РІШЕННЯ

Іменем України

24 листопада 2022 року м. Чернігівсправа № 927/1233/20
Господарський суд Чернігівської області у складі судді Ноувен М.П.,

за участю секретаря судового засідання Одинець І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "КОРТЕВА АГРІСАЄНС УКРАЇНА",

вул. Сагайдачного Петра, буд. 1, м. Київ, 04070;

адреса для листування: Жилянська,68, оф.285, м. Київ, 01033,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ЦЕНЗУР",

вул. Савчука, буд. 7-А, кв. 99, м. Чернігів, 14038;

про стягнення 918108,29 грн;

за участю представників:

від позивача: не з`явився,

від відповідача: не з`явився;

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "КОРТЕВА АГРІСАЄНС УКРАЇНА" звернувся до Господарського суду Чернігівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЦЕНЗУР" про стягнення 862 218,00 грн боргу, 27418,52 грн пені, 7639,52 грн 3% річних, 20832,25 грн (позовні вимоги з урахуванням заяви про збільшення від 05.02.2021).

Крім того, позивачем заявлено до стягнення 36000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Дії суду щодо розгляду справи.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.12.20 вказану позовну заяву передано для розгляду судді Фесюрі М.В.

Ухвалою суду від 22.12.2020 позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (без проведення судового засідання) та відкрито провадження у справі; встановлено сторонам процесуальні строки для подання до суду відзиву на позов та відповіді на відзив, заяв та клопотань.

Ухвалою суду від 12.01.2021 у задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін відмовлено, здійснено перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 08.02.2021.

08.02.2021 суд постановив протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання до 01.03.2021.

01.03.2021 суд прийняв заяву позивача про збільшення позовних вимог, відмовив у задоволенні клопотання відповідача про призначення експертизи та витребування доказів. Крім того, суд постановив протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 19.03.2021.

Ухвалою від 19.03.2021 суд зупинив провадження у справі № 927/1233/20 до закінчення розгляду та набрання законної сили рішенням у справі № 910/3853/21 за позовом ТОВ «ЦЕНЗУР» до ТОВ «КОРТЕВА АГРІСАЄНС УКРАЇНА» про визнання недійсним договору купівлі продажу № 12647 від 02.03.2020 та додатків до нього.

Відповідно до розпорядження керівника апарату Господарського суду Чернігівської області №02-01/145/22 від 04.10.2022, у зв`язку з перебуванням судді Фесюри М.В. на службі у Збройних Силах України було призначено повторний автоматизований розподіл справи №927/1233/20.

Автоматизованою системою документообігу Господарського суду Чернігівської області для розгляду справи визначено суддю Ноувен М.П.

Ухвалою суду від 11.10.2022 справу № 927/1233/20 прийнято суддею Ноувен М.П. до свого провадження, поновлено провадження у справі, розгляд справи по суті призначено на 03.11.2022.

У судовому засіданні 03.11.2022 суд постановив протокольну ухвалу про відкладення судового засідання до 16.11.2022.

Судове засідання, призначене на 16.11.2022 не відбулося у зв`язку з перебуванням судді Ноувен М.П. у відпустці.

Ухвалою суду від 18.11.2022 сторони повідомлені про те, що судове засідання з розгляду справи № 927/1233/20 відбудеться 24.11.2022.

24.11.2022 на підставі ч. 6 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом у нарадчій кімнаті підписано вступну та резолютивну частини рішення.

Позиції учасників справи. Заяви та клопотання.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем умов Договору купівлі-продажу насіння №12647 від 02.03.20 в частині оплати переданого позивачем товару.

11.01.2021 від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позов, відповідно до якого останній проти позовних вимог заперечив, посилаючись на наступне:

- відповідач заперечує проти того, що підписи на додатках і видаткових накладних виконані директором ТОВ «ЦЕНЗУР» Волошко С.М.,

- позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту поставки товару на спірну суму заборгованості, позаяк первинні документи бухгалтерського обліку підписані сторонньою особою;

- відповідач провів повний розрахунок із позивачем, що підтверджується документами, наданими стороною позивача, що виключає правові підстави для задоволення позову та стягнення грошових коштів.

Відзив на позов прийнято судом до розгляду та долучено до матеріалів справи.

