ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2022 року

м. Київ

cправа № 910/1247/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Уркевича В. Ю.- головуючого, Краснова Є. В., Мачульського Г. М.,

за участю секретаря судового засідання Астапової Ю. В.

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Алай»

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 30.06.2022 (головуючий суддя Скрипка І. М., судді: Михальська Ю. Б., Тищенко А. І.) та рішення Господарського суду міста Києва від 06.07.2021 (суддя Мандриченко О. В.) у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ГК Оріон»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Алай»

про стягнення штрафу 1 782 492,04 грн,

за участю представників:

позивача - Наконечного О. М. (адвокат),

відповідача - Присяжнюка Р. В. (адвокат).

СУТЬ СПОРУ:

1. Товариство з обмеженою відповідальністю «ГК Оріон» (далі - ТОВ «ГК Оріон», позивач) та Товариство з обмеженою відповідальністю «Алай» (далі - ТОВ «Алай», відповідач) уклали договір дистрибуції купівлі-продажу від 12.02.2020 № 120220 (далі - договір дистрибуції).

2. Позивач стверджує, що згідно з умовами договору дистрибуції направив відповідачу замовлення на поставку товару, проте ТОВ «Алай» товар у встановлений строк не поставив.

3. У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором дистрибуції позивач звернувся з позовом про стягнення штрафу, передбаченого цим договором.

4. Суд першої інстанції позов задовольнив. Апеляційний господарський суд рішення суду першої інстанції залишив без змін. Відповідач звернувся із касаційною скаргою до Верховного Суду.

5. Верховний Суд задовольнив касаційну скаргу частково, виходячи з такого.

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

6. У січні 2021 року ТОВ «ГК Оріон» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до ТОВ «Алай» про стягнення 1 782 492,04 грн штрафу.

7. Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем зобов`язання з поставки товару за договором дистрибуції.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

8. Між ТОВ «ГК Оріон» (покупець) та ТОВ «Алай» (продавець) укладений договір дистрибуції, відповідно до умов якого продавець передає у власність покупцю на визначених цим договором умовах, а покупець приймає у власність та оплачує наступний товар: кабельна продукція та продукція охоронно-пожежного призначення (пункт 1.4 договору дистрибуції).

9. Відповідно до пункту 2.1 договору дистрибуції продаж товару здійснюється на підставі рахунка-фактури, виписаної продавцем за письмовою заявкою або заявкою, надісланою електронною поштою покупцем.

10. Згідно з пунктом 2.2 договору дистрибуції загальна сума за договором складає загальну суму товару за всіма рахунками-фактурами, виставленими продавцем покупцю за час дії цього договору, та загалом становить не менш як 300 000,00 (триста тисяч) гривень.

11. Відповідно до пункту 3.1 договору дистрибуції строк поставки товару складає 21 календарний день від дати виставленого рахунка-фактури або від дати замовлення покупця. Продавець має право на поставку товару партіями або в інший термін за погодженням сторін. Продавець має право на поставку товару раніше строку.

12. Якщо продавець не може відвантажити продукцію в строки, вказані в пункті 3.1 цього договору, то продавець попереджає про це покупця та за згодою сторін вказує іншу дату відвантаження в рахунку-фактурі (пункт 3.2 договору дистрибуції).

13. За змістом пункту 3.3 договору дистрибуції приймання товару здійснюється за адресою: м. Київ, просп. Відрадний 95-А-2. Товар також може бути поставлений за адресою в межах м. Києва, вказаною покупцем.

14. Відповідно пункту 3.5 договору дистрибуції приймання-передача товару здійснюється покупцем і продавцем в особі їх уповноважених представників.

15. Датою поставки товару є дата підписання сторонами видаткової накладної (пункт 3.6 договору дистрибуції).

16. Відповідно до пунктів 5.1.1 та 5.1.2 договору дистрибуції продавець зобов`язався виставити покупцю рахунок-фактуру на оплату товару відповідно до пункту 2.1 даного договору та передати товар покупцю на умовах, визначених розділом 3 даного договору.

