ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

30 листопада 2022 року Справа № 903/745/22

Господарський суд Волинської області у складі судді Якушевої І.О., за участю секретаря судового засідання Грачука В.С., розглянувши в режимі відеоконференції за правилами загального позовного провадження справу №903/745/22

за позовом заступника керівника Волинської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Західного офісу Держаудитслужби

до відповідача-1: Державного підприємства Служба місцевих автомобільних доріг у Волинській області, м. Луцьк

відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю Данко, м. Київ

про визнання недійсними рішень тендерного комітету та договору підряду від 19.10.2021 №37-к/21,

за участю представників:

від позивача: Шумивода В.В. ( діє в порядку самопредставництва),

від відповідача-1: н/з,

від відповідача-2: Питель Л.С. адвокат (дов. б/н від 11.05.2021),

В судовому засіданні взяв участь Гудков М.В. - прокурор відділу Волинської обласної прокуратури (службове посвідчення №059376 від 25.01.2021),

в с т а н о в и в:

27.09.2022 на адресу Господарського суду Волинської області надійшла позовна заява №15-1213 вих-22 від 26.09.2022 заступника керівника Волинської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Західного офісу Держаудитслужби, в якій заступник керівника Волинської обласної прокуратури просить :

- визнати недійсним рішення тендерного комітету Державного підприємства Служба місцевих автомобільних доріг у Волинській області, яке оформлено протоколом засідання тендерного комітету Державного підприємства Служба місцевих автомобільних доріг у Волинській області від 13.09.2021 №241, в частині допущення до аукціону по закупівлі: Капітальний ремонт автомобільної дороги загального користування місцевого значення С030203 Ватинець - Уманці - Пустомити - /Н-17/ (на ділянці від км 1+275 до км 13+387) Горохівського району Волинської області тендерної пропозиції Товариства з обмеженою відповідальністю Данко (ідентифікатор закупівлі: UА-2021-05-26-013400-b).

- визнати недійсним рішення тендерного комітету Державного підприємства Служба місцевих автомобільних доріг у Волинській області, яке оформлено протоколом засідання тендерного комітету Державного підприємства Служба місцевих автомобільних доріг у Волинській області від 28.09.2021 №255/1, про визначення переможцем процедури відкритих торгів з публікацією англійською мовою відповідно до предмету закупівлі: Капітальний ремонт автомобільної дороги загального користування місцевого значення С030203 Ватинець - Уманці - Пустомити - /Н-17/ (на ділянці від км 1+275 до км 13+387) Горохівського району Волинської області учасника торгів - Товариства з обмеженою відповідальністю Данко (ідентифікатор закупівлі: UА -2021-05-26-013400- b).

- визнати недійсним договір підряду від 19.10.2021 №37-к/21 про закупівлю робіт з капітального ремонту автомобільної дороги загального користування місцевого значення С030203 Ватинець - Уманці - Пустомити - /Н-17/ (на ділянці від км 1+275 до км 13+387) Горохівського району Волинської області на суму 174748764,8 грн, укладений між Державним підприємством Служба місцевих автомобільних доріг у Волинській області та Товариством з обмеженою відповідальністю Данко (ідентифікатор закупівлі: UА -2021-05-26-013400- b).

Ухвалою суду від 30.09.2022 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 26.10.2022; встановлено відповідачам строк для подання відзиву на позов із урахуванням вимог ст.165 ГПК України до 24.10.2022.

19.10.2022 на електронну адресу Господарського суду Волинської області надійшло клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю Данко б/н від 19.10.2022 про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, в якому представник просить забезпечити участь представника відповідача-2 в судовому засіданні 26.10.2022 об 11:00 год. та у всіх подальших судових засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням системи відеоконференцзв`язку EASYCON.

Ухвалою суду від 20.10.2022 клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю Данко про б/н від 19.10.2022 про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено частково; постановлено судове засідання, що призначене на 26.10.20122 на 11 год. 00 хв. по справі №903/745/22, провести в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням системи відеоконференцзв`язку EASYCON.

24.10.2022 на адресу Господарського суду Волинської області від відповідача-2 надійшов відзив на позовну заяву б/н та дати, в якому відповідач-2 просить відмовити у задоволенні позову.

24.10.2022 на адресу Господарського суду Волинської області від відповідача-2 надійшло клопотання б/н та дати про залишення позову без розгляду на підставі п. 2 ч. 1 ст.226 ГПК України.

