РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

17.11.2022Справа № 910/1398/22

Суддя Господарського суду міста Києва Стасюк С.В., за участю секретаря судового засідання Демидової А.А., розглянувши в порядку загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротек-Інвест"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Світ Агротехніки"

про стягнення 1 839 682,43 грн.

Представники учасників справи:

від позивача: Гладка В.О.

від відповідача: не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агротек-Інвест" (надалі по тексту також - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Світ Агротехніки" (надалі по тексту також - відповідач) про стягнення 1 797 037,62 грн., з яких 1 673 731,74 грн. заборгованості з оплати за послуги та запчастини, 39 619, 29 грн. 3% річних та 83 686, 59 грн. штрафу.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за Договором №26693О-АТІ від 02.03.2021 про надання послуг в частині здійснення повної та своєчасної оплати за надані послуги та поставлені запасні частини.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.02.2022 відкрито провадження у справі № 910/1398/22, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 17.03.2022.

Судове засідання, призначене на 17.03.2022, не відбулося.

25.03.2022 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.05.2022 розгляд справи у підготовчому засіданні призначено на 23.06.2022.

17.06.2022 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання.

22.06.2022 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшли додаткові письмові пояснення.

Розгляд справи у судовому засіданні 23.06.2022 відкладено на 04.08.2022.

29.06.2022 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позивач просить стягнути з відповідача 1 839 682,43 грн. з яких 1 734 856,69 грн. основного боргу, 27 279,34 грн. 3 % річних та 77 546,40 грн. штрафу.

Підготовче засідання, призначене на 04.08.2022, не відбулося.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.08.2022 розгляд справи у підготовчому засіданні призначено на 18.08.2022.

У судовому засіданні 18.08.2022 суд оголосив про відкладення підготовчого засідання на 08.09.2022.

05.09.2022 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву з урахуванням збільшених позовних вимог.

07.09.2022 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшла відповідь на відзив.

У судовому засіданні 08.09.2022 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 06.10.2022.

22.09.2022 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Розгляд справи у судовому засіданні 06.10.2022 відкладено на 17.11.2022.

15.11.2022 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Подане клопотання обґрунтоване неможливістю бути присутнім у судовому засіданні, призначеному на 17.11.2022.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, ратифікованої Україною 17.07.1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Отже, суд зазначає, що розумність тривалості провадження по судовій справі повинна бути оцінена в світлі обставин справи та з огляду на наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів, а також предмет спору. Відповідно до аналізу приписів ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається в першу чергу на відповідні суди.

Так, клопотання відповідача про відкладення розгляду справи відхиляється судом, оскільки розгляд справи відбувається тривалий час, причини для відкладення не є доведеними, а задоволення клопотання призведе лише до затягування розгляду справи, що є неприпустимим.

Згідно з ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд зазначає, що у відповідних випадках неможливості явки в судове засідання представника учасника справи (з причин, пов`язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні тощо) такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно ст. 56, 60, 61 Господарського процесуального кодексу України з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов`язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах

Отже, відповідач не позбавлений можливості залучити іншого представника у судове засідання, а доказів неможливості розгляду спору без участі відповідача матеріали справи не містять.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 10.07.2018 року у справі № 927/1091/17.

Судом також врахований висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду від 04.09.2018 року у справі № 915/593/17, згідно з яким, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні, а неявка у судове засідання однієї із сторін, належним чином повідомленої про час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи у судовому засіданні.

У судовому засіданні 17.11.2022 на підставі статті 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

02.03.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агротек-Інвест", як виконавцем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Світ Агротехніки", як замовником було укладено Договір про надання послуг №26693О-АТІ з протоколом розбіжностей від 02.03.2021 (надалі за текстом також - Договір), згідно пункту 1.1. якого, виконавець зобов`язується за завданням замовника, протягом визначеного у договорі строку здійснювати сервісне обслуговування та ремонт сільськогосподарської техніки замовника марки John Deere, а замовник зобов`язується оплатити надані послуги та використані запасні частини.

