; постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ВЧ 3078 Нацгвардії України; віднесити судові витрати на відповідача. Обгрунтовуючи апеляційну скаргу, позивач посилається на ч.4 ст.231 Господарського кодексу України та на умови спірного договору, зокрема п.8.4.1., яким передбачено стягнення штрафу в розмірі 3% вартості цього товару за порушення вимог щодо тари або упаковки або маркування, факт чого повинен підтверджуватися відповідним Актом про порушення умов договору. Крім того, апелянт наводить практику господарських судів першої та апеляційної інстанції з аналогічних справ, зокрема №910/3083/20, №910/9682/20, в яких господарські суди дійшли висновку про задоволення позовних вимог про стягнення штрафу.

Відповідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.07.2022 сформовано склад колегії суддів Східного апеляційного господарського суду: головуючий суддя Істоміна О.А., судді Стойка О.В., Попков Д.О.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 13.07.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України та призначено її до розгляду. Відповідачу встановлено строк для надання суду відзиву на апеляційну скаргу в порядку ст. 263 ГПК України з доказами його (доданих до нього документів) надсилання іншим учасникам справи. Вказаною ухвалою також повідомлено учасників справи про розгляд апеляційної скарги без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) в світлі ч.10 ст.270 ГПК України, оскільки ціна позову в означеній справі менша ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На адресу Східного апеляційного господарського суду від ФОП Випущенко Л.М. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просить відмовити Військовій частині в задоволенні апеляційної скарги у повному обсязі, а рішення Господарського суду Полтавської області від 27.05.2022 у справі №910/15174/21 залишити без змін, як законне та обґрунтоване, оскільки позиція позивача протирічить чинному законодавству. При цьому, відповідач зазначає, що умовами договору №129/ВЗЗ-2020 від 02.09.2020, які узгоджені сторонами, передбачено обов`язковість проведення відбору зразків та подальшого їх дослідження. В обгрунтування своєї позиції по справі відповідач зазначає, що ним були надані всі передбачені умовами договору супроводжуючі товар документи, які підтверджують відповідність товару якісним показникам та вимогам державного стандарту України. Натомість позивачем не доведено невідповідності товару умовам договору, а складений ним під час приймання товару акт не може вважатися актом приймального контролю у розумінні умов договору. Окрім цього, позивач не міг самостійно встановити невідповідність товару вимогам якості, оскільки у разі наявності сумнівів у свіжості та якості товару він має досліджуватися за допомогою лабораторного аналізу, а за результатами дослідження складатися протокол випробувань. Тож, на переконання відповідача, позивач повинен був зупинити приймання товару, прийняти товар на зберігання та скласти акт про фактичну якість (акт про приймання товару на зберігання), але в порушення вимог договору відмовився приймати такий товар.

Враховуючи положення ч.ч.13, 14 ст.8 ГПК України, фіксація розгляду апеляційної скарги у порядку письмового провадження (без повідомлення учасників справи) не здійснюється.

З урахуванням Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX (зі змінами, внесеними Указом від 14.03.2022 № 133/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 15.03.2022 № 2119-IX, та Указом від 18.04.2022 № 259/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 21.04.2022 № 2212-IX, Указом від 17.05.2022 №341/2022, затвердженого Законом України від 22.05.2022 № 2263-IX), дана постанова винесена в межах розумних строків.

Будь-яких інших заяв чи клопотань до канцелярії Східного апеляційного господарського суду в межах розгляду даної апеляційної скарги не надходило.

За таких обставин, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без виклику учасників справи.

Статтею 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального права при винесенні оскаржуваного рішення, а також проаналізувавши докази, що стосуються фактів, на які посилаються учасники справи, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, зважаючи на наступне.