Відповідач-2 вважає, що позов прокурора має бути залишеним без розгляду, виходячи з наступного: подання позову в інтересах Західного офісу Держаудитслужби обґрунтовано неналежним здійсненням представництва інтересів держави органом, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження. Проте, така позиція прокурора є необгрунтованою та незаконною, оскільки у Держаудитслужби та її міжрегіональних територіальних органів (одним з яких є Західний офіс Держаудитслужби) відсутня компетенція щодо подання позовів про визнання недійсними договорів про закупівлі.

В судове засідання представник відповідача-1 не з`явився, відповідач-1 відзиву на позов не подав. Про судовий розгляд відповідач-1 був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №660.

В судовому засіданні 26.10.2022 прокурор, представник позивача просили надати час для ознайомлення з клопотанням відповідача -2 про залишення позову без розгляду і відзивом на позовну заяву, повідомили, що мають намір подати відповідь на відзив.

Ухвалою суду від 26.10.2022 було відкладено підготовче засідання на 16.11.2022; запропоновано прокурору та позивачу подати суду у строк до 14.11.2022: письмові пояснення на клопотання відповідача-2 про залишення позову без розгляду; відповідь на відзив відповідача-2.

26.10.2022 на адресу суду від позивача надійшли пояснення по справі №130313-15/2158-2022 від 24.10.2022, в яких позивач просить приєднати їх до матеріалів справи; позовну заяву задовольнити у повному обсязі.

04.11.2022 на адресу Господарського суду Волинської області від Волинської обласної прокуратури надійшли пояснення №15-1410вих-22 від 01.11.2022 на клопотання відповідача-2 про залишення позову прокурора без розгляду, в яких прокуратура просить відмовити у задоволенні клопотання відповідача-2 про залишення позову прокурора без розгляду.

04.11.2022 від Волинської обласної прокуратури надійшла відповідь № 15-1409вих22 від 01.11.2022 на відзив відповідача-2, в якій прокуратура не погоджується з твердженнями відповідача-2, викладеними у відзиві, просить позов задовольнити.

10.11.2022 на електронну адресу Господарського суду Волинської області надійшло клопотання представника ТзОВ Данко б/н від 10.11.2022 про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, в якому представник просить забезпечити його участь в судовому засіданні 16.11.2022 об 11:00 год. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням системи відеоконференцзв`язку EASYCON.

Ухвалою від 11.11.2022 було відмовлено у задоволенні заяви представника відповідача-2 Товариства з обмеженою відповідальністю Данко про участь у судовому засіданні 16.11.2022 об 11 год. в режимі відеоконференції.

16.11.2022 на електронну адресу Господарського суду Волинської області надійшло клопотання представника ТзОВ Данко б/н від 15.11.2022, в якому представник товариства просить відкласти підготовче засідання та забезпечити участь представника відповідача-2 у наступному судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням системи відеоконференцзв`язку EASYCON.

16.11.2022 в судове засідання представники відповідачів не з`явилися. Відповідач-1 відзиву на позов не подав.

Ухвалою суду від 16.11.2022 було продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів - до 29.12.2022 включно; відкладено підготовче засідання на 30.11.2022; постановлено підготовче судове засідання 30.11.2022 о 12:00 год. провести в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням системи відеоконференцзв`язку EASYCON.

30.11.2022 в судове засідання представник відповідача-1 не з`явився, відповідач-1 відзиву на позов не подав.

30.11.2022 в судовому засіданні представник відповідача-2 підтримав клопотання про залишення позову без розгляду.

30.11.2022 в судовому засіданні прокурор та представник позивача заперечили проти клопотання про залишення позову без розгляду.

Щодо клопотання представника відповідача-2 про залишення позову без розгляду.

За змістом частини 3 статті 4 ГПК України до господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до ст. 131-1 Конституції України, в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

За приписами ст. 24 Закону України Про прокуратуру право подання позовної заяви (заяви, подання) в порядку цивільного, адміністративного, господарського судочинства надається Генеральному прокурору України, його першому заступнику та заступникам, керівникам регіональних та місцевих прокуратур, їх першим заступникам та заступникам.