Згідно пункту 1.2. Договору, перелік робіт, їх вартість, строк виконання, строк оплати, ціна за запасні частини, а також інші суттєві умови їх здійснення погоджуються сторонами в Специфікації до Договору.

Найменування, асортимент, кількість, ціна за запасні частини та матеріали, необхідні для виконання робіт за даним Договором, погоджуються сторонами у відповідних Специфікаціях, які є невід`ємною частиною Договору (п.2.1. Договору).

У пункті 2.2. Договору, сторони узгодили, що ціна на запасні частини формується виходячи з їх вартості в іноземній валюті (доларах США або Євро - в еквіваленті, по курсу, передбаченому цим Договором) і встановлюється в українських гривнях, та вказується у відповідній Специфікації до Договору.

Згідно пункту 2.3. Договору (у редакції згідно протоколу розбіжностей від 02.03.2021), сторони узгодили, що враховуючи валютну складову вартості товару, що є предметом Договору, сторони погодили, що всі сплачені замовником грошові кошти за запасні частини в гривні зараховуються виконавцем в рахунок оплати грошових зобов`язань за Договором виходячи з "Міжбанківського курсу" іноземної валюти, встановленого на першу доступну дату до дати сплати.

Відповідно до пункту 2.4. Договору, сторони домовилися, що при зміні на момент оплати міжбанківського курсу по відношенню до курсу, встановленого у відповідній Специфікації до цього Договору, пропорційно, автоматично змінюється і загальна вартість запасних частин (та відповідно і загальна сума Акта виконаних робіт та Договору), і в такому випадку, не має потреби в підписанні додаткової угоди про зміну загальної вартості запасних частин та, відповідно, загальної суми Договору.

Щодо порядку оплати, сторони, у пункті 3.1. Договору визначили, що оплата вартості робіт та запасних частин здійснюється замовником на поточний рахунок виконавця протягом строків, погоджених сторонами у відповідній Специфікації до Договору. Водночас, у підпункті 3.1.1. Договору, сторони узгодили, що строк оплати, у будь-якому випадку, не перевищуватиме 300 днів з дати виконання робіт.

У Специфікаціях вартості робіт та вартості запасних частин, які є Додатком №1 від 30.03.2021 до Договору, Додатком №2 від 30.03.2021 до Договору та Додатком №3 від 30.03.2021 до Договору визначено, що платежі здійснюються за наступним графіком: перший платіж 30% вартості послуг та запасних частин - попередня оплата не пізніше 31.03.2021 року; другий платіж 70% - остаточний розрахунок в строк до 29.10.2021 року.

Факт належного виконання робіт та використання запасних частин сторони фіксують шляхом складання відповідного двостороннього Акта виконаних робіт, у якому констатують факт належного виконання робіт виконавцем із застосуванням запасних частин та відсутності у замовника будь-яких претензій щодо якості виконаних робіт та використаних запасних частин (п. 3.3. Договору).

Відповідно до пункту 3.4. Договору (у редакції згідно протоколу розбіжностей від 02.03.2021), сторони дійшли згоди, що у випадку не підписання замовником Акта виконаних робіт і не надання мотивованої відмови від його підписання протягом 10-ти календарних днів з моменту його отримання замовником, роботи та запасні частини, матеріали вважаються прийнятими замовником по якості й кількості у повному обсязі.

У пункті 4 протоколу розбіжностей від 02.03.2021 до Договору визначено, що Договір про надання послуг №26693О-АТІ від 02.03.2021 починає діяти з дати підписання даного протоколу.