01.03.2021 на електронну адресу суду та 02.03.2021 на адресу Господарського суду Чернігівської області від позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої останній зазначає наступне:

- в матеріалах справи наявна копія договору з додатками, в якому міститься не тільки підпис директора, а й печатка юридичної особи;

-факт наявності у сторін господарських правовідносин знаходять своє підтвердження в платіжних дорученнях та бухгалтерській довідці, де вказано про часткове виконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором та сплати Позивачу коштів у загальному розмірі 215553,60 грн.

Відповідь на відзив прийнята судом до розгляду та долучена до матеріалів справи.

11.01.2021 відповідачем подано клопотання про витребування доказів та призначення судової почеркознавчої експертизи.

02.03.2021 відповідачем повторно подано клопотання про витребування доказів та призначення судової почеркознавчої експертизи

У судовому засіданні 01.03.2021 суд відмовив у задоволенні клопотання відповідача про призначення експертизи та витребування доказів.

08.02.2021 позивачем подана заява про збільшення позовних вимог, відповідно до якої вимоги останнього складають: 862218 грн боргу, 27418,52 грн пені, 7639,52 грн 3% річних, 20832,25 грн інфляційних.

У судовому засіданні 01.03.2021 суд протокольно постановив ухвалу про прийняття до розгляду заяви про збільшення позовних вимог.

У відповіді на відзив позивачем заявлено клопотання про приєднання до матеріалів справи документів (доказів), що є додатком до відповіді на відзив, а саме копій податкових накладних, копії розрахунку коригування кількісних і вартісних показників.

Суд долучив документи до матеріалів справи.

19.03.2021 відповідачем подано клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 910/3853/21.

Ухвалою суду від 19.03.2021 провадження у справі зупинено до закінчення розгляду та набрання законної сили рішенням у справі № 910/3853/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Цензур» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кортева Агрісаєнс Україна» про визнання недійсним договору купівлі продажу та додатків до нього.

03.10.2022 на електронну адресу суду та 07.10.2022 на адресу Господарського суду Чернігівської області від позивача надійшло клопотання про поновлення провадження у справі.

Своє клопотання позивач обґрунтував тим, що обставини, що викликали зупинення у справі усунуті, рішення Господарського суду міста Києва від 23.12.2021 у справі № 910/3853/21 набрало законної сили 23.09.2022.

Ухвалою суду від 11.10.2022 провадження у справі № 927/1233/20 поновлено.

31.10.2022 відповідачем подано клопотання про витребування доказів та призначення у справі почеркознавчої експертизи.

Так, відповідач просить суд:

- витребувати у позивача оригінали видаткових накладних № від 23.03.2020, № від 14.04.2020, № від 07.05.2020 та довіреності № 4 від 18.03.2020, № 6 від 13.04.2020. № 8 від 06.05.2020;

- призначити у справі судову почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставити наступні питання: Чи виконані підписи від імені директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Цензур» Волошко Сергія Михайловича в наступних документах: видаткових накладних № від 23.03.2020, № від 14.04.2020, № від 07.05.2020 та довіреностях № 4 від 18.03.2020, № 6 від 13.04.2020. № 8 від 06.05.2020 саме Волошко Сергієм Михайловичем чи іншою особою?

Оригінали документів відповідач просить витребувати саме з метою проведення судової почеркознавчої експертизи.

У судовому засіданні 03.11.2022 суд протокольно постановив ухвалу про відмову у задоволенні клопотання відповідача про витребування доказів та призначення судової почеркознавчої експертизи.

Так, суд зазначає, що ч.1 ст. 99 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо (1); жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів (2).

Судова експертиза призначається лише в разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто в разі коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Якщо наявні в справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи.

Враховуючи, що в матеріалах справи відсутні суперечливі докази, а оцінка наявних доказів може бути здійснена судом без призначення відповідної експертизи, відтак клопотання про призначення експертизи задоволенню не підлягає.

Як наслідок, суд відмовляє в задоволенні клопотання відповідача про витребування доказів.

23.11.2022 від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Своє клопотання відповідач обґрунтовує тим, що директор ТОВ «Цензур» не зможе бути присутнім у призначений до розгляду справи час.

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах ФПК ГРОСС проти України, Лагун проти України, Буряк проти України, ТОВ Гержик проти України) суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту, з урахуванням основних засад (принципів) господарського судочинства, встановлених ст. 2 ГПК України.

З огляду на практику Європейського суду з прав людини, розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі Фрідлендер проти Франції, Смірнова проти України).

Згідно зі ст. 42 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи зобов`язані користуватися визначеними законом процесуальними правами; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, а тому неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, відповідно до ч.1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, враