УХВАЛА

про відмову в задоволенні відводу

м. Київ

28.11.2022Справа № 910/8975/22

Суддя Господарського суду міста Києва Яковенко А.В., розглянувши без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Голдфіш-Інвест-Буд" про відвід судді Морозова С.М. від розгляду справи №910/8975/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кракен Лідс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Голдфіш-Інвест-Буд" про зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Господарського суду міста Києва Морозова С.М. перебуває справа №910/8975/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кракен Лідс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Голдфіш-Інвест-Буд" про зобов`язання вчинити дії.

22.11.2022 року до суду від відповідача надійшла заява про відвід судді Морозова С.М. від розгляду справи №910/8975/22.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.11.2022 визнано заявлений Товариством з обмеженою відповідальністю "Голдфіш-Інвест-Буд" відвід судді від розгляду справи № 910/8975/22 необґрунтованим; заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Голдфіш-Інвест-Буд" про відвід судді Морозова С.М. від розгляду справи №910/8975/22 передати для визначення судді в порядку, встановленому ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України.

25.11.2022 за наслідками проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями заяву про відвід судді Морозова С.М. у справі №910/8975/22 передано на розгляд судді Яковенко А.В.

Згідно із ч. 8 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

Розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Голдфіш-Інвест-Буд" про відвід судді Морозова С.М. від розгляду справи №910/8975/22, суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на наступне.

Заява мотивована тим, що позивачем подано до суду одночасно два позови, що свідчить про намагання позивача маніпулювати автоматизованим розподілом справ між суддями та порушення порядку автоматизованого визначення складу суду для розгляду позову. Виходячи з тієї обставини, що першу позовну заяву судом повернуто позивачу, а другу позовну заяву суддею Морозовим С.М. призначено до розгляду, було порушено порядок визначення судді для розгляду справи №910/8975/22, зокрема принцип випадковості визначення складу суду.

Приписами ст. 38 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що з підстав, зазначених у ст.ст. 35, 36 і 37 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

З підстав, зазначених у ст. 35, 36 і 37 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи.

Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

З аналізу процесуального законодавства слідує, що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також наявність скарг, поданих на суддю (суддів), у зв`язку з розглядом даної чи іншої справи, обставини, пов`язані з прийняттям суддями рішень з інших справ.

Разом з тим, право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частиною 1 ст. 6 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" передбачено, що здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Господарським процесуальним кодексом України, зокрема, приписами, які регулюють зміст судових рішень, передбачено, що, судове рішення, серед іншого, обов`язково повинне бути мотивованим та обґрунтованим, що, у свою чергу передбачає наявність як особистої думки судді, так і виокремлення ним власної правової позиції у спорі, у процесуальному питанні, яке потребує вирішення.

Відповідно до статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно практики Європейського суду з прав людини потрібні докази фактичної наявності неупередженості судді для відсторонення його від справи. Таким чином існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Крім того, неупередженість судді полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

Так, ТОВ «Голдфіш-Інвест-Буд» як на підставу для відводу судді Морозова С.М. від розгляду даної справи посилається на непрозорість процедури визначення складу суду, на розгляд якого передано матеріали позовної заяви ТОВ «Кракен-Лідс», стосовно вказаного суд зазначає.

Згідно з частинами першою, другою, третьою статті 32 ГПК України визначення судді, а в разі колегіального розгляду - судді-доповідача для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою під час реєстрації документів, зазначених в частині другій статті 6 цього Кодексу, а також в інших випадках визначення складу суду на будь-якій стадії судового процесу, з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, за принципом випадковості та в хронологічному порядку надходження справ. Справа, розгляд якої відповідно до цього Кодексу здійснюється колегією суддів в обов`язковому порядку, розглядається постійною колегією суддів відповідного суду, до складу якої входить визначений Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою суддя-доповідач. Персональний склад постійних колегій суддів визначається зборами суддів відповідного суду.

Частинами першою, другою, третьою статті 6 ГПК України передбачено, що у господарських судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система. Позовні та інші заяви, скарги та інші передбачені законом процесуальні документи, що подаються до господарського суду і можуть бути предметом судового розгляду, в порядку їх надходження підлягають обов`язковій реєстрації в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в день надходження документів. Визначення судді або колегії суддів (судді-доповідача) для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою у порядку, визначеному цим Кодексом (автоматизований розподіл справ).