За результатами виконання Договору, сторони склали та підписали за допомогою електронного цифрового підпису:

-Акт виконаних робіт № 120059 від 31.03.2021 згідно якого були прийняті роботи з ремонту коробки передач на суму 82 800,00 грн. та встановлені запасні частини на загальну суму 20 745,38 Євро (загальна сума в гривневому еквіваленті на дату виконання - 766 596,54 грн.);

-Акт виконаних робіт №120061 від 31.03.2021 згідно якого були прийняті роботи з ремонту переднього моста на суму 60 000,00 грн. та встановлені запасні частини на загальну суму 21 697,38 Євро (загальна сума в гривневому еквіваленті на дату виконання - 775 141,45 грн.);

-Акт виконаних робіт № 120063 від 31.03.2021 згідно якого були прийняті роботи з ремонту двигуна, турбіни, головки блоку циліндрів на суму 122 400,00 грн. та встановлені запасні частини на загальну суму 23 143,09 Євро (загальна сума в гривневому еквіваленті на дату виконання - 885 191,58 грн.).

Позивач стверджує, що відповідач здійснив лише часткову оплату за Актом виконаних робіт № 120059 від 31.03.2021 та сплатив 753 197,83 грн. з необхідних до сплати за актом 766 596,54 грн.

Зобов`язання відповідача з оплати за Актами виконаних робіт №120061 від 31.03.2021 на суму 775 141,45 грн. та № 120063 від 31.03.2021 на суму 885 191,58 грн. не виконані.

У зв`язку з тим, що відповідач не виконав належним чином свої грошові зобов`язання за Договором, позивач звернувся до суду із вимогами, враховуючи заяву про збільшення розміру позовних вимог, про стягнення з відповідача 1 734 856,69 грн. основного боргу, 27 279,34 грн. 3% річних та 77 546,40 грн. штрафу.

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 11 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Водночас, статтею 174 Господарського кодексу України визначає, що однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Відповідно до частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно статті 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Укладений між сторонами Договір, за своєю правовою природою є змішаним договором, який містить у собі ознаки договору поставки, в частині придбання запасних частин та договору про надання послуг, в частині здійснення сервісного обслуговування та ремонту сільськогосподарської техніки із використанням поставлених запасних частин.

Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частинами першою та другою статті 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Окрім цього, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ч.1 ст.901 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно Додатка №1 від 30.03.2021 до Договору, сторонами погоджено Специфікацію вартості робіт на суму 82 800,00 грн. та Специфікацію вартості запасних частин на загальну суму 20 745,38 Євро, що за Міжбанківським курсом становило 683 796,54 грн. (що разом становить 766 596,54 грн.).

Згідно Додатка №2 від 30.03.2021 до Договору, сторонами погоджено Специфікацію вартості робіт на суму 60 00,00 грн. та Специфікацію вартості запасних частин на загальну суму 21 697,38 Євро, що за Міжбанківським курсом становило 715 141,45 грн. (що разом становить 775 141,45 грн.).

Згідно Додатка №3 від 30.03.2021 до Договору, сторонами погоджено Специфікацію вартості робіт на суму 122 400,00 грн. та Специфікацію вартості запасних частин на загальну суму 23 143,09 Євро, що за Міжбанківським курсом становило 762 791,58 грн. (що разом становить 885 191,58 грн.)

Суд встановив, що між позивачем, як виконавцем та відповідачем, як замовником, були складені та підписані наступні Акти виконаних робіт: № 120059 від 31.03.2021 на загальну суму в гривневому еквіваленті - 766 596,54 грн.; №120061 від 31.03.2021 на загальну суму в гривневому еквіваленті - 775 141,45 грн. та № 120063 від 31.03.2021 на загальну суму в гривневому еквіваленті - 885 191,58 грн.

Вказані вище Акти були підписані сторонами з використанням електронного цифрового підпису, що узгоджується із положеннями пункту 9.2. Договору, згідно якого, сторони домовилися про застосування таких видів електронних документів як: 1) акти виконаних робіт; 2) видаткові накладні; 3) додаткові угоди. Сторони також домовилися про те, що при виконанні умов Договору будуть здійснювати підписання зазначених вище документів в формі електронних документів, для підтвердження описаних в них господарських операцій з використанням програмних рішень М.Е.Doc та СОТА.

