СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2022 року м. Харків Справа № 922/2077/21

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Тихий П.В., суддя Геза Т.Д. , суддя Терещенко О.І.

за участю секретаря судового засідання Березки О.М.

представники сторін в судове засідання не з`явились;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Державного підприємства Міністерства Оборони України "Харківська контора матеріального технічного забезпечення" (вх.№3302Х/1-43) на рішення господарського суду Харківської області від 14.09.2021 (суддя О.В.Смірнова, повний текст рішення складено 24.09.2021) у справі №922/2077/21

за позовом Державного підприємства Міністерства Оборони України "Харківська контора матеріального технічного забезпечення", м. Харків

до Фізичної особи-підприємця Компанійця Дмитра Анатолійовича, м. Запоріжжя;

про визнання недійсним договору, -

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство Міністерства Оборони України "Харківська контора матеріального технічного забезпечення" звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Компанійця Дмитра Анатолійовича про визнання недійсним договору будівельного підряду №07/06/2019 від 03.06.2019, укладеного між Фізичною особою-підприємцем Компанійцем Дмитром Анатолійовичем та Державним підприємством Міністерства оборони України "Харківська контора матеріально-технічного забезпечення", з моменту його укладення.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що спірний договір вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлюються ним (фіктивний правочин).

Рішенням господарського суду Харківської області від 14.09.2021 у справі №922/2077/21 у задоволенні позову відмовлено.

Державне підприємство Міністерства Оборони України "Харківська контора матеріального технічного забезпечення" з рішенням господарського суду першої інстанції не погодилось, звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення норм матеріального права, просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 14.09.2021 у справі №922/2077/21 повністю та прийняти нове, яким позов задовольнити повністю.

Крім того, в прохальній частині апеляційної скарги просить суд:

- витребувати з Господарського суду Харківської області матеріали судової справи №922/3295/20.

- витребувати у Фізичної особи-підприємця Компанієць Дмитро Анатолійович, ІПН НОМЕР_1 , оригінали документів, копії яких були долучені ним до заяви про видачу судового наказу від 07.10.2020 у справі №922/3295/20, а саме: оригінал договору будівельного підряду №07/06/2019, оригінал акту приймання виконаних будівельних робіт від 03.06.2020.

- витребувати у Фізичної особи-підприємця Компанієць Дмитро Анатолійович, ІПН НОМЕР_1 , оригінали документів, копії яких були долучені ним до відзиву на позовну заяву у справі №922/2077/21, а саме: оригінал договору будівельного підряду №07/06/2019 від 03.06.2019, оригінал акту приймання-передачі виконаної роботи №07 від 01.07.2020, оригінали дефектного акту від 01.07.2020, договірної ціни, довідки про вартість виконаних будівельних робіт' та витрати за червень-грудень 2019р., загальновиробничих витрат па будову, локального кошторису на будівельні роботи, підсумкової відомості ресурсів, пояснювальної записки.

Одночасно з апеляційною скаргою апелянт подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження на рішення господарського суду Харківської області від 14.09.2021 у справі №922/2077/21, посилаючись на те, що отримав повний текст оскаржуваного рішення 04.10.2021, що підтверджується матеріалами справи.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що спірний договір було укладено щодо виконання робіт на об`єкті за адресою: м. Харків, вул. Переможців, 6, водночас за вказаною адресою знаходиться багатоквартирний житловий будинок до якого він (позивач) не має жодного відношення, оскільки місцезнаходженням ДП МОУ "ХКМТЗ" є: м. Харків, вул. Цементна, 3. Таким чином, на думку апелянта, ДП МОУ "ХКМТЗ" та ФО-П Компанієць Дмитро Анатолійович створили та підписали договір, який не мав реальної мети - виконання робіт. Метою підписання договору та первинних документів до нього було здійснення переводу грошових коштів з рахунків ДП МОУ "ХКМТЗ" на рахунок відповідача, а не виконання підрядних робіт.

02.11.2021 системою автоматизованого розподілу судових справ між суддями для розгляду справи №922/2077/21 визначено колегію суддів Східного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Тихий П.В., суддя Геза Т.Д., суддя Терещенко О.І.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 08.11.2021 у справі №922/2077/21 у зв`язку з тим, що апеляційна скарга оформлена з порушенням вимог ст. 256 Господарського процесуального кодексу, а саме: апелянтом не надано доказів надсилання копії апеляційної скарги на адресу відповідача, залишено без руху апеляційну скаргу ДП Міністерства Оборони України "Харківська контора матеріального технічного забезпечення" та надано апелянту строк для усунення встановлених при поданні апеляційної скарги недоліків протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

ДП Міністерства Оборони України "Харківська контора матеріального технічного забезпечення" подало клопотання про усунення недоліків на виконання вимог ухвали суду від 08.11.2021 (вх.13455 від 19.11.2021). До вказаного клопотання апелянт додав докази надсилання копії апеляційної скарги відповідачу, зокрема фіскальний чек Укрпошти та опис вкладення до цінного листа.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.11.2021, у зв`язку з хворобою судді Гези Т.Д., визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Тихий П.В. (суддя-доповідач), суддя Терещенко О.І., суддя Шутенко І.А.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 23.11.2021 у справі №922/2077/21 клопотання Державного підприємства Міністерства Оборони України "Харківська контора матеріального технічного забезпечення" про поновлення строку на подання апеляційної скарги задоволено, строк на подання апеляційної скарги поновлено. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства Міністерства Оборони України "Харківська контора матеріального технічного забезпечення" на рішення господарського суду Харківської області від 14.09.2021 у справі №922/2077/21. Встановлено строк відповідачу для подання відзиву на апеляційну скаргу (з урахуванням вимог ст. 263 ГПК України) протягом 10 днів з дня вручення даної ухвали. Призначено справу до розгляду на 20.12.2021 на 12:00 год.

29.11.2021 від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін (вх.№13781).

В судове засідання 20.12.2021 представники сторін не з`явились.

17.09.2021 від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (вх.№10848) у зв`язку із його зайнятістю в іншому судовому засіданні, надавши відповідні докази.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 20.12.2021 розгляд справи відкладено на 19.01.2022 на 12:00 год.

В судове засідання 19.01.2022 з`явився представник позивача, який підтримує своє клопотання про витребування доказів. В обґрунтування клопотання зазначає про відмінність примірників договору позивача та відповідача, зокрема щодо адреси об`єкту проведення робіт. Крім того, зазначає, що в матеріалах справи №922/3295/20 наявні копії документів, зокрема договірної ціни до спірного Договору, яка також відмінна від примірника, який міститься в матеріалах цієї справи.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, натомість надіслав клопотання про розгляд справи без його участі (вх.№184 від 10.01.2022).

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 20.12.2021 розгляд справи відкладено на 19.01.2022 на 12:00 год.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 19.01.2022 у справі №922/2077/21 клопотання представника Державного підприємства Міністерства Оборони України "Харківська контора матеріального технічного забезпечення" про витребування доказів задоволено:

- витребувано з Господарського суду Харківської області матеріали ї справи №922/3295/20.

- витребувано у Фізичної особи-підприємця Компанієць Дмитро Анатолійович, ІПН НОМЕР_1 , оригінали документів, копії яких були долучені ним до заяви про видачу судового наказу від 07.10.2020 у справі №922/3295/20, а саме: оригінал договору будівельного підряду №07/06/2019, оригінал акту приймання виконаних будівельних робіт від 03.06.2020.

- витребувано у Фізичної особи-підприємця Компанієць Дмитро Анатолійович, ІПН НОМЕР_1 , оригінали документів, копії яких були долучені ним до відзиву на позовну заяву у справі №922/2077/21, а саме: оригінал договору будівельного підряду №07/06/2019 від 03.06.2019, оригінал акту приймання-передачі виконаної роботи №07 від 01.07.2020, оригінали дефектного акту від 01.07.2020, договірної ціни, довідки про вартість виконаних будівельних робіт' та витрати за червень-грудень 2019р., загальновиробничих витрат па будову, локального кошторису на будівельні роботи, підсумкової відомості ресурсів, пояснювальної записки.

Розгляд справи відкладено на 02 лютого 2022 року о 15:00 год.

28.01.2022 на виконання вимог ухвали від 19.01.2022 до Східного апеляційного господарського суду з Господарського суду Харківської області надійшли матеріали справи №922/3295/20.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.02.2022, у зв`язку з відпусткою судді Шутенко І.А., визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Тихий П.В. (суддя-доповідач), суддя Терещенко О.І., суддя Геза Т.Д.