Рішенням господарського суду в межах даної справи встановлені наступні обставини:
02.09.2020 між Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України (замовником за договором, позивачем по справі) та ФОП Випущенко Л.М. (учасник за договором, відповідачем по справі) укладено договір №129/ВЗЗ-2020 про поставку товару, за яким учасник зобов`язується у визначені договором строки поставити замовникові якісні товари, зазначені у специфікації, яка є невід`ємною частиною цього договору (Додаток №1), а замовник - прийняти і оплатити такі товари. Найменування (номенклатура, асортимент) товару Рибні консерви та інші рибні страви і пресерви - за кодом ДК 021:2015 - 15240000-2 (консерви рибні «Сайра в олії»)», кількість товару за договором: 19 999,04 кг.» (п. 1.1 договору, п. 1.2 з урахуванням додаткової угоди №1 від 30.12.2020);

Додатком №2 до договору сторони узгодили технічний опис Товару, який підлягає поставці відповідачем, а саме: "Товар Консерви рибні «Сайра Бланширована в олії» або «Сайра натуральна в олії» повинна відповідати нормативному документу на цей вид продукції (товару): ДСТУ ГОСТ 7454:2009 «Консерви з бланшованої» підсушеної чи підв`яленої риби в олії. Технічні умови. (ГОСТ 7454-2007,IDT)» або ГОСТ 7452-97 «Консерви рибні натуральні», Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності; та якості харчових продуктів» та іншим вимогам законодавства в сфері обігу харчових продуктів. Тара - металева банка №5 згідно з ДСТУ 7771:2015. Маса нетто консервів в банках повинна бути 240 г. Консерви рибні в споживчій тарі мають бути укладені в ящики з гофрованого картону згідно з ДСТУ ГОСТ 9142:2019 (ГОСТ 9142-2014, IDT). Маркування тари повинно бути згідно з чинними нормативно-правовими актами та нормативними документами, а також відповідати Закону України "Про інформацію для Споживачів щодо харчових продуктів" №2639-VIII від 06.12.2018 та вимогам ДСТУ ГОСТ 7454:2009 О`ОСТ 7452-97. Строк придатності консервів рибних «Сайра бланширована в олії» або «Сайра натуральна в олії» на момент переходу права власності від переможця торгів до замовника повинен складати не менше ніж 20 місяці до кінцевого терміну придатності.".

Іншими умовами спірного договору встановлено:
- якість Товару, що поставляється Учасником, повинна відповідати вимогам чинних нормативно-правових актів та ДСТУ 4450:2005 та Технічному опису (Додаток №2 до договору). Товар за показниками безпечності, та окремих показників якості повинен відповідати документам та одиниці товару, в тому числі щодо виробника, які були надані Замовнику під час проведення процедури закупівлі. Товар, який Учасник зобов`язується передати Замовнику, має відповідати вимогам до його якості на момент його передачі замовнику, а також протягом строку придатності. Разом з Товаром Учасник повинен передати Замовнику документи, що підтверджують безпечність та якість харчових продуктів, у тому числі забезпечують їх простежуваність, відповідно до Закону України "Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів", та інші необхідні документи які належать до передачі разом з Товаром відповідно до чинного законодавства України. Пакування товару повинне відповідати діючим стандартам, технічним умовам та забезпечувати зберігання споживацьких властивостей Товару під час транспортування та зберігання.

Маркування товару повинно відповідати вимогам Закону України "Про інформацію для споживачів щодо харчових продуктів" №2639-VIII від 06.12.2018 та Закону України "Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів" від 23.12.1997 №771/97-ВР (п. 2.1 договору).

- під час поставки кожної партії Товару, Замовник протягом двох робочих днів, проводить обов`язкову перевірку окремих показників якості та безпечності Товару, що постачається Учасником (далі - контрольні заходи) (п. 3.2 договору);

- контрольні заходи включають в себе перевірку безпечності та окремих показників якості - за зовнішнім виглядом, органолептичними показниками, відповідності маркування (етикетування, пакування, тощо) товару, що постачаються відповідно до цього договору, відповідність транспортних засобів, що використовуються для транспортування товару за цим договором, вимогам ст.44 Закону України "Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів"(п. 3.3 договору);

- контрольні заходи здійснюються в обов`язковій присутності представника Учасника (який діє на підставі довіреності чи іншого належного документа, що посвідчує повноваження цієї особи, в тому числі на право участі у відборі зразків (проб) щодо відповідної партії товару), а у разі його відсутності - не розпочинаються. Результати проведення контрольних заходів оформляються актом приймального контролю, який підписується представником замовника, що здійснював перевірку, та представником учасника (п. 3.3.1 договору);

- якщо під час проведення контрольних заходів за оцінкою замовника існує обґрунтована підозра (тобто існують факти або інформація, які можуть переконати замовника, що товар може не відповідати вимогам якості та безпечності за зовнішнім виглядом, іншими органолептичними показниками, невідповідністю маркування) або встановлено факт, що товар є небезпечним чи непридатним до споживання, зразок такого товару шляхом комісійного відбору зразків (проб), відбирається у відповідності до умов цього договору (п. 3.9 - п. 3.14), та направляється до уповноваженої лабораторії, яка може проводити лабораторні дослідження (випробування) для цілей державного контролю, яку визначає Замовник, для проведення лабораторних досліджень.