Також, згідно пункту 9.6. Договору, сторони домовилися, що Е-документи (електронні документи), які відправлені, завірені ЕЦП (електронним цифровим підписом), мають повну юридичну силу, породжують права та обов`язки для сторін, можуть бути представлені до суду в якості належних доказів та визнаються рівнозначними документам, що складаються на паперовому носії.

Враховуючи вказане вище, суд дійшов висновку, що складені та підписані сторонами, з використанням електронного цифрового підпису, Акти виконаних робіт: № 120059, №120061 та №120063 від 31.03.2021 є належними доказами виконання позивачем та прийняття відповідачем комплексу робіт та поставлених запасних частин.

Відповідно до пункту 3.1. Договору та положень Специфікацій вартості робіт та вартості запасних частин (Додатки №1, №2, №3 до Договору), замовник здійснює платежі наступним чином: перший платіж 30% вартості послуг та запасних частин - попередня оплата не пізніше 31.03.2021 року; другий платіж 70% - остаточний розрахунок в строк до 29.10.2021 року.

Твердження представника відповідача про те, що відповідач не підписував Специфікації вартості робіт та вартості запасних частин (Додатки №1, №2, №3 до Договору), а тому, при визначенні строків оплати необхідно користуватися положеннями підпункту 3.1.1. Договору (строк оплати до 31.01.2022) не відповідають дійсності та спростовується наявними в матеріалах Специфікаціями (Додатки №1, №2, №3 до Договору), які містять підпис та відбиток печатки відповідача.

Суд також зазначає, що відповідно до частини третьої статті 92 Цивільного кодексу України, орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

У відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що відповідач був зобов`язаний, у будь-якому разі, здійснити повну оплату за надані послуги (виконані роботи та поставлені запасні частини) за умовами Договору, у термін до 29.10.2021.

Відповідно до наявної в матеріалах справи Довідки АБ "Південний" від 31.05.2022, (вих №172-168-13308-2022-БТ) про рух грошових коштів по банківському рахунку ТОВ "Агротек-Інвест" у кореспонденції з банківським рахунком ТОВ "Світ Агротехніки", вбачається, що 30.03.2021 відповідач здійснив оплату за рахунком №129318 на суму 753 197,83 грн. із призначенням платежу "Оплата за з/ч зг. рах. №129318 від 21.12.2020, №129456 від 21.12.2020, №129722 від 21.12.2020".

Згідно пункту 3.2. Договору, сторони погодили, що всі грошові кошти, отримані виконавцем від замовника, зараховуються виконавцем за відповідним актом виконаних робіт у наступному порядку: а) грошові кошти зараховуються в рахунок погашення вартості робіт; б) грошові кошти, що залишилися, зараховуються в рахунок погашення вартості запасних частин з урахуванням пунктів 2.2. та 2.3. Договору.

Враховуючи положення пункту 3.2. Договору, позивач правомірно зарахував грошові кошти у сумі 753 197,83 грн., сплачені відповідачем 30.03.2021, в рахунок погашення вартості робіт згідно Додатків №1, №2 та №3 до Договору на суми: 82 800,00 грн., 60 000,00 грн., 122 400,00 грн., а також на погашення вартості запасних частин згідно Додатку №1 у сумі 14 805,85 Євро, що є еквівалентом 487 997,83 грн.

Таким чином, заборгованість відповідача становить: згідно Додатка №1 до Договору, за поставлені запасні частини - 5 940,53 Євро (20 745,38 Євро - 14 805,85 Євро = 5 940,53 Євро); згідно Додатка №2 до Договору, за поставлені запасні частини - 21 697,38 Євро; згідно Додатка №3 до Договору, за поставлені запасні частини - 23 143,09 Євро, що разом становить 50 781 Євро.

