РІШЕННЯ

Іменем України

28 листопада 2022 року м. Чернігівсправа № 927/766/22

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Белова С.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробничий комплекс "Фотоприлад", ;

вул. Б. Вишневецького, 85, м. Черкаси, 18001;

ел. адреса:

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "КАУФІ",

;

вул. Толстого, 94, кв. 2, м. Чернігів, 14014

предмет спору: про стягнення 60000,00 грн

Учасники справи не викликались.

Товариством з обмеженою відповідальністю Науково-виробничий комплекс "Фотоприлад" подано позов до Товариства з обмеженою відповідальністю "КАУФІ" про стягнення 60000,00 грн авансового платежу за непоставлений товар.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем укладених між сторонами Генерального договору поставки №17-10/60 від 11 лютого 2021 року та Договору про закупівлю №3 у рамках Генерального договору поставки №17-10/60 від 11 лютого 2021 року.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.3, п.8 ч.4 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує ціну позову. У порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи, в яких ціна позову перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 03 жовтня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позов та всіх доказів, що підтверджують викладені у відзиві обставини протягом 15 (п`ятнадцяти) календарних днів з моменту отримання ухвали про відкриття провадження у справі; позивачу встановлено строк протягом 7 (семи) календарних днів з моменту отримання відзиву на позов для подачі до суду відповіді на відзив з одночасним надсиланням копії відповіді на відзив та доданих до неї доказів відповідачу; відповідачу встановлено строк протягом 5 (п`яти) календарних днів з моменту отримання відповіді на відзив для подачі до суду заперечення на відповідь позивача на відзив з одночасним надсиланням його копії разом з доданими до нього документами позивачу.

Про отримання позивачем ухвали господарського суду від 03 жовтня 2022 року свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення у матеріалах справи.

04 жовтня 2022 року на електронну адресу суду від позивача надійшла заява про приєднання документа до справи, а саме: витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань стосовно позивача станом на 24 листопада 2021 року.

Ухвала суду направлена відповідачу по справі - Товариству з обмеженою відповідальністю "КАУФІ" за адресою його місця реєстрації: вул. Толстого, 94, кв. 2, м.Чернігів, 14014, повернулась на адресу суду з відміткою відділення зв`язку "адресат відсутній за вказаною адресою".

Судом було вчинено дії щодо перевірки статусу та місця реєстрації відповідача, у зв`язку з чим отримано Виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо відповідача. Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за критерієм пошуку ідентифікаційний номер - 41856824, у реєстрі значиться Товариство з обмеженою відповідальністю "КАУФІ", місцезнаходження - вул. Толстого, 94, кв. 2, м.Чернігів, 14014.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі, якщо ухвалу про відкриття провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв`язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо.

Відповідно до ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Заяв про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи від відповідача не надходило.

Крім того, інформація стосовно слухання судом справ є публічною і розміщується на офіційному сайті Господарського суду Чернігівської області в мережі Інтернет, що також свідчить про наявність у учасників справи можливості дізнатись про слухання справи за їх участю.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалою про відкриття провадження у справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Відзиву на позов у встановлений строк відповідачем суду не надано.

Відповідно до ч.9 ст.165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними у ній матеріалами.

Приписами ст.248 Господарського процесуального кодексу України передбачено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Таким чином, враховуючи вчинені судом дії по направленню судової кореспонденції за адресою відповідача, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, судом було вжито всіх заходів щодо належного повідомлення відповідача про розгляд даної справи, але відповідач своїм процесуальним правом не скористався, відзиву на позов у встановлений судом строк відповідач не надав та не заперечив стосовно позовних вимог, поважність причин неподання відзиву на позовну заяву суду не повідомив, заяв та клопотань від відповідача не надходило, у зв`язку з чим рішення приймається за наявними матеріалами справи на підставі ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи та перевіривши надані докази, суд встановив:

11 лютого 2021 року між Державним підприємством Науково-виробничий комплекс "Фотоприлад" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "КАУФІ" (постачальник) було укладено Генеральний договір поставки №17-10/60.