17. У випадку недотримання пункту 3.1 та 3.2 договору продавець на користь покупця сплачує штраф 16,7% від вартості непоставленого (невчасно поставленого) товару (пункт 6.1 договору дистрибуції).

18. Відповідно до пунктів 9.1 та 9.2 договору дистрибуції даний договір набирає сили з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2020. Дія даного договору достроково припиняється тільки за умови здійснення усіх взаєморозрахунків за ним та внаслідок взаємної письмової згоди сторін про дострокове розірвання даного договору.

19. Договір був підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками сторін.

20. Найменування та ціна товару погоджені сторонами та викладені у додатку № 1 до договору дистрибуції.

21. На виконання умов договору дистрибуції 30.11.2020 позивачем з електронної пошти за адресою направлено на адресу електронної пошти відповідача - такі замовлення: від 30.11.2020 вих. № 3011-01 (загальна сума замовлення на кабель сигнальний систем охоронної та пожежної безпеки становить 1 165 200,00 грн з ПДВ); від 30.11.2020 вих. № 3011-02 (загальна сума замовлення на кабель силовий вогнестійкий становить 5 081 300,00 грн з ПДВ); від 30.11.2020 вих. № 3011-03 (загальна сума замовлення на кабель управління та передачі даних вогнестійкої парної скрутки становить 1 149 450,00 грн з ПДВ); від 30.11.2020 вих. № 3011-04 (загальна сума замовлення на коробки монтажні становить 277 135,00 грн з ПДВ); від 30.11.2020 вих. № 3011-08 (загальна сума замовлення на сповіщувачі становить 286 620,00 грн з ПДВ); від 30.11.2020 вих. № 3011-10 (загальна сума замовлення магнітоконтактних сповіщувачів становить 2 713 900,00 грн з ПДВ) (далі - замовлення).

22. Згідно із цими замовленнями позивач просив відповідача поставити вказаний товар відповідно до пункту 3.1 договору дистрибуції протягом 21 календарного дня, а саме до 21.12.2020.

23. 16.12.2020 ТОВ «ГК Оріон» отримало від ТОВ «Алай» лист вих. № 190 щодо замовлень, яким відповідач повідомив про відмову у поставці товару у зв`язку з наявною заборгованістю з боку ТОВ «ГК Оріон» за поставлений товар за договором купівлі-продажу від 16.04.2020 № 1604.

24. 18.12.2020 ТОВ «ГК Оріон» направило на електронну пошту відповідача ТОВ «Алай» лист з проханням виконати замовлення у встановлений договором строк, а саме поставити відповідний товар до 21.12.2020.

25. 21.12.2020 о 14 год. 30 хв. представники ТОВ «ГК Оріон» Наконечний О. М., Попова А. А. , Сатанін О. О. прибули за адресою: м. Київ, просп. Відрадний, 95-А-2, з метою отримання товару, який вказаний у вищенаведених замовленнях, проте відповідач відмовив у відвантаженні товару ТОВ «ГК Оріон», про що було складено відповідний акт від 21.12.2020 про відмову у поставці товару згідно із замовленнями.

26. 24.12.2020 представникам позивача також було відмовлено у відвантаженні товару відповідачем, що зафіксовано актом від 24.12.2020.

27. Позивач на адресу відповідача надіслав претензію від 29.12.2020 № 2912/1 з вимогою про сплату штрафу за непоставлений товар у розмірі 1 782 492,04 грн. Відповідач відповіді на вказану претензію не надав.

28. У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором дистрибуції позивачем на підставі пункту 6.1 договору дистрибуції заявлено вимоги про стягнення з ТОВ «Алай» 1 782 492,04 грн штрафу.

Короткий зміст судових рішень судів попередніх інстанцій

29. Господарський суд міста Києва рішенням від 06.07.2021 позов задовольнив.

30. Північний апеляційний господарський суд постановою від 30.06.2022 рішення Господарського суду міста Києва від 06.07.2021 залишив без змін.