- доставка товару на склад замовника проводиться за рахунок коштів учасника (або транспортом учасника) на умовах DDP (в редакції Incoterms 2010), згідно з положеннями договору, встановленими нормами відвантаження у тарі та упаковці, яка забезпечує збереження товару під час транспортування, вантажо-розвантажувальних робіт і зберігання в межах термінів, установлених діючими стандартами (п. 6.2);

- замовник має право не приймати Товар за кількістю та якістю, у разі встановлення не відповідності товару документам (декларації виробника або сертифікат якості; протоколу досліджень (випробувань) про безпечність та відповідність товару або експертного висновку про безпечність та відповідність Товару, етикетку виробника), які були подані учасником до замовника під час проведення процедури закупівлі, у разі встановлення невідповідності вимогам щодо якості або маркування або етикетування товару, після проведення контрольних заходів представниками замовника. У разі, якщо сумніви щодо безпечності, придатності або якості товару підтверджуються (експертним висновком або протоколом досліджень або актом, тощо) замовник має право в односторонньому порядку відмовитись від договору (п. 6.6 договору).

- у разі виявлення представниками замовника порушень при прийманні товару, протягом 24 годин складається акт про порушення умов договору у двох примірниках. Один примірник залишається у замовника, другий примірник надається представнику учасника під підпис, а у разі відмови від підписання акту про порушення умов договору або відсутності представника учасника на території військової частини на момент складання вищезазначеного акту - комісійно (у складі не менше трьох осіб представника замовника), що засвідчується підписами представників замовника та протягом 3 календарних днів надсилається учаснику рекомендованим листом з повідомленням про вручення цінним листом з описом вкладеного, що вважається належним доказом ознайомлення учасника з вищезазначеним актом (п.6.8.1 договору).

- за поставку товару з порушенням вимог щодо тари або упаковки маркування учасник сплачує замовнику штраф у розмірі 3% вартості товару поставленого з порушенням таких вимог. Факт поставки товару з порушенням вимог щодо тари або упаковки маркування підтверджується Актом про порушення умов договору. У випадку відмови від підпису цього акту однією із сторін цього договору, запис про таку відмову зазначається в акті і підписується відповідно другою із сторін цього договору. Зазначений товар не зараховується учаснику у виконання поставки і підлягає заміні в строк п`яти робочих днів з дня направлення повідомлення про порушення вимог щодо тари або упаковки або маркування. Сплата штрафних санкцій не звільняє винну сторону від виконання зобов`язань за цим договором (п. 8.4.1 договору);

- у разі поставки товару неналежної якості (що підтверджується протоколами випробувань (експертними висновками)) або поставки товару з порушенням вимог щодо транспортування або тари, або упаковки, або маркування, або комплектності, замовник має право за своїм вибором використати оперативно-господарську санкцію у вигляді:

- відмови від оплати: або поставленої та прийнятої, але неоплаченої партії товару, або наступної партії товару, що буде поставлена, із звільненням замовника від будь-якої відповідальності за такі дії;

- відмови від прийняття та оплати товару із звільненням замовника від будь-якої відповідальності за такі дії (п. 8.6).

- договір набирає чинності з дня його підписання сторонами і діє до 31.12.2020, а в частині взаєморозрахунків - до їх повного виконання (п. 11.1).

01.10.2020 відповідач отримав від позивача заявку про необхідність поставки товару за договором у відповідній кількості на відповідні адреси, в результаті чого відповідач згідно видаткової накладної №ВЛ-0039693 від 24.11.2020 доставив товар позивачу, який визначений договором, загальною кількістю 5 000 кг. та вартістю 600.000 грн.

В подальшому відбулося повернення поставленого відповідачем та неприйнятого позивачем товару за видатковою накладною №ВЛ-0039693 від 24.11.2020 без оплати через виявлення під час його огляду порушень вимог щодо тари.