27 жовтня 2021 року між Державним підприємством Науково-виробничий комплекс "Фотоприлад" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "КАУФІ" (постачальник) також було укладено Договір про закупівлю №3 у рамках Генерального договору поставки №17-10/60 від 11 лютого 2021 року.

Позивач у позовній заяві зазначив, що згідно з наказом ДК «Укроборонпром» від 25 липня 2022 року №296, Державне підприємство Науково-виробничий комплекс "Фотоприлад" 09 вересня 2022 року перетворене у Товариство з обмеженою відповідальністю Науково-виробничий комплекс "Фотоприлад" (), у доказ чого позивачем надано суду копію наказу ДК «Укроборонпром» №296 від 25 липня 2022 року, копію виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 13 вересня 2022 року та копію виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 24 листопада 2021 року.

Пунктами 3.1. та 3.2. Генерального договору поставки №17-10/60 від 11 лютого 2021 року передбачено, що підписанням цього Гендоговору Сторони підтверджують готовність до співпраці в майбутньому на підставі результатів конкурсів та умов укладених договорів про закупівлю, що укладатимуться у відповідності до цього Гендоговору за формою, визначеною у Додатку 1 до цього Гендоговору (Договори про закупівлю). У порядку та на умовах, визначених результатами конкурсів та укладеними Договорами про закупівлю, Постачальник зобов`язується поставляти Покупцю у власність товар, найменування, кількість та ціна якого визначаються згідно з Договорами про закупівлю (Товар), а Покупець зобов`язується приймати і оплачувати належний і відповідний Товар. Партією Товару за Договором про закупівлю є кількість і асортимент Товару, що визначені кожною окремою заявкою Покупця за Договором про закупівлю (Заявка) чи безпосередньо в Договорі про закупівлю.

Відповідно до п. 4.1. Генерального договору поставки №17-10/60 від 11 лютого 2021 року покупець укладає Договір про закупівлю відповідно до Гендоговору з Постачальником, який визнаний переможцем конкурсу, протягом строку дії його пропозиції та строку дії Гендоговору. Договори про закупівлю є невід`ємними частинами цього Гендоговору.

Пунктом 6.1. Генерального договору поставки №17-10/60 від 11 лютого 2021 року поставка Товару, включаючи його завантаження, перевезення та розвантаження, здійснюється силами, засобами та за рахунок Постачальника у місце поставки - приміщення покупця за адресою: Україна, 18000, Черкаська область, м. Черкаси, вул. Б. Вишневецького, 85 (якщо інше місце не зазначено у відповідному Договорі про закупівлю), розрахунок, у строк відповідно до Заявок Покупця і Договору про закупівлю.

Згідно п. 1 Договору про закупівлю №3 у рамках Генерального договору поставки №17-10/60 від 11 лютого 2021 року постачальник зобов`язався передати у встановлений строк (строки) Товар, а саме: Конденсатор К75-40Б 1600В 20мкФ+-10% ОЖО.464.230ТУ у кількості 50 штук за ціною 2000,00 грн (загальна сума без ПДВ - 100000,00 грн, загальна сума з ПДВ - 120000,00 грн), у власність Покупця, а Покупець зобов`язався прийняти Товар і оплатити його ціну.

Загальна сума (ціна) Договору про закупівлю №3 у рамках Генерального договору поставки №17-10/60 від 11 лютого 2021 року, становить: без ПДВ 100000,00 (сто тисяч) грн, ПДВ 20000,00 (двадцять тисяч) грн, разом з ПДВ 120000,00 (сто двадцять тисяч) грн (п. 2 Договору про закупівлю №3 у рамках Генерального договору поставки №17-10/60).

