РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

22.11.2022Справа № 910/7213/22
Господарський суд міста Києва у складі судді Кирилюк Т.Ю., за участі секретаря судового засідання Улахли О.М., розглянувши в порядку загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Костянтинівська 27 Б"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОСТО БАГЕТ"

Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ РЕМ МАЙСТЕР"

про витребування майна з чужого незаконного володіння та скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно,

представники сторін:

позивач: Чеховський А.А.;

відповідач-1: не з`явились;

відповідач-2: не з`явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Костянтинівська 27 Б" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОСТО БАГЕТ" та Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ РЕМ МАЙСТЕР" про витребування майна з чужого незаконного володіння та скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

Позовні вимоги обґрунтовані незаконним відчуженням спільного нерухомого майна співвласників багатоквартирного будинку по вул. Костянтинівська, 27 Б у місті Києві, - нежитлових приміщень, призначених для експлуатації та обслуговування багатоквартирного будинку, в результаті чого право власності на спірне майно незаконно перейшло до відповідачів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.08.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/7213/22, вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 13.09.2022.

З метою забезпечення процесуальних прав учасників справи у підготовчому засіданні оголошувалися перерви.

За результатами підготовчого засідання 08.11.2022 судом прийнято рішення про закриття підготовчого провадження та призначення справи для розгляду по суті на 22.11.2022.

Станом на день ухвалення рішення у даній справі відповідачами відзиву суду не надано.

Згідно з частиною другою статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Представник позивача у судовому засіданні 22.11.2022 підтримав вимоги викладенні у позовній заяві та просив задовольнити.

У судовому засіданні 22.11.2022 проголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Подільської районної у місті Києві ради №227 від 12.07.2007 затверджено перелік об`єктів комунальної власності, що підлягають приватизації, до якого включено нежитлові приміщення загальною площею 254 квадратних метрів у будівлі по вулиці Костянтинівській 27/29 літ. Б у місті Києві (пункт 71 додатку 2 до рішення №227).

Рішенням Подільської районної у місті Києві ради №364 від 29.05.2008 внесені зміни до пункту 71 додатку 2 до рішення №227 від 12.07.2007 шляхом викладення його у новій редакції - нежитлове приміщення вул. Костянтинівська, 27-29 літ. Б площею 68,2 кв.м та 75,7 кв.м.

Докази недійсності зазначених рішень місцевої ради про приватизацію конкурсним шляхом нежитлових приміщень будинку по вулиці Костянтинівській 27-29 літ. Б (рішення суду, скасування органом, що їх прийняв тощо) у матеріалах справи відсутні.

Відділом приватизації комунального майна Подільського району міста Києва та громадянкою України Пузир Л.В. 12.03.2009 укладено договір купівлі-продажу нежитлових приміщень будинку по вулиці Костянтинівській 27-29 літ. Б площею 68,2 кв.м. Договір у день його укладення посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юр-Капіносом А.Є. Визначені договором купівлі-продажу нежитлові приміщення передано покупцю за актом від 30.03.2009. Відповідно до пункту 4 акту приймання-передачі визначену договором вартість об`єкту відчуження покупцем сплачено повністю.

Докази недійсності договору купівлі-продажу від 12.03.2009 матеріали справи не містять.

За твердженням позивача, 05.03.2021 укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, на підставі якого відповідачем1 набуто право власності на нежитлове приміщення загальною площею 68,2 кв.м в будинку по вулиці Костянтинівській 27-29 літ. Б.

Факт укладення договору підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, проте матеріали справи не містять копії або оригінального примірника цього договору, що унеможливлює встановлення судом особи, що відчужувала майно.

У той же час, матеріали справи не містять і доказів недійсності договору купівлі-продажу від 05.03.2021, який став підставою для внесення інформації про власника (відповідача1) об`єкту нерухомого майна до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відділом приватизації комунального майна Подільського району міста Києва та громадянином України ОСОБА_1 17.03.2009 укладено договір купівлі-продажу нежитлових приміщень будинку по вулиці Костянтинівській 27-29 літ. Б площею 75,7 кв.м. Договір у день його укладення посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юр-Капіносом А.Є. Визначені договором купівлі-продажу нежитлові приміщення передано покупцю за актом від 25.03.2009. Відповідно до пункту 4 акту приймання-передачі визначену договором вартість об`єкту відчуження покупцем сплачено повністю.

Докази недійсності договору купівлі-продажу від 17.03.2009 матеріали справи не містять.

За твердженням позивача, 05.03.2021 укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, на підставі якого відповідачем2 набуто право власності на нежитлове приміщення загальною площею 75,7 кв.м в будинку по вулиці Костянтинівській 27-29 літ. Б.

Факт укладення договору підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, проте матеріали справи не містять копії або оригінального примірника цього договору, що унеможливлює встановлення судом особи, що відчужувала майно.

У той же час, матеріали справи не містять і доказів недійсності договору купівлі-продажу від 05.03.2021, який став підставою для внесення інформації про власника (відповідача1) об`єкту нерухомого майна до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Частиною четвертою статті 334 Цивільного кодексу України встановлено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

За визначенням статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно

Пунктом п`ятим статті 12 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою до моменту державної реєстрації припинення таких прав, обтяжень у порядку, передбаченому цим Законом.

Таким чином, доданими до позовної заяви доказами доведено суду поза розумним сумнівом факт набуття прав власності на спірні приміщення відповідачами у встановлений Законом спосіб.

У той же час, за твердженнями позовної заяви належні на титулі права власності відповідачам нежитлові приміщення є допоміжними приміщеннями, які призначені для обслуговування не лише будинку, а й власників квартир цього будинку, підвищення їх життєвого комфорту, задоволення їх побутових потреб тощо.

В основу обґрунтування позовних вимог позивачем покладено висновок про належність всіх без виключення приміщень багатоквартирного будинку до допоміжних приміщень незалежно від наявності або відсутності встановленого в них обладнання.

Суд має зазначити, що Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» правовий статус нежитлових приміщень багатоквартирного будинку не пов`язується з фактом їх побудови з самого початку з іншим призначенням.

За визначенням статті 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» нежитлове приміщення - ізольоване приміщення в багатоквартирному будинку, що не належить до житлового фонду і є самостійним об`єктом нерухомого майна.

З доданих до позовної заяви доказів вбачається, що належні відповідачам приміщення є ізольованими, не належать до житлового фонду і є самостійними об`єктами.

Як зазначалось раніше, жодного доказу визнання правочинів, на підставі яких відповідачами набуто права власності на спірні приміщення матеріали справи не містять.

Відповідно до частин першої та другої статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені актами цивільного законодавства, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Стаття 41 Конституції України наголошує, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до частини першої статті 1 протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Статтею 321 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Враховуючи наведене, суд відмовляє у задоволені позову повністю.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати Судовий збір за розгляд справи відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на позивача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 129, 238, 241-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1.У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 28.11.2022.

Суддя Т.Ю. Кирилюк