Відповідач та його представник вимоги ухвали суду від 19.01.2022 не виконали, витребувані оригінали документів не надали, натомість надіслали до суду клопотання про відкладення розгляду справи (вх.№1214 та №1244 від 01.02.2022), в яких зокрема просить витребувати у відповідача оригінали документів, які були долучені ним до позовної заяви, а саме оригінал договору будівельного підряду №07/06/2019 від 03.06.2019, оригінал акту приймання-передачі виконаної роботи №07 від 01.07.2020, оригінали дефектного акту від 01.07.2020, договірної ціни, довідки про вартість виконаних будівельних робіт' та витрати за червень-грудень 2019р., загальновиробничих витрат па будову, локального кошторису на будівельні роботи, підсумкової відомості ресурсів, пояснювальної записки.

В судове засідання 02.02.2022 з`явився представник позивача, який заперечує проти клопотання відповідача про витребування доказів, зазначивши про відсутність таких документів. Зокрема вказує, що попередній директор О.В.Роща не передав спірні документи підприємству.

Розглянувши клопотання відповідача про витребування оригіналів документів у позивача, судова колегія дійшла висновку про відмову в його задоволенні, з огляду на пояснення представника позивача про відсутність у нього оригіналів витребуваних документів. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що позивач зазначав про це також під час розгляду справи в суді першої інстанції.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 02.02.2022 клопотання відповідача про відкладення розгляду справи задоволено. Розгляд справи відкладено на 28 лютого 2022 року о 15:00 год.

Зобов`язано Фізичну особу-підприємця Компанійця Дмитра Анатолійовича, ІПН НОМЕР_1 виконати вимоги ухвали суду від 19.01.2022 про витребування оригіналів документів та надати суду: оригінали документів, копії яких були долучені ним до відзиву на позовну заяву у справі №922/2077/21, а саме: оригінал договору будівельного підряду №07/06/2019 від 03.06.2019, оригінал акту приймання-передачі виконаної роботи №07 від 01.07.2020, оригінали дефектного акту від 01.07.2020, договірної ціни, довідки про вартість виконаних будівельних робіт' та витрати за червень-грудень 2019р., загальновиробничих витрат па будову, локального кошторису на будівельні роботи, підсумкової відомості ресурсів, пояснювальної записки.

Попереджено, що за неподання суду вищевказаних доказів або неповідомлення суду про неможливість подати докази, відповідальна особа може бути притягнута до відповідальності у вигляді штрафу у розмірі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи, що Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №64/2022 від 24.02.2022 на території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, судове засідання, призначене на 28.02.2022, у справі не відбулося.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 06.06.2022 у справі №922/2077/21 зокрема доведено до відома учасників справи, що дата наступного судового засідання у справі №922/2077/21 буде визначена після усунення обставин, що становлять загрозу та небезпеку життю і здоров`ю сторін спору та інших учасників судового процесу. Ухвалено додатково повідомити учасників справи про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги Державного підприємства Міністерства Оборони України "Харківська контора матеріального технічного забезпечення" на рішення господарського суду Харківської області від 14.09.2021 у справі №922/2077/21.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 24.10.2022 повідомити учасників справи, що судове засідання з розгляду апеляційної скарги Державного підприємства Міністерства Оборони України "Харківська контора матеріального технічного забезпечення" на рішення господарського суду Харківської області від 14.09.2021 у справі №922/2077/21 відбудеться 23.11.2022 о 13:15 год. у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань. № 132.

Зобов`язано Фізичну особу-підприємця Компанійця Дмитра Анатолійовича, ІПН НОМЕР_1 виконати вимоги ухвали суду від 19.01.2022 про витребування оригіналів документів та надати суду: оригінали документів, копії яких були долучені ним до відзиву на позовну заяву у справі №922/2077/21, а саме: оригінал договору будівельного підряду №07/06/2019 від 03.06.2019, оригінал акту приймання-передачі виконаної роботи №07 від 01.07.2020, оригінали дефектного акту від 01.07.2020, договірної ціни, довідки про вартість виконаних будівельних робіт' та витрати за червень-грудень 2019р., загальновиробничих витрат па будову, локального кошторису на будівельні роботи, підсумкової відомості ресурсів, пояснювальної записки.

Визнано необов`язковою явку представників учасників справи про банкрутство та довести до відома, що нез`явлення у судове засідання апеляційної інстанції їх представників не тягне за собою відкладення розгляду справи на іншу дату, а також не перешкоджає розгляду справи по суті.