З приводу виявлених порушень під час огляду товару позивачем за участю представника відповідача складено акт про порушення умов договору №316 від 24.11.2020, який був підписаний з боку відповідача із зауваженнями.

18.01.2021 поштовим відправленням у виді цінного листа з описом вкладення позивач пред`явив відповідачу претензію №78/6-66 від 14.01.2021 про сплату штрафу за порушення вимог щодо тари у розмірі 18.000,00 грн, проте відповідач в подальшому відмовився щодо сплати означеної суми штрафу.

Обставини подальшої заміни зазначеного спірного товару та виконання вимог договору щодо обсягів та строків поставки товару сторонами не заперечується та не є предметом спору в межах даної справи.

Саме наявність порушення відповідачем вимог договору щодо тари поставленого товару стало підставою звернення позивача до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача штрафу в розмірі 18.000,00 грн урахуванням п. 8.4.1 договору.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що ним вчасно був поставлений товар позивачу, цей товар відповідав умовам договору та вимогам ДСТУ, натомість позивачем було порушено умови договору, що регулюють процедуру прийому поставленого товару та проведення контрольних заходів, ним безпідставно було відмовлено у прийнятті товару, а складений за результатами таких дій акт про порушення умов договору не відповідає положенням укладеного між сторонами договору та вимогам чинного законодавства.

Господарський суд Полтавської області, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, дійшов висновку про недоведеність матеріалами справи факту поставки відповідачем товару з порушенням вимог щодо тари та маркування, що виключає підстави для виникнення у нього обов`язку зі сплати штрафу у розмірі 3% вартості товару передбаченого п.8.4.1 спірного договору. Так, суд зазначив, у разі виникнення у замовника обґрунтованих підозр стосовно того, що товар може не відповідати вимогам якості та безпечності у зв`язку з невідповідністю маркування, він повинен був у відповідності до п.3.3.2 договору здійснити відбір зразків товару та направити їх для проведення лабораторного (експертного) дослідження державною уповноваженою лабораторією, яка може проводити такі дослідження (випробування) для цілей державного контролю. Своєю чергою, перелік уповноважених акредитованих лабораторій, референс-лабораторій, які наділені повноваженнями щодо здійснення для цілей державного контролю лабораторних досліджень (випробувань) відібраних зразків харчових продуктів є виключним та розміщений на офіційному сайті Держпродспоживслужби, тоді як відділ (лабораторія) ветеринарно-санітарної експертизи та контролю якості речового майна Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України до такого переліку уповноважених акредитованих лабораторій не входить.

Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги обґрунтованими з огляду на наступне.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до матеріалів справи, між сторонами було укладено договір, який за своєю правовою природою є договором поставки товару, за яким у відповідності до статті 265 ГК України одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Аналогічне положення містить ст. 712 ЦК України та відповідно до ч. 2 якої визначено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Отже, укладення між позивачем та відповідачем вищевказаного договору поставки було спрямоване на отримання останнім оплати за товар та обов`язку по здійсненню його поставки з дотриманням, зокрема, вимог щодо тари.
За приписами статей 509, 526 ЦК України, статей 173, 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 662 ЦК України передбачено обов`язок продавця передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу (ч. 1 ст. 673 ЦК України).

Пунктом 2.1 спірного договору сторони погодили, що якість товару, що поставляється відповідачем, повинна відповідати вимогам чинних нормативно-правових актів та ДСТУ 4450:2005 та Технічному опису (додаток №2 до договору).

Згідно з Технічним описом товар консерви повинні бути фасовані у банки відповідно з ДСТУ 7771:2015.

З умов договору вбачається, що сторони передбачили порядок складання документів, які б підтверджували факт отримання товару неналежної якості.

Так, відповідно до п. 3.2. договору під час поставки кожної партії товару позивач протягом 2 (двох) робочих днів проводить обов`язкову перевірку окремих показників якості та безпечності товару, що постачається відповідачем (далі - контрольні заходи).

Згідно з п. 3.3.1 договору результати проведення контрольних заходів оформляються актом приймального контролю, який підписується представником замовника, що здійснював перевірку та представником учасника.

Пунктом 6.8 договору передбачено, що товар, доставлений позивачу з порушенням вимог, зокрема, щодо тари - встановлених у нормативних документах (ДСТУ, ГОСТ, ГСТУ, СОУ, ТУ), вважається не поставленим, про що складається відповідний акт у якому фіксуються порушення.

На переконання колегії суддів, місцевий господарський суд дійшов помилкового висновку про те, що позивачем не надано доказів, які передбачені умовами договору та відповідно до яких можна встановити факт поставки відповідачем товару з порушенням вимог щодо тари.

Як вже було зазначено вище, факти порушення відповідачем вимог щодо тари при здійсненні поставки товару за видатковою накладною №ВЛ-0039693 від 24.11.2020 загальною кількістю 5 000 кг. та вартістю 600.000,00 грн відповідно на підставі договору зафіксовані у складеному та підписаному представниками сторін акту про порушення умов договору №316 від 24.11.2020.

Так, в даному акті зафіксовано, що під час фактичної перевірки товару, комісією позивача у присутності уповноваженого представника відповідача Сороки А.А, було виявлено, що в кожному оглянутому ящику наявні банки зі слідами іржі (виявлено точки корозії, а також значні сліди корозії на місцях, де пошкоджено лакофарбове покриття) та потертості зовнішнього захисного покриття, що являється суттєвим порушенням розділу 2 договору (якість товару).
Крім того, відповідно до додатку №2 договору Консерви рибні повинні бути фасовані у банки відповідно до ДСТУ ГОСТ 7452-97 або ДСТУ 7771:2015. Згідно ДСТУ 7771:2015 Банки металеві для консервів. Технічні умови, розділу 5 Загальні технічні вимоги пункту 5.1 Характеристики підпункт 5.1.2 банки повинні мати гладку поверхню (без вдавлень, скобок, вздуття полуди, точок корозії).
Означений акт про порушення умов договору підписаний представником відповідача Сорокою А.А. із зауваженнями, проте означена особа не заперечила обставин виявлення в кожному оглянутому ящику банок з деформацією жесті (вдавлень), слідів іржі (виявлено точки корозії) та потертості зовнішнього захисного покриття. Проте, дефекти щодо вдавлень та наявності слідів іржі визначено як незначні, а саме - незначний наліт іржі на поверхні банок у вигляді окремих крапок, незначні вдавлення поверхні банок без гострих граней тощо.

В своїх запереченнях представник відповідача зазначив, що незначні подряпини та деформації лакового покриття жерстяної банки не впливають на якість продукту.

При цьому, відповідачем, з яким погодився й суд першої інстанції, безпідставно зазначено про необхідність подання позивачем на підтвердження порушення вимог щодо тари протоколів випробувань (експертні висновки) разом з відповідними актами.

Як вже було зазначено судовою колегією, вимогами п. 6.8 спірного договору сторони встановили, що факт поставки товару з порушенням вимог, зокрема щодо тари підтверджується відповідним актом, у якому фіксуються порушення.
Відповідно до п. 8.4.1. договору, факт поставки товару з порушенням вимог щодо тари підтверджується актом про порушення умов договору.

Будь-яких вимог щодо необхідності проведення відповідних випробувань та надання в подальшому протоколів таких випробувань (експертних висновків) пункти Договору, що регулюють поведінку сторін в разі поставки товару з порушенням вимог щодо тари - не містять.
Отже предметом спору є не питання якості самого товару, а певно визначені порушення вимог щодо тари, характер яких може бути встановлений візуально та не потребує спеціальних знань, оскільки саме наявність відповідних недоліків тари встановлена у відповідному акті за участю представників обох сторін.

Висновки суду першої інстанції та аналогічні заперечення відповідача, що в актах не зазначено інформацію про огляд всіх ящиків, спростовується зазначенням в акті про перевірку товару, що прибув у відповідному вантажному автомобілю та на підставі договору, а також відсутності будь-яких відомостей щодо перевірки лише його частини. Отже зазначені доводи також не спростовують факту поставки відповідачем товару з порушенням вимог щодо тари.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що наданий позивачем акт про порушення відповідачем умов спірного договору за №316 від 24.11.2020 є належним та допустимим доказам у даній справі, що підтверджує факт поставки відповідачем товару з порушенням вимог щодо тари.

Відповідно до п.5.1.8. ДСТУ 7771:2015, лакофарбове покриття на внутрішній та зовнішній поверхні банок та кришок має бути рівномірне, суцільне, гладке, без тріщин, бульб та мати колір, що відповідає кольору відповідного лаку або фарби. Відповідно до пункту 11.2. ДСТУ 7771:2015, зовнішній вигляд банок і кришок до них, поверхонь швів та покриття, а також показники, які не мають кількісних значень на відповідність вимогам пунктів 5.1.2; 5.1.4; 5.1.5; 5.1.6; 5.1.8; 5.1.10, контролюють візуально.

Колегія суддів погоджується з запереченнями відповідача, що згідно з п. 5.1.9. ДСТУ 7771:2015 на лакофарбовому покритті зовнішньої поверхі дозволено незначні порушення на закатному шві у вигляді окремих подряпин та потертостей, але, крім відповідних недоліків, змістом акту були встановлені пошкодження банок у вигляді деформації жесті (вдавленням та з порушенням зовнішнього захисного покриття), слідами іржі (виявлено точки корозії, а також значні сліди корозії на місцях, де пошкоджено лакофарбове покриття) - які не допускаються відповідно до узгоджених в договорі норм вищенаведених стандартних умов та наявність яких на момент проведення перевірки та складання акту не спростована відповідачем (його представником), як і не спростована належними доказами ним в подальшому.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписами статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Стаття 549 ЦК України визначає неустойку (штраф, пеню) як грошову суму або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення ним зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Згідно з ч.1 ст.230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Пунктом 8.4.1. договору передбачено, що за поставку товару з порушенням вимог щодо тари або упаковки або маркування відповідач сплачує позивачу штраф у розмірі 3% вартості Товару поставленого з порушенням таких вимог.

Перевіривши наведений у позовній заяві розрахунок штрафу, суд апеляційної інстанції встановив, що заявлена до стягнення грошова сума є арифметично вірною та становить 18.000,00 грн у зв`язку з чим вказана позовна вимога є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Таким чином, доводи відповідача з приводу того, що недоліки тари товару є незначними та прийнятними відповідно до ДСТУ - не підтверджені належними та допустимими доказами, при тому що власне факт недоліків у тарі поставленого товару відповідачем не заперечені у самому акті, який, у свою чергу, слід вважати належним, допустимим та вірогідним доказом наявності порушення, що є підставою для нарахування штрафу відповідно до п. п. 8.4.1. договору.

Про наявність обставин, що зумовлювали б необхідність зменшення розміру штрафу в порядку ст. 233 ГК України - Відповідачем не заявлено, сам розмір штрафу в 3 % від вартості товару судова колегія не вважає надмірно великим.

Враховуючи встановлені обставини справи та наявні в матеріалах справи докази, з огляду на доведений Позивачем та не спростований Відповідачем факт поставки товару з порушенням вимог щодо тари, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України до Фізичної особи-підприємця Випущенко Людмили Миколаївни про стягнення 18.000,00 грн штрафу.

За таких обставин, оспорюване позивачем рішення Господарського суду Полтавської області від 27.05.2022 у справі №910/15174/21 підлягає скасуванню на підставі п.3 ч.1 ст. 277 ГПК України через невідповідність висновків суду першої інстанції встановленим обставинам справи, з прийняттям нового судового рішення про задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача штрафу у розмірі 18.000,00 грн за порушення умов договору.

На підставі вимог ст.129 ГПК України судові витрати, понесені в суді першої та апеляційної інстанції у вигляді сплаченого судового збору слід покласти на відповідача, відшкодувавши за рахунок останнього суму сплаченого позивачем судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 277, 280-284 ГПК України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України м.Київ на рішення Господарського суду Полтавської області від 27.05.2022 у справі №910/15174/21 - задовольнити.

Рішення Господарського суду Полтавської області від 27.05.2021 у справі №910/15174/21 - скасувати.

Прийняти нове рішення, яким позовні вимоги Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України м. Київ до Фізичної особи-підприємця Випущенко Людмили Миколаївни м.Полтава про стягнення штрафу задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Випущенко Людмили Миколаївни ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) 18.000,00 грн штрафу, 2.270,00 грн судового збору за подання позовної заяви та 3.405,00 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

Доручити господарському суду Полтавської області видати відповідний наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, визначених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Повний текст постанови складено 06.12.2022

Головуючий суддя О.А. Істоміна

Суддя Д.О. Попков

Суддя О.В. Стойка