Згідно пункту 7 Договору про закупівлю №3 у рамках Генерального договору поставки №17-10/60 від 11 лютого 2021 року оплата Товару здійснюється наступним чином: покупець оплачує постачальнику аванс у розмірі 50% вартості товару та 50% по факту поставки товару покупцю протягом 10 банківських днів, за умови своєчасного надання постачальником належним чином оформлених рахунку-фактури, видаткової накладної, товарно-транспортної накладної, податкової накладної, документів якості на поставлений товар.

Відповідно до п. 8 Договору про закупівлю №3 у рамках Генерального договору поставки №17-10/60 від 11 лютого 2021 року постачальник зобов`язаний поставити Товар у строк, але не довше ніж 3 місяці з моменту отримання авансового платежу у розмірі 50%.

На виконання п.7 Договору про закупівлю №3 у рамках Генерального договору поставки №17-10/60 від 11 лютого 2021 року, 27 жовтня 2021 року позивач здійснив авансовий платіж у розмірі 50%, що становить 60000,00 грн з урахуванням ПДВ відповідно до рахунку №624 від 22 жовтня 2021 року /а.с. 26/, що підтверджується платіжним дорученням №3804 від 27 жовтня 2021 року /а.с. 16/.

Відповідач у свою чергу не виконав взятих на себе зобов`язань, Товар, передбачений Договором про закупівлю №3 у рамках Генерального договору поставки №17-10/60 від 11 лютого 2021 року, позивачу не поставив.

Враховуючи умови пункту 8 Договору про закупівлю №3 у рамках Генерального договору поставки №17-10/60 від 11 лютого 2021 року, строк поставки відповідачем Товару сплинув 28 січня 2022 року.

Відповідачем зобов`язання згідно Генерального договору поставки №17-10/60 від 11 лютого 2021 року та Договору про закупівлю №3 у рамках Генерального договору поставки №17-10/60 від 11 лютого 2021 року виконано не було.

З метою досудового врегулювання спору, 17 лютого 2022 року позивачем було направлено відповідачу лист з проханням повернення коштів у розмірі 60000,00 грн за непоставлену продукцію.

Відповіді від відповідача не надійшло, кошти повернуті не були.

Надаючи правову оцінку відносинам, що склались між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки.

За приписами ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Частиною 1 ст. 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За приписами ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст. 693 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Як вже було зазначено вище, строк поставки Товару, згідно п. 8 Договору про закупівлю №3 у рамках Генерального договору поставки №17-10/60 від 11 лютого 2021 року: не довше ніж 3 місяці з моменту отримання авансового платежу у розмірі 50%.

Враховуючи факт здійснення попередньої оплати (авансового платежу) позивачем 27 жовтня 2021 року, відповідач повинен був здійснити поставку товару в строк до 28 січня 2022 року.

Станом на дату звернення позивачем до суду, відповідач передбачений умовами договору Товар позивачу не поставив, грошові кошти у розмірі 60000,00 грн авансового платежу не повернув.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За наведених обставин у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 60000,00 грн авансового платежу за договором підлягають задоволенню.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, яких дійшов Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 р. у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Поряд з цим, за змістом п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах «Трофимчук проти України», «Серявін та інші проти України» обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

З урахуванням наведеного, суд зазначає, що решта долучених до матеріалів справи доказів та доводів сторін була ретельно досліджена судом і наведених вище висновків суду не спростовує.

Частиною 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено ставки судового збору за подання до господарського суду, зокрема, позовної заяви майнового характеру у розмірі: 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тобто, за звернення з позовною заявою про стягнення 60000,00 грн підлягає сплаті судовий збір у розмірі 2481,00 грн.

Судовий збір відповідно до ч.1 ст.129 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст. 42, 73-80, 86, 129, 165, 233, 236-238, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги задовольнити повністю.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "КАУФІ" (; вул. Толстого, 94, кв. 2, м. Чернігів, 14014) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробничий комплекс "Фотоприлад" (; вул. Б. Вишневецького, 85, м. Черкаси, 18001) 60000,00 грн авансового платежу, 2481,00 грн судового збору.

3.Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення складено та підписано 28 листопада 2022 року.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду у строки, визначені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.В. Белов

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/