Представники сторін в судове засідання не з`явились. Відповідачем не виконано вимоги ухвал суду від 19.01.2022, 02.02.2022 та 24.10.2022 щодо витребування оригіналів документів.

Враховуючи положення ч.12 ст.270 ГПК України, відповідно до яких неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, судова колегія вважає за можливе розглянути подану апеляційну скаргу за відсутністю відповідача.

Згідно із ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Судова колегія, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судами встановлено, що 03.06.2019 між Державним підприємством Міністерства Оборони України "Харківська контора матеріального технічного забезпечення" (Замовник, позивач) в особі т.в.о Директора Рощі Олександра Володимировича, який діяв на підставі Статуту з однієї сторони, та Фізичною особою-підприємець Компанійцем Дмитром Анатолійовичем (Виконавець, відповідач) укладено договір будівельного підряду за №07/06/2019 від 03.06.2019 (надалі - Договір; а.с. 109, 110, 112).

Пунктом 1.1. Договору встановлено, що Замовник доручає, а Виконавець зобов`язується з власних матеріалів на власний ризик та у передбачений договором строк виконати підрядні роботи з демонтажу та ремонту покрівлі та кладки нової цегляної стіни на об`єкті Замовника за адресою м. Харків, вул. Цементна, б. 3, а Замовник зобов`язується прийняти належним чином виконані роботи та оплатити їх. Загальна площа ремонту покрівлі та стіни 1600 кв. м.

Відповідно до п. 1.2. Договору перелік робіт, а також матеріали, які при цьому використовуються Виконавцем обумовлені в Дефектному акті (Форма №8) до Договору, що є невід`ємною частиною цього Договору.

Згідно з п. п. 2.2 - 2.4 Договору оплата за виконані роботи здійснюється на умовах авансування і після оплати. Протягом п`яти банківських днів після підписання сторонами договору Замовник здійснює передоплату (аванс) на рахунок виконавця у розмірі 40% від загальної ціни договору, що складає 99 989,29 грн. Після прийняття належно виконаних робіт замовник здійснює остаточний розрахунок у розмірі решти 60% ціни договору, що складає 149 983,94 грн. Оплата вважається здійсненою з моменту надходження всієї суми грошових коштів згідно підписаного Акту прийому-здачі виконаних робіт на розрахунковий рахунок виконавця.

Загальний строк, протягом якого Виконавець повинен виконати усі роботи і передати їх Замовнику за актом виконаних робіт становить 180 календарних днів (п. 3.1. Договору).

Відповідно до п. 3.4. Договору датою остаточного закінчення виконання зобов`язань Виконавця за цим Договором є дата вказана в акті про відсутність претензій до виконаних робіт, що підписується сторонами і за яким здійснюється остаточний розрахунок за цим договором.

Договір вступає в силу з моменту його підписання обома сторонами і діє до виконання сторонами всіх своїх зобов`язань по цьому Договору (пункт 9.6.).

01.07.2020 на виконання умов Договору сторонами підписано акт приймання-передачі виконаної роботи №07 (а.с. 107), з якого вбачається, що роботи передбачені п. 1.1. Договору виконані Виконавцем якісно в повному обсязі та в строк. За виконану підрядну роботу Замовник зобов`язався сплатити 150 083,94 грн., строк розстрочки до 01.09.2020.

Звертаючись з даним позов, позивач зазначає, що спірний договір було укладено щодо виконання робіт на об`єкті за адресою: м. Харків, вул. Переможців, 6, водночас за вказаною адресою знаходиться багатоквартирний житловий будинок до якого він (позивач) не має жодного відношення, оскільки місцезнаходженням ДП МОУ "ХКМТЗ" є: м. Харків, вул. Цементна, 3. Таким чином, на думку позивача, ДП МОУ "ХКМТЗ" та ФО-П Компанієць Дмитро Анатолійович створили та підписали договір, який не мав реальної мети - виконання робіт. Метою підписання договору та первинних документів до нього було здійснення переводу грошових коштів з рахунків ДП МОУ "ХКМТЗ" на рахунок відповідача, а не виконання підрядних робіт.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції зазначив, що в матеріалах справи міститься акт приймання-передачі виконаної роботи, а також інші документи, підписані між сторонами, зокрема Дефектний акт, Договірна ціна, Довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати, Загально виробничі витрати на будову, Локальний кошторис на будівельні роботи, Підсумкова відомість ресурсів. Також матеріали справи містять докази перерахування на підставі Договору позивачем на користь відповідача грошових коштів на загальну суму 99 889,29 грн. Всі наведені вище докази свідчать про реальне виконання обома сторонами спірного договору.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, судова колегія зазначає про таке.