31. Судові рішення мотивовані тим, що:

- матеріали справи не містять будь-яких доказів на підтвердження дострокового розірвання чи визнання недійсним договору дистрибуції, тому станом на день звернення позивача до відповідача із замовленнями на поставку товарів договір дистрибуції був чинним та підлягав виконанню;

- матеріалами справи підтверджується невиконання зобов`язання в частині поставки товару за договором на суму 10 673 605,00 грн, тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 1 782 492,04 грн штрафу, розрахованого згідно з пунктом 6.1 договору дистрибуції в розмірі 16,7% від вартості непоставленого товару.

32. Разом з тим суди попередніх інстанцій відхили посилання відповідача на договір купівлі-продажу від 16.04.2020 № 1604 (далі - договір купівлі-продажу), який було розірвано відповідно до рішення Господарського суду міста Києва від 08.10.2020 у справі № 910/9064/20, оскільки цей договір жодним чином не впливає на дію договору дистрибуції та не є предметом розгляду у даній справі.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

33. У липні 2022 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ТОВ «Алай» (скаржник), в якій скаржник просить постанову Північного апеляційного господарського суду від 30.06.2022 та рішення Господарського суду міста Києва від 06.07.2021 скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи касаційної скарги і заперечень на неї

34. Підставою касаційного оскарження є пункти 1, 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

35. На обґрунтування підстав касаційного оскарження ТОВ «Алай» посилається на те, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували норми матеріального права, зокрема статті 604 Цивільного кодексу України, не врахували правові висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 24.05.2018 у справі № 906/768/17 у подібних правовідносинах.

36. Скаржник вказує, що суди попередніх інстанцій не надали оцінки доводам відповідача про те, що у пункті 7.2 договору купівлі-продажу передбачено, що даний договір містить всі умови й домовленості й заміняє всі прийняті до його підписання угоди в усній чи письмовій формі, якщо такі є, та усі попередні переговори й листування за договором втрачають силу. Таким чином, на переконання ТОВ «Алай», договір дистрибуції припинений шляхом підписання договору купівлі-продажу (частина друга статті 604 Цивільного кодексу України), який має ідентичний зміст та стосується поставки таких самих товарів.

37. ТОВ «Алай» також зазначає про відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

38. У судовому засіданні представник відповідача підтримав касаційну скаргу та просив її задовольнити.

39. У відзиві на касаційну скаргу ТОВ «ГК Оріон» вважає, що суди попередніх інстанцій правильно встановили, що матеріали справи не містять будь-яких доказів на підтвердження дострокового розірвання чи визнання недійсним договору дистрибуції, тому станом на день звернення позивача до відповідача із замовленнями на поставку товарів договір дистрибуції був чинним та підлягав виконанню.

40. Позивач вказує, що доводи скаржника про те, що договір дистрибуції припинений шляхом підписання договору купівлі-продажу, є необґрунтованими, оскільки договір купівлі-продажу не містить вказівки на первинне і нове зобов`язання та намірів сторін вчинити новацію.

41. З урахуванням викладеного ТОВ «ГК Оріон» просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а судові рішення - без змін.

42. У судовому засіданні представник позивача виклав заперечення проти касаційної скарги та просив відмовити в її задоволенні.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій

43. Відповідно до частини першої статті 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

44. Верховний Суд заслухав суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідив наведені у касаційній скарзі доводи, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевірив на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права та вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

45. Звертаючись до Верховного Суду з касаційною скаргою, ТОВ «Алай» оскаржує рішення судів попередніх інстанцій з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, згідно з яким підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадках, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

46. Предметом позову у цій справі є стягнення штрафу за невиконання умов договору дистрибуції.

47. Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

48. Частиною першою статті 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

49. Згідно з приписами статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

50. Відповідно до частини першої статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

51. Згідно із частиною першою статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

52. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (частина перша статті 527 Цивільного кодексу України).

53. Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

54. Згідно зі статтею 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

55. Відповідно до частини першої статті 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.

56. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

57. Відповідно до частини першої статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

58. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частини перша, друга статті 549 Цивільного кодексу України).

59. Суди попередніх інстанцій встановили, що між ТОВ «ГК Оріон» (покупець) та ТОВ «Алай» (продавець) укладений договір дистрибуції, відповідно до умов якого продавець передає у власність покупцю на визначених цим договором умовах, а покупець приймає у власність та оплачує наступний товар: кабельна продукція та продукція охоронно-пожежного призначення (пункт 1.4 договору дистрибуції).

60. Відповідно до пункту 3.1 договору дистрибуції строк поставки товару складає 21 календарний день від дати виставленого рахунка-фактури або від дати замовлення покупця.

61. На виконання умов договору дистрибуції 30.11.2020 позивачем з електронної пошти за адресою: направлено на адресу електронної пошти відповідача - замовлення на поставку товару.

62. Згідно з пунктом 6.1 договору дистрибуції у випадку недотримання пунктів 3.1 та 3.2 договору продавець на користь покупця сплачує штраф 16,7% від вартості непоставленого (невчасно поставленого) товару.

63. Задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій виходили з того, що матеріали справи не містять будь-яких доказів на підтвердження дострокового розірвання чи визнання недійсним договору дистрибуції станом на день звернення позивача до відповідача із замовленнями на поставку товарів, у зв`язку з чим цей договір підлягав виконанню.

64. Оскільки матеріалами справи підтверджується невиконання відповідачем зобов`язання з поставки товару за договором дистрибуції на суму 10 673 605,00 грн, суди дійшли висновку, що позивачем правомірно заявлено до стягнення 1 782 492,04 грн штрафу відповідно до пункту 6.1 договору в розмірі 16,7% від вартості непоставленого товару.

65. Суди попередніх інстанцій також зазначили, що, крім договору дистрибуції, між сторонами було укладено договір купівлі-продажу.

66. Рішенням Господарського суду міста Києва від 08.10.2020 у справі № 910/9064/20 розірвано договір купівлі-продажу та стягнуто заборгованість за ним. Вказане рішення суду набрало законної сили 08.12.2020 після повернення ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.12.2020 апеляційної скарги ТОВ «ГК «Оріон».

67. При цьому суди дійшли висновку, що договір купівлі-продажу, розірваний відповідно до рішення Господарського суду міста Києва від 08.10.2020 у справі № 910/9064/20, жодним чином не впливав на дію договору дистрибуції та не є предметом розгляду у справі, що розглядається.

68. Щодо вказаних висновків судів попередніх інстанцій суд касаційної інстанції зазначає таке.

69. Відповідно до статті 604 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється за домовленістю сторін про заміну первісного зобов`язання новим зобов`язанням між тими ж сторонами (новація). Новація припиняє додаткові зобов`язання, пов`язані з первісним зобов`язанням, якщо інше не встановлено договором.

70. Новацією цивільне законодавство вважає домовленість сторін уже діючого зобов`язання про відмову від його виконання, оскільки сторони укладають угоду про нове зобов`язання. Таким чином, відбувається фактично не припинення зобов`язання, а заміна зобов`язання, яке виконувалось раніше, новим зобов`язанням, яке сторони угоди повинні виконувати належним чином.

71. Отже, припиняється одна юридична підстава, натомість виникає інша, нова юридична підстава, у чому і полягає зміст новації.

72. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 24.05.2018 у справі № 906/768/17, на яку посилається скаржник у касаційній скарзі.

73. Разом з тим суди попередніх інстанцій не надали оцінки доводам ТОВ «Алай», наведеним у відзиві на позовну заяву та в апеляційній скарзі, про те, що у пункті 7.2 договору купівлі-продажу передбачено, що даний договір містить всі умови й домовленості й заміняє всі прийняті до його підписання угоди в усній чи письмовій формі, якщо такі є, та усі попередні переговори й листування за договором втрачають силу.

