ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

02.12.2022м. Дніпро№ 904/4454/22

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Мілєва І.В., розглянувши заяву:

Товариства з обмеженою відповідальністю "Екоспецтранс" (50074, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Гетьманська, 2Г, ідентифікаційний код 33265283)

до: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

про видачу судового наказу за вимогою про стягнення грошової заборгованості за договором про надання послуг з вивезення та захоронення твердих побутових відходів № 5117 від 08.04.2015 у розмірі 19 959,89 грн

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Дніпропетровської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Екоспецтранс" про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 грошової заборгованості за договором про надання послуг з вивезення та захоронення твердих побутових відходів № 5117 від 08.04.2015 у розмірі 19 959,89 грн.

Судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу (ч. 1 ст. 147 Господарського процесуального кодексу України).

Судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ч. 1 ст. 148 Господарського процесуального кодексу України).

Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги (ч. 2 ст. 147 Господарського процесуального кодексу України).

Заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником (ч. 1 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України).

У заяві повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника (п. 2 ч. 2 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України).

Заявник в якості боржника зазначив фізичну особу ОСОБА_1 .

В прохальній частині заяви про видачу судового наказу Товариство з обмеженою відповідальністю "Екоспецтранс" просить суд видати судовий наказ про стягнення заборгованості саме з фізичної особи ОСОБА_1 .

Господарський суд зазначає, що відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, за результатами пошуку за ідентифікаційним номером : Фізична особа-підприємець Жигула Ігор Борисович припинив підприємницьку діяльність за власним рішенням.

Відповідно до ч. 3 ст. 147 Господарського процесуального кодексу України заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи підприємці.

Господарський суд зазначає, що Господарський процесуальний кодекс України не передбачає можливості видачі судового наказу за вимогами про стягнення грошової заборгованості з фізичної особи.

До того ж, відповідно до ч. 1 ст. 149 Господарського процесуального кодексу України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для подання позовної заяви.

Згідно з положеннями ч. 1, 2 ст. 27 Господарського процесуального кодексу України позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Суддя з метою визначення підсудності, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, не пізніше наступного дня з дня отримання заяви про видачу судового наказу перевіряє зазначене у заяві місцезнаходження боржника за відомостями, внесеними до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (ч. 4 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи викладене, оскільки Фізична особа-підприємець Жигула Ігор Борисович припинив підприємницьку діяльність за власним рішенням, то відповідно з дати такого припинення, інформація про місцезнаходження фізичної особи підприємця є неактуальною.

Господарський суд зауважує, що Господарським процесуальним кодексом України не передбачено можливості чи обов`язку суду у разі визначення заявником в якості боржника фізичної особи звертатися до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи.

Враховуючи викладене, господарський суд позбавлений можливості перевірити дотримання заявником правил підсудності при подачі до суду вказаної заяви.

Також, господарський суд зазначає наступне.

Після видачі судового наказу суд не пізніше наступного дня надсилає його копію (текст), що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, боржникові на його офіційну електронну адресу, або рекомендованим листом із повідомленням про вручення чи цінним листом з описом вкладеного, якщо офіційної електронної адреси боржник не має (ч. 1 ст. 156 Господарського процесуального кодексу України).

Одночасно з копією судового наказу боржникові надсилається копія заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами (ч. 2 ст. 156 Господарського процесуального кодексу України).

З огляду на те, що нормами ГПК України не передбачена процедура перевірки та встановлення зареєстрованого місця проживання (перебування) фізичної особи боржника - відсутня можливість виконати належним чином приписи ч. 1, 2 ст. 156 Господарського процесуального кодексу України, а саме направити на адресу боржника копію судового наказу, заяву стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами, що в свою чергу позбавить боржника права на подання до суду заяви про скасування судового наказу в порядку ст. 157 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене, розгляд даної заяви в порядку наказного провадження не забезпечить належний захист порушених прав заявника та позбавить боржника належного права на захист (шляхом подання до суду заяви про скасування судового наказу).

Таким чином, господарський суд вважає, що вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Екоспецтранс" про стягнення з ОСОБА_1 грошової заборгованості за договором про надання послуг з вивезення та захоронення твердих побутових відходів № 5117 від 08.04.2015 у розмірі 19 959,89 грн підлягають розгляду в порядку позовного провадження.

З огляду на викладене, господарський суд доходить висновку про необхідність відмови у видачі судового наказу, за яким звернувся заявник.

Керуючись статтями 147, 149, 150, 152 - 154, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Екоспецтранс" у задоволенні заяви про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з договором про надання послуг з вивезення та захоронення твердих побутових відходів № 5117 від 08.04.2015 у розмірі 19 959,89 грн - повністю.

Ухвала набрала законної сили 02.12.2022 та відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI «Перехідні положення» ГПК України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили.

Суддя І.В. Мілєва