РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2022Справа № 910/7235/22
Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Трофименко Т.Ю., при секретарі судового засідання Безрадній А.Л., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Акціонерного товариства "ДТЕК Донецькі електромережі"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Екотехноінвест"

про стягнення 1 604 604,25 грн

Представники сторін:

від позивача: Новікова В.Р.,

від відповідача: не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва надійшов позов Акціонерного товариства "ДТЕК Донецькі електромережі" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Екотехноінвест" про стягнення 1 604 604,25 грн, обґрунтований неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором електропостачальника про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії від 07.02.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.08.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №910/7235/22, призначено підготовче засідання на 19.09.2022.

В підготовче засідання 19.09.2022 з`явилися представники сторін.

За клопотанням представника відповідача суд, не виходячи до нарадчої кімнати, ухвалив оголосити перерву на 10.10.2022.

Однак, підготовче засідання 10.10.2022 не відбулося через перебування судді Трофименко Т.Ю. у відпустці.

У зв`язку з виходом судді Трофименко Т.Ю. з відпустки, підготовче засідання у справі призначено на 07.11.2022.

В підготовче засідання 07.11.2022 з`явився представник позивача.

Суд, не виходячи до нарадчої кімнати, ухвалив закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 30.11.2022.

В судове засідання 30.11.2022 з`явився представник позивача. Представник відповідача в засідання суду не з`явився, уповноваженого представника не направив, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Згідно з ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Зважаючи на те, що відповідача було належним чином повідомлено про дату, час та місце судового засідання, своїм правом на подання відзиву він не скористався, оскільки його неявка не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу по суті в цьому судовому засіданні за відсутності представника відповідача.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позов та просив його задовольнити у повному обсязі.

Відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні 30.11.2022 оголошено вступну та резолютивну частини рішення на підставі статті 240 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

07.02.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю "Екотехноінвест" (Електропостачальник, відповідач) звернулося до Акціонерного товариства "ДТЕК Донецькі електромережі" (Оператор системи, позивач) із заявою-приєднанням до умов Договору електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії (надалі також - Договір), який є публічним договором приєднання. Даний договір встановлює порядок та умови розподілу електричної енергії споживачам електропостачальника, як послуги Оператора системи, укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634. 641, 642 ЦК України шляхом приєднання Постачальника до умов цього договору (п. 1.1. Договору).

Відповідно до п. 2.1 Договору Оператор системи надає послуги з розподілу електричної енергії за сукупністю споживачів, які входять до групи Постачальника згідно з реєстром за ЕІС кодами споживачів та їх точок вимірювання. Реєстр ведеться оператором системи в електронному вигляді.

Згідно з п. 2.2 Договору, Постачальник здійснює придбання та оплату послуг з розподілу електричної енергії згідно з умовами глави 3 цього Договору за сукупністю споживачів Постачальника, які згідно з умовами договорів про постачання електричної енергії (комерційних пропозицій Постачальника) здійснюють оплати послуг з розподілу електричної енергії у складі вартості (ціни) електричної енергії Постачальника, та інших послуг Оператора системи розподілу згідно з порядком розрахунків, який є Додатком 2 до цього Договору.

Розрахунковим періодом для цілей цього Договору є календарний місяць (п. 3.3 Договору).

Відповідно до п. 4.2 Договору, Постачальник зобов`язується здійснювати придбання та оплату послуг з розподілу (передачі) електричної енергії у повному обсязі згідно з умовами глави 3 та додатку № 2 цього Договору.

Відповідно до п. 5.1 Договору, Оператор системи має право на отримання від Постачальника своєчасної оплати за надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії споживачам Постачальника, яким згідно з умовами договорів про постачання електричної енергії (комерційних пропозицій Постачальника) оплату (придбання) послуг з розподілу електричної енергії забезпечує Постачальник, оплати послуг з відключення та підключення об`єктів споживачів Постачальника та інших послуг, передбачених порядком розрахунків.

Постачальник оплачує послугу з розподілу Оператору системи якщо згідно з умовами договору про постачання оплату послуги з розподілу забезпечує Постачальник. Вартість послуг Оператора системи розподілу за цим Договором для Постачальника визначається на підставі обсягів електричної енергії і тарифів на розподіл електроенергії Оператора системи розподілу на відповідних класах напруги, що затверджені Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг України (далі - НКРЕКП). На вартість послуг з розподілу електричної енергії нараховується податок на додану вартість відповідно до законодавства України. (п. 1 Додатку № 2 до Договору).

Оплата послуг з розподілу здійснюється Постачальником на розрахунковий рахунок Оператора системи (п. 2 Додатку № 2 до Договору).

Остаточна вартість послуг з розподілу визначається Оператором системи на підставі суми обсягів розподіленої електричної енергії на кожну розрахункову добу розрахункового періоду та тарифу на розподіл (п. 5.7 Додатку № 2 до Договору).

Оплата послуг з розподілу електроенергії здійснюється виключно в грошовій формі на підставі виставлених Оператором системи рахунків, крім розрахунків, проведених відповідно до п.6 даного Додатку (п. 5.8 Додатку № 2 до Договору).

Остаточний розрахунок за надані послуги Постачальник здійснює в розрахунковому місяці на підставі Акта наданих послуг, отриманим від Оператора системи до 14-го (включно) числа місяця, наступного за розрахунковим (п. 5.9 Додатку № 2 до Договору).