Відповідно до вимог ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно із статтею 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Водночас, вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків.

Відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Угода може бути визнана недійсною лише з підстав і з наслідками, передбаченими законом. Отже, у кожній справі про визнання угоди недійсною суд повинен встановити наявність тих обставин, з якими закон пов`язує визнання угоди недійсною і настання певних юридичних наслідків.

Статтею 215 ЦК України передбачено, що вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненим правочином.

У розумінні положень наведених норм оспорювати правочин може також особа (заінтересована особа), яка не була стороною правочину, на час розгляду справи судом не має права власності чи речового права на предмет правочину та/або не претендує на те, щоб майно в натурі було передано їй у володіння. Вимоги заінтересованої особи про визнання правочину недійсним спрямовані на приведення сторін недійсного правочину до того стану, який саме вони, сторони, мали до вчинення правочину. Власний інтерес заінтересованої особи полягає в тому, щоб предмет правочину перебував у власності конкретної особи чи щоб сторона (сторони) правочину перебувала у певному правовому становищі, оскільки від цього залежить подальша можливість законної реалізації заінтересованою особою її прав.

При вирішенні позову про визнання недійсним оспорюваного правочину враховуються загальні положення статей 3, 15, 16 ЦК України. За результатами розгляду такого спору вирішується питання про спростування презумпції правомірності правочину і має бути встановлено не лише наявність підстав недійсності правочину, передбачених законом, але й визначено, чи було порушено цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушено та в чому полягає його порушення, оскільки залежно від цього визначається необхідний спосіб захисту порушеного права, якщо таке порушення відбулося.

У даній справі позивач, оспорює договір підряду, з тих мотивів, що зазначений правочин має ознаки фіктивності, оскільки його укладено без наміру створення правових наслідків. Позивач вважає, що оспорюваний договір було укладено щодо виконання робіт на об`єкті за адресою: м. Харків, вул. Переможців, 6, водночас за вказаною адресою знаходиться багатоквартирний житловий будинок до якого він (позивач) не має жодного відношення, оскільки місцезнаходженням ДП МОУ "ХКМТЗ" є: м. Харків, вул. Цементна, 3. Таким чином, на думку позивача, ДП МОУ "ХКМТЗ" та ФО-П Компанієць Дмитро Анатолійович створили та підписали договір, який не мав реальної мети - виконання робіт. Метою підписання договору та первинних документів до нього було здійснення переводу грошових коштів з рахунків ДП МОУ "ХКМТЗ" на рахунок відповідача, а не виконання підрядних робіт.

Відповідно до статті 234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним.

Фіктивний правочин є недійсним незалежно від мети його укладення, оскільки сторони не мають на увазі настання правових наслідків, що породжуються відповідним правочином. Таким може бути визнаний будь-який правочин, в тому числі нотаріально посвідчений. Якщо сторони не вчинили жодних дій на виконання фіктивного правочину, господарський суд приймає рішення лише про визнання фіктивного правочину недійсним без застосування будь-яких наслідків. У разі коли на виконання правочину було передано якесь майно, такий правочин не може розцінюватися як фіктивний. Саме лише невчинення сторонами тих чи інших дій на виконання правочину не означає його фіктивності. Визнання фіктивного правочину недійсним потребує встановлення господарським судом умислу його сторін. З урахуванням того, що фіктивний правочин не спрямований на набуття, зміну чи припинення цивільних прав та обов`язків, він не створює цивільно-правових наслідків незалежно від того, чи він був визнаний судом недійсним. Під час розгляду відповідних справ суд має враховувати, що ознака фіктивності має бути притаманна діям усіх сторін правочину. Якщо хоча б одна з них намагалася досягти правового результату, такий правочин не може визнаватися фіктивним. Позивач, який вимагає визнання правочину недійсним, повинен довести, що всі учасники правочину не мали наміру створити правові наслідки на момент його вчинення.