На дату подання заяви про збільшення розміру позовних вимог, заборгованість відповідача у розмірі 50 781 Євро, у гривневому еквіваленті (з врахуванням обмінного курсу 34,16 грн. за 1 Євро) становить - 1 734 856,69 грн.

Відповідно до частини першої статті 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується із статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України, відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною першою статті 706 Цивільного кодексу України визначено, що покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, оголошеною продавцем у момент укладення договору, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті зобов`язання.

Згідно частини першої статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною другою статті 533 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Виходячи з викладеного, суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність заборгованості відповідача перед позивачем з оплати вартості поставлених запасних частин, вказаних у Специфікаціях, які є Додатками №1,№2 та №3 до Договору, у загальному розмірі - 50 781 Євро, кінцевий термін погашення якої настав 29.10.2021 (включно).

Оскільки матеріали справи не містять доказів сплати відповідачем вказаної вище заборгованості, суд вважає вимоги позивача, з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог, про стягнення з відповідача 1 734 856,69 грн., що є еквівалентом 50 781 Євро (з розрахунку обмінного курсу 34,16 грн. за 1 Євро) обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Стосовно заявленої позивачем, у позовній заяві, вимоги про солідарне стягнення заборгованості, суд, враховуючи наявні матеріали справи та характер правовідносин сторін дійшов висновку, що вимога щодо солідарного стягнення є опискою представника позивача під час складання позовної заяви, що не впливає на результат розгляду справи та не створює перешкод для суду у визначенні позовних вимог.

З приводу заявлених позивачем до стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 27 279,34 грн. та штрафу у розмірі 77 546,40 грн. суд зазначає наступне.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до пункту 5.2 Договору (у редакції згідно протоколу розбіжностей від 02.03.2021), сторони дійшли згоди, що у випадку використання у розрахунках відстрочки по оплаті платежів за Договором, то за невиконання (неналежне виконання) платежів замовник додатково сплачує виконавцю, у відповідності до ст.625 ЦК України 3 (три) проценти річних від простроченої суми за весь час прострочення. У випадку, якщо прострочення платежів за даним Договором становить більше 15 календарних днів, замовник зобов`язаний сплатити виконавцю штраф у розмірі 5 % від вартості прострочених платежів.

За змістом статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

У відповідності до частини 2 статті 551 Цивільного кодексу України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом.

Здійснивши перевірку заявлених до стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 27 279,34 грн. та штрафу у розмірі 77 546,40 грн., суд дійшов висновку, що наданий розрахунок є обґрунтованим, арифметично вірним та таким, що не суперечить нормам чинного законодавства, а тому вказані вимоги позивача підлягають задоволенню.

Згідно статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами 1-3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень статті 74 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з статтею 79 Господарського процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Таким чином, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача 1 734 856,69 грн. основного боргу, 27 279,34 грн. 3% річних та 77 546,40 грн. штрафу підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати (судовий збір) покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротек-Інвест" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Світ Агротехніки" про стягнення 1 839 682,43 грн. - задовольнити повністю.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Світ Агротехніки" (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд.21, ідентифікаційний код 36947647) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротек-Інвест" (52001, Дніпропетровська область, Дніпровський район, м. Підгородне(пн), комплекс будівель та споруд №55-і (територія Підгородненської міської ради), ідентифікаційний код 36573198) 1 734 856 (один мільйон сімсот тридцять чотири тисячі вісімсот п`ятдесят шість) гривень 69 коп. основного боргу, 27 279 (двадцять сім тисяч двісті сімдесят дев`ять) гривень 34 коп. 3% річних, 77 546 (сімдесят сім тисяч п`ятсот сорок шість) гривень 40 коп. штрафу, 27 595 (двадцять сім тисяч п`ятсот дев`яносто п`ять) гривень 24 коп. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 29.11.2022.

Суддя С. В. Стасюк