У разі наявності у Постачальника зауважень до Акта наданих послуг (при наявності розбіжностей), наданого Оператором системи, Постачальник повідомляє про це Оператора системи, а остаточний розрахунок за розподілену електричну енергію здійснюється Постачальником до 14-го числа (включно) місяця, наступного за розрахунковим, у розмірі, визначеному в наданому Оператором системи Акті наданих послуг, з подальшим коригуванням сплачених коштів після врегулювання розбіжностей (п. 5.10 Додатку № 2 до Договору).

На підтвердження виконання умов Договору з надання відповідачу послуг з розподілу електроенергії у листопаді 2021 року на суму 1 429 852,38 грн та у грудні 2021 року на суму 1 482 406,85 грн позивач надав акт приймання-передачі наданих послуг від 31.11.2022 та рахунок за послуги з розподілу електричної енергії №173 за листопад 2021 року, а також акт приймання-передачі наданих послуг від 31.12.2021 та рахунок за послуги з розподілу електричної енергії №173 за грудень 2021 року.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідач частково оплатив надані послуги у листопаді-грудні 2021 року за Договором, у зв`язку з чим заборгованість останнього становить 1 603 593,77 грн. Крім основного боргу позивач також просить стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 131,80 грн та пеню у розмірі 878,68 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд зазначає таке.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України (надалі також - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Приписами частини 2 статті 509 ЦК України передбачено, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України, відповідно до положень якої, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори.

У частині 1 статті 628 цього Кодексу передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Стаття 509 ЦК України визначає, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статей 11, 629 ЦК України договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов`язковим для виконання сторонами.

Зобов`язання, в силу вимог статей 526, 525 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічна за змістом норма міститься і у статті 193 ГК України.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором надання послуг, а відповідно до частини 1 статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Доказів розірвання чи визнання недійсним Договору електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії від 07.02.2020, а тому суд приймає до уваги цей Договір як належну підставу у розумінні норм ст.11 названого Кодексу України для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов`язків.

Згідно ч. 1 статті 902 ЦК України, виконавець повинен надати послугу особисто, а замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 статті 903 ЦК України).

Положенням статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до наданих позивачем актів приймання-передачі наданих послуг за листопад та грудень 2022 року та рахунків до них, загальна вартість наданих позивачем послуг за цей період становить 2 912 260,23 грн.

При цьому, рахунки за послуги з розподілу електричної енергії та акти неодноразово надсилались відповідачу, зокрема, повторно засобами поштового зв`язку документи було надіслано 15.02.2022, та заперечень чи зауважень до цих актів відповідачем надано не було, а навпаки частково оплачувались останнім.

Отже, з огляду на викладене, послуги вважаються наданими позивачем та прийнятими відповідачем за Договором у листопаді-грудні 2021 року на загальну суму 2 912 260,23 грн.

Отже, з урахуванням положень статті 530 ЦК України та змісту п. 5.9 Додатку № 2 до Договору, строк виконання відповідачем грошового зобов`язання з оплати наданих послуг за Договором за спірний період на момент розгляду справи судом настав.

Однак, в порушення вимог Договору відповідачем зобов`язання з оплати наданих послуг за Договором виконано частково, у зв`язку з чим суд доходить висновку про доведеність та обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення основного боргу в розмірі 1 603 593,77 грн. Матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів протилежного відповідно до статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того позивачем заявлено до стягнення 3% річних у розмірі 131,80 грн за період прострочення з 23.02.2022 по 23.02.2022.

Пунктом 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитору зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові. Сторони договору можуть зменшити або збільшити передбачений законом розмір процентів річних. (п.п. 4.1, 4.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» №14 від 17.12.2013).

Перевіривши здійснені позивачем нарахування 3% річних, суд зазначає, що позовні вимоги в цій частині обґрунтовані, розраховані правильно та підлягають задоволенню у заявленому позивачем обсязі.

Крім того, позивач просив стягнути з відповідача на його користь пеню у розмірі 878,68 грн за період прострочення з 23.02.2022 по 23.02.2022.

Згідно з приписами ст. ст. 216 - 218 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій. Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. Господарські санкції застосовуються в установленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин. Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Одним із видів господарських санкцій згідно з частиною другою статті 217 ГК України є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню (частина перша статті 230 ГК України).

Розмір штрафних санкцій відповідно до частини четвертої статті 231 ГК України встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

У статті 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

У пункті 6.6 Договору вказано, що за внесення платежів, передбачених цим Договором, з порушенням термінів, визначених порядком розрахунків, Постачальник сплачує Оператору системи пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діє н день прострочення, за кожний день прострочення платежу.

Перевіривши здійснені позивачем нарахування пені, суд зазначає, що позовні вимоги в цій частині обґрунтовані, розраховані правильно та підлягають задоволенню у заявленому позивачем обсязі.

Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідач за цим позовом обсягу наявної заборгованості за Договором та порядку її нарахування не спростував, доказів, які б спростовували доводи позовної заяви, не надав.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236 - 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Екотехноінвест" (вул. Вікентія Хвойки, 18/14, офіс 311, м. Київ, 04080, ідентифікаційний код 34933742) на користь Акціонерного товариства "ДТЕК Донецькі електромережі" (Запорізьке шосе, 22, м. Дніпро, 49107, ідентифікаційний код 00131268) борг у розмірі 1 603 593,77 грн, 3% річних у розмірі 131,80 грн, пеню у розмірі 878,68 грн та судовий збір у розмірі 24 069,06 грн.

3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 05.12.2022

Суддя Т. Ю. Трофименко