Отже, для визнання зобов`язання таким, що вчинено фіктивно, закон вимагає наявності таких умов: вина осіб, яка має прояв у формі умислу, спрямованого на вчинення фіктивного договору; такий умисел повинен виникнути у сторін до моменту укладення договору; метою укладення такого договору є відсутність правових наслідків, обумовлених у договорі. Відсутність хоча б однієї із цих умов не дає підстав стверджувати, що зобов`язання вчинялося фіктивно. У фіктивних правовідносинах внутрішня воля сторін не відповідає зовнішньому її прояву (аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 28.02.2018 у справі №909/330/16, від 01.11.2018 у справі №910/18436/16, постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 369/11268/16-ц (провадження № 14-260цс19).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У даному випадку позивач посилається на відсутність в учасників правочину наміру створити юридичні наслідки та вважає, що укладення спірного договору не мало на меті виконання робіт, однак суд не може погодитись з цими висновками, виходячи з такого.

Дослідивши договір, з якого виникли цивільні права та обов`язки сторін, суд зазначає, що укладений між сторонами правочин за своїм змістом та правовою природою є договором підряду, тому підпадає під правове регулювання глави 61 ЦК України.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

За приписами частини першої статті 853 ЦК України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

В частині 1 статті 854 ЦК України закріплено, що якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Відповідно до частини четвертої статті 882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Судами встановлено, що матеріали справи містять акт приймання-передачі виконаної роботи №07 (а.с. 107), з якого вбачається, що роботи передбачені п. 1.1. Договору виконані Виконавцем якісно в повному обсязі та в строк. За виконану підрядну роботу Замовник зобов`язався сплатити 150 083,94 грн., строк розстрочки до 01.09.2020. Вказаний акт був підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками підприємств.

Окрім цього, в матеріалах справи наявні інші документи, які були складені підчас виконання робіт за Договором та підписанні уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками підприємств, а саме: Дефектний акт, Договірна ціна, Довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати, Загально виробничі витрати на будову, Локальний кошторис на будівельні роботи, Підсумкова відомість ресурсів (а.с. 108, 111, 113-124, 132-133).

Позивачем не спростовано факт підписання вказаних документів.

Також матеріали справи містять докази перерахування на підставі Договору позивачем на користь відповідача грошових коштів на загальну суму 99889,29 грн. (а.с. 127-129).

Відтак, колегія суддів констатує, що в матеріалах справи наявні докази, що договір будівельного підряду №07/06/2019 від 03.06.2019 виконувався, відтак вказаний правочин не може бути фіктивним та, відповідно, не може визнано недійсним з цієї підстави.

Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційної інстанції констатує, що позивачем не доведено фіктивності оспорюваного правочину з огляду на наявність доказів його виконання сторонами, що виключає можливість визнання його недійсним з такої підстави, відтак у позові про визнання недійним договору підряду слід відмовити.

Колегія суддів приймає до уваги суперечливість наданих сторонами доказів, зокрема відмінність примірників наданих сторонами договорів, а також відмінність наданого представником відповідача договору до матеріалів цієї справи та договору, наявного в матеріалах справи №922/3295/20, наданого разом із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спірним договором. Однак, наведені обставини не свідчать про фіктивність оспорюваного правочину з підстав, наведених вище.

Разом з тим, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що хоча позивач й не довів фіктивності оспорюваного правочину, однак це не позбавляє його можливості захистити свої порушені права іншим шляхом.

Згідно положень статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, відхиляються колегією суддів, як безпідставні, необґрунтовані та такі, що стосуються виключно переоцінки доказів.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши всі обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Отже, на думку колегії суддів, під час розгляду справи її фактичні обставини були встановлені судом першої інстанції на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження поданих доказів; висновки суду відповідають цим обставинам, юридична оцінка надана їм з вірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, що свідчить про відсутність підстав для скасування або зміни оскаржуваного рішення.

Враховуючи, що колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати понесені позивачем, у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції відшкодуванню не підлягають в силу приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 129, 269, п. 1 ч.1 ст.275, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства Міністерства Оборони України "Харківська контора матеріального технічного забезпечення" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 14.09.2021 у справі №922/2077/21 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту до Верховного Суду у порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст постанови складено 28.11.2022.

Головуючий суддя П.В. Тихий

Суддя Т.Д. Геза

Суддя О.І. Терещенко