За змістом ч. ч.3, 4 ст. 53 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

У Рекомендаціях Парламентської Асамблеї Ради Європи від 27.05.2003 №1604 (2003) Про роль прокуратури в демократичному суспільстві, заснованому на верховенстві закону щодо функцій органів прокуратури, які не відносяться до сфери кримінального права, передбачено важливість забезпечити, щоб повноваження і функції прокурорів обмежувалися сферою переслідування осіб, винних у скоєнні кримінальних правопорушень, і вирішення загальних завдань щодо захисту інтересів держави через систему відправлення кримінального правосуддя, а для виконання будь-яких інших функцій були засновані окремі, належним чином розміщені і ефективні органи.

Враховуючи викладене, а також з урахуванням ролі прокуратури в демократичному суспільстві та необхідності дотримання справедливого балансу у питанні рівноправності сторін судового провадження, зміст пункту 3 частини першої статті 131-1 Конституції України щодо підстав представництва прокурора інтересів держави в судах не може тлумачитися розширено.

Прокурор може представляти інтереси держави в суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією із засад правосуддя (пункт З частини другої статті 129 Конституції України). Положення пункту 3 частини першої статті 131-1 Конституції України відсилає до спеціального закону, яким мають бути визначені виключні випадки та порядок представництва прокурором інтересів держави в суді. Таким законом є Закон України Про прокуратуру. Відповідно до частини третьої статті 23 цього Закону прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Аналіз положень ст. 53 ГПК України, у взаємозв`язку зі змістом частини 3 статті 23 Закону України Про прокуратуру дає підстави вважати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесено відповідні повноваження; у разі відсутності такого органу.

Крім цього, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї норми є поняття інтерес держави.

З урахуванням того, що інтереси держави є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Така правова позиція висвітлена Верховним Судом у його постановах від 13.03.2018 у справі №911/620/17, від 13.11.2018 у справі №910/2989/18.

У пунктах 79-81 постанови від 26.05.2020 по справі №912/2385/18 Велика Палата Верховного Суду роз`яснила, що прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому ст. 23 Закону України Про прокуратуру, прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу.

Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Критерій розумності, наведений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18, має визначатися з урахуванням великого кола чинників. До таких чинників відноситься, зокрема, але не виключно, обізнаність позивача про наявність правопорушення та вжиті ним заходи з моменту такої обізнаності спрямовані на захист інтересів держави (схожі за своїм змістом висновки також сформовані у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.01.2021 у справі №927/468/20 та від 23.02.2021 у справі №923/496/20).

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого ст. 23 Закону України Про прокуратуру, і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необгрунтованим.

Наявність порушень в діях відповідача-1 констатовано Управлінням Західного офісу Держаудитслужби у Волинській області у його висновку про результати моніторингу закупівлі №UA-2021-05-26-013400-b.

Про те, що органи Державної аудиторської служби України є належними позивачами у правовідносинах у сфері публічних закупівель неодноразово наголошував Верховний Суд, переглядаючи рішення судів по аналогічній категорії справ (постанови у справах №911/1497/18, №912/2887/18).

Про необхідність вжиття заходів судового захисту інтересів держави обласна прокуратура повідомила контролюючий орган листом №15-1075вих.22 від 02.09.2022.

Зі змісту листа від 13.09.2022 №130317-17/1815-2022, адресованого Волинській обласній прокуратурі, вбачається, що контролюючий орган не звертатиметься до суду з відповідним позовом, оскільки не наділений такими повноваженнями.

Згідно з приписами п. 1 Положення про Державну аудиторську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №43 від 03.02.2016 (надалі - Положення), Державна аудиторська служба України (Держаудитслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів та який реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю.

Згідно з п.п. 9 пункту 4 Положення, Держаудитслужба відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших осіб підприємств, установ та організацій, що контролюються, усунення виявлених порушень законодавства; здійснює контроль за виконанням таких вимог; звертається до суду в інтересах держави у разі незабезпечення виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів; застосовує заходи впливу за порушення бюджетного законодавства, накладає адміністративні стягнення на осіб, винних у порушенні законодавства; передає в установленому порядку правоохоронним органам матеріали за результатами державного фінансового контролю у разі встановлення порушень законодавства, за які передбачено кримінальну відповідальність або які містять ознаки корупційних діянь.

Підпунктом 20 пункту 6 Положення передбачено, що Держаудитслужба для виконання покладених на неї завдань має право порушувати перед відповідними державними органами питання про визнання недійсними договорів, укладених з порушенням законодавства, у судовому порядку стягувати у дохід держави кошти, отримані підконтрольними установами за незаконними договорами, без установлених законом підстав та з порушенням законодавства.