Відповідно до підпункту 17.4 пункту 17 розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи визначення судді або колегії суддів (судді-доповідача) для розгляду конкретної справи здійснюється: до приведення Положення про автоматизовану систему документообігу суду у відповідність із цією редакцією Кодексу в частині порядку визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи, але не довше, ніж три місяці з дня набрання чинності цією редакцією Кодексу, - за допомогою автоматизованої системи документообігу суду за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу; після приведення Положення про автоматизовану систему документообігу суду у відповідність із цією редакцією Кодексу в частині порядку визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи - за допомогою автоматизованої системи документообігу суду за правилами, встановленими цією редакцією Кодексу.

Згідно підпунктом 2.3.2 пункту 2.3 Положення про автоматизовану систему документообігу суду визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи здійснюється автоматизованою системою шляхом: автоматизованого розподілу судових справ під час реєстрації відповідної судової справи; пакетного автоматизованого розподілу судових справ після реєстрації певної кількості судових справ; розподілу судових справ шляхом передачі судової справи раніше визначеному у судовій справі судді; визначення складу суду з метою заміни судді (суддів); повторного автоматизованого розподілу судових справ. Збори суддів відповідного суду мають право визначати особливості автоматизованого розподілу судових справ у випадках, прямо передбачених цим Положенням.

Частиною другою статті 8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" визначено, що суддя розглядає справи, одержані згідно з порядком розподілу судових справ, установленим відповідно до закону. На розподіл судових справ між суддями не може впливати бажання судді чи будь-яких інших осіб.

Згідно з частиною четвертою статті 15 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи здійснюється ЄСІТС у порядку, визначеному процесуальним законом.

За змістом частини шістнадцятої статті 32 ГПК України результати автоматизованого розподілу (повторного розподілу) справи оформлюються протоколом.

Із наведеного вище вбачається, що судді не мають будь-яких нормативно встановлених механізмів формування складу суду для розгляду конкретної справи, що спрямовано на забезпечення реалізації учасниками справи права на судовий захист незалежним та безстороннім судом, встановленим законом як складової права на суд, гарантованого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В контексті зазначеного суд вказує, що визначення складу суду для розгляду позовної заяви ТОВ «Кракен-Лідс» до ТОВ «Голдфіш-Інвес-Буд» про зобов`язання вчинити дії здійснено за результатами проведення автоматизованого розподілу судової справи в порядку, передбаченому підпунктом 2.3.2 пункту 2.3 Розділу II "Порядок функціонування автоматизованої системи" Положення про автоматизовану систему документообігу суду і підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.09.2022.

Також суд зазначає, що інші доводи заявника, як на підстави для відводу судді Морозова С.М. зводяться до незгоди з судовими рішеннями у справі №910/8975/22, а тому суд звертає увагу на приписи частини четвертої статті 35 ГПК України, якою імперативно визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Саме по собі посилання щодо незгоди сторони з процесуальними рішеннями судді; тлумаченням або застосуванням судами норм процесуального та/або матеріального права; прийняття рішення суддею у іншій справі або наявність окремої думки судді в інших справах; висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу. При цьому доказів упередженості та/або небезсторонності судді у розгляді даної справи заявником не надано.

Доводи заявленого ТОВ «Голдфіш-Інвест-Буд» відводу зводяться до незгоди сторони з процесуальними рішеннями судді при вирішенні питання про відкриття провадження у даній справі, що не є підставою для відводу судді згідно з частиною четвертою статті 35 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно із ч. 11 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Таким чином, наведені Товариством з обмеженою відповідальністю «Голдфіш-Інвест-Буд» у заяві про відвід судді Морозова С.М. обставини не свідчать про наявність підстав, передбачених у ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, а містять лише припущення заявника, а тому не можуть бути прийняті судом до уваги, у зв`язку з чим заявлений відвід задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 35, 39, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Голдфіш-Інвест-Буд» в задоволенні заяви про відвід судді Морозова С.М. від розгляду справи №910/8975/22.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та підлягає оскарженню в порядку ч. 3 ст. 255 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя А.В. Яковенко