74. Суди не з`ясували, чи у зв`язку з укладенням договору купівлі-продажу відбулася заміна зобов`язання за договором дистрибуції новим зобов`язанням, яке сторони угоди повинні виконувати належним чином, чи припинилася одна юридична підстава та чи виникла інша, нова юридична підстава, тобто чи має місце новація.

75. Суди також не навели обґрунтування того, за яких обставин дійшли висновку, що договір дистрибуції та договір купівлі-продажу є двома окремими договорами, не дослідили, які інші домовленості були між сторонами, про які зазначено у пункті 7.2 договору купівлі-продажу.

76. Крім того, суди не врахували, що рішення Господарського суду міста Києва від 08.10.2020 у справі № 910/9064/20, яким розірвано договір купівлі-продажу, набрало законної сили 08.12.2020 після повернення ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.12.2020 апеляційної скарги ТОВ «ГК «Оріон», тобто на момент направлення позивачем відповідачу замовлень від 30.11.2020 договір купівлі-продажу був чинним.

77. Таким чином, суди не дослідили, чи повинен був відповідач виконати замовлення, направлені позивачем відповідачу 30.11.2020 на виконання умов саме договору дистрибуції, та чи має місце порушення умов цього договору.

78. Відповідно до частини другої статті 300 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

79. Звідси Верховний Суд позбавлений можливості з`ясувати усі істотні обставини справи щодо належного чи неналежного виконання договору дистрибуції, чого не зробили й суди попередніх інстанцій.

80. Отже, висновки судів попередніх інстанцій про те, що договір купівлі-продажу жодним чином не впливав на дію договору дистрибуції, є передчасними.

81. З викладеного також вбачається, що суди попередніх інстанцій не врахували правові висновки, викладені у вказаній вище постанові Верховного Суду, на яку посилається ТОВ «Алай» у касаційній скарзі.

82. Отже, зазначена скаржником підстава касаційного оскарження, передбачена пунктом 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, отримала підтвердження під час касаційного провадження.

83. Разом з тим у касаційній скарзі на обґрунтування підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, ТОВ «Алай» також зазначає про відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

84. Суд касаційної інстанції зазначає, що зі змісту пункту 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що вказана норма спрямована на формування єдиної правозастосовчої практики шляхом висловлення Верховним Судом висновків щодо питань застосування тих чи інших норм права, які регулюють певну категорію відносин та підлягають застосуванню господарськими судами під час вирішення спору.

85. Таким чином, у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, крім встановлення відсутності висновку Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, обов`язковому дослідженню підлягає також питання щодо необхідності застосування таких правових норм для вирішення спору з огляду на встановлені фактичні обставини справи.

86. Крім того, у разі подання касаційної скарги на підставі зазначеного пункту скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму матеріального чи процесуального права суди попередніх інстанцій застосували неправильно, а також обґрунтувати необхідність застосування такої правової норми для вирішення спору, у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права, та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися.

87. Натомість у поданій касаційній скарзі ТОВ «Алай» взагалі не зазначило норми матеріального або процесуального права, щодо застосування якої у подібних правовідносинах відсутній висновок Верховного Суду, що свідчить про непідтвердження підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

88. Звідси касаційна скарга ТОВ «Алай» є частково обґрунтованою, а судові рішення судів попередніх інстанцій ухвалені з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

89. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

90. Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 310 Господарського процесуального кодексу України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 цього Кодексу.

91. Зважаючи на викладене, касаційну скаргу ТОВ «Алай» слід задовольнити частково, судові рішення попередніх інстанцій скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Щодо судових витрат

92. З огляду на направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції судові витрати, понесені у зв`язку з розглядом справи у суді касаційної інстанції, підлягають розподілу за результатами вирішення спору.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 310, 314- 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Алай» задовольнити частково.

2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 30.06.2022 та рішення Господарського суду міста Києва від 06.07.2021 у справі № 910/1247/21 скасувати, справу направити на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В. Ю. Уркевич

Судді: Є. В. Краснов

Г. М. Мачульський