Згідно з п. 7 Положення Держаудитслужба здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку міжрегіональні територіальні органи.

Пунктами 1 та 3 Положення про Західний офіс Держаудитслужби, затвердженого наказом Держаудитслужби від 02.06.2016 №23, визначено, що Західний офіс Держаудитслужби підпорядковується Держаудитслужбі та є її міжрегіональним територіальним органом.

У складі Офісу утворюються як структурні підрозділи управління у Волинській, Закарпатській, Івано-Франківській, Рівненській, Тернопільській, Чернівецькій, Хмельницькій областях.

Основним завданням Офісу є реалізація повноважень Держаудитслужби на території Львівської, Волинської, Закарпатської, Івано-Франківської, Рівненської, Тернопільської, Чернівецької, Хмельницької областей.

Згідно з п. 7 цього Положення Офіс здійснює свої повноваження як безпосередньо, так і через управління. Офіс здійснює контроль за діяльністю управлінь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні орган державного фінансового контролю здійснює державний фінансовий контроль та контроль за цільовим та ефективним використанням коштів державного і місцевих бюджетів.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні контроль за дотриманням законодавства у сфері закупівель здійснюється шляхом проведення моніторингу закупівлі у порядку, встановленому Законом України Про публічні закупівлі, проведення перевірки закупівель, а також під час державного фінансового аудиту та інспектування.

Відповідно до пунктів 8 та 10 ст. 10 цього Закону, органу державного фінансового контролю надається право: порушувати перед відповідними державними органами питання про визнання недійсними договорів, укладених із порушенням законодавства, у судовому порядку стягувати у дохід держави кошти, отримані підконтрольними установами за незаконними договорами, без установлених законом підстав та з порушенням законодавства; звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

З урахуванням наведеного, орган державного фінансового контролю, маючи відповідні повноваження для звернення з позовом до суду, не використав надані йому повноваження, мотивуючи це їх відсутністю.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15.10.2019 у справі №903/129/18 дійшла висновку про те, що сам факт незвернення до суду належного суб`єкта владних повноважень з позовом, який би відповідав вимогам процесуального законодавства та відповідно мав змогу захистити інтереси, свідчить про те, що цей орган неналежно виконує свої повноваження, у зв`язку із чим у прокурора виникають обґрунтовані підстави для звернення до суду з відповідним позовом, що відповідає нормам національного законодавства та практиці Європейського суду з прав людини.

Також як зазначив Верховний Суд у постанові від 10.06.2021 по справі №910/114/19, визначене положеннями Закону України Про публічні закупівлі спеціальне законодавче регламентування процедури закупівлі товарів, робіт і послуг для потреб держави хоч і має на меті створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, розвиток добросовісної конкуренції і запобігання проявам корупції, проте одночасно слугує захисту інтересів держави, а тому така процедура спрямована, перш за все, на задоволення потреб держави у певних групах товарів, робіт і послуг в особі конкретних замовників, які фінансуються за рахунок бюджетних коштів.

Відтак, прямий інтерес держави полягає у неухильному дотриманні учасниками процедури закупівлі та замовником встановлених Законом України Про публічні закупівлі вимог.

Проведення процедури закупівлі та укладення договору із порушенням законодавства порушує інтереси держави у сфері контролю за ефективним та цільовим використанням бюджетних коштів, а дотримання у цій сфері суспільних відносин законодавства становить суспільний інтерес, тому захист такого інтересу відповідає функціям прокурора (аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 21.03.2019 в справі №912/989/18).

Крім цього, використання бюджетних коштів з порушенням вимог чинного законодавства підриває матеріальну і фінансову основу системи бюджетного фінансування, що в свою чергу завдає шкоду інтересам держави.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання частин третьої - п`ятої статті 53 ГПК України і частин третьої, четвертої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор, звертаючись з позовом до суду, обґрунтував неналежне здійснення захисту інтересів держави органом, який має відповідні повноваження - Західним офісом Держаудитслужби, який самостійно не вжив заходів щодо оскарження рішень тендерного комітету Служби автомобільних доріг у Волинській області та укладеного за результатом відкритих торгів договору, які проведено з порушенням вимог Закону України "Про публічні закупівлі", що стало наслідком порушення прав та інтересів держави щодо раціонального й ефективного використання бюджетних коштів.

Тобто, прокурор навів підстави для звернення з позовом до суду в інтересах держави та визначив орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Таким чином, враховуючи те, що позивач був обізнаний про порушення відповідачем-1 вимог Закону України Про публічні закупівлі при проведенні відкритих торгів на закупівлю робіт, а також беручи до уваги відсутність будь-якого реагування з його сторони та невжиття ним заходів порушених інтересів держави впродовж розумного строку, у прокурора виникло право на представництво інтересів держави в суді.

З огляду на наведені приписи законодавства, зважаючи на фактичні обставини, які наведені прокурором у позовній заяві, є підстави для представництва прокурором інтересів держави в особі Західного офісу Держаудитслужби, а тому клопотання відповідача про залишення позову без розгляду не підлягає до задоволення.

Про те, що Держаудитслужба (її міжрегіональний територіальний орган) може виступати позивачем у справі за позовом прокурора висловився й Верховний Суд у постановах від 07.12.2018 у справі №924/1256/17, від 18.06.2021 у справах №927/491/19, №905/72/20, від 13.09.2022 у справі №918/1222/21.

У постановах від 20.09.2018 у справі №924/1237/17, від 25.02.2021 у справі №912/9/20 Верховний Суд зазначив, що положеннями нормативно правових актів, які стосуються діяльності центральних органів виконавчої влади, не можуть бути визначені конкретні предмети і підстави позовів, з якими уповноважений орган має право звернутись до суду, оскільки зазначене було б неправомірним обмеженням повноважень такого органу у визначенні способу захисту та забезпечення здійснення судового захисту інтересів держави.

Відповідно до ч.4 ст.236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Представник відповідача-2 в судовому засіданні 30.11.2022 просив відкласти підготовче засідання для надання можливості ознайомитися з відповіддю на відзив прокурора та підготувати заперечення на них.

У відповідності до п. 3 ч. 2 ст. 183 Господарського процесуального кодексу України суд відкладає підготовче засідання в межах визначеного цим Кодексом строку підготовчого провадження в інших випадках, коли питання, визначені частиною другою статті 182 цього Кодексу, не можуть бути розглянуті у даному підготовчому засіданні.

За змістом ст. 167 Господарського процесуального кодексу України відповідач має право подати до суду заперечення, у яких викласти свої пояснення, міркування та аргументи щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень, міркувань та аргументів і мотиви їх визнання або відхилення.

З метою забезпечення відповідачу права на реалізацію свого процесуального права шляхом подачі заперечень на відповідь на відзив підготовче засідання слід відкласти.

Згідно з ч. 5 ст. 11 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" учасникам судового процесу на підставі рішення суду забезпечується можливість брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у порядку, встановленому процесуальним законом.

Відповідно до ст. 197 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за умови наявності у суді відповідної технічної можливості, про яку суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі, крім випадків, коли явка цього учасника справи в судове засідання визнана судом обов`язковою.

Судом було з`ясовано технічну можливість Господарського суду Волинської області провести судове засідання 21.12.2022 о 11:30 год. в режимі відеоконференції, а тому суд вважає за можливе наступне підготовче судове засідання провести в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням системи відеоконференцзв`язку EASYCON.

Керуючись ст.ст. 183, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

у х в а л и в :

1. Відкласти підготовче засідання на "21" грудня 2022 р. на 11:30 год.

2. Підготовче судове засідання 21.12.2022 о 11:30 год. провести в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням системи відеоконференцзв`язку EASYCON.

3. Попередити представника відповідача-2, що відповідно до ч.5 ст.197 ГПК України, ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву.

4. Запропонувати відповідачу-2 подати суду у строк до 19.12.2022 заперечення на відповідь на відзив.

5. Довести до відома учасників справи, що явка їх представників в судове засідання не є обов`язковою.

6. Учасники справи можуть подавати документи засобами поштового зв`язку, електронною поштою або через підсистему Електронний суд.

7. Рекомендувати учасникам справи ознайомлення з матеріалами справи, за наявності такої технічної можливості, здійснювати в дистанційному режимі, шляхом надсилання сканкопій матеріалів судової справи на електронну адресу, зазначену у відповідній заяві, яку подавати через дистанційні засоби зв`язку.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://vl.arbitr.gov.ua

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та не підлягає оскарженню.

Суддя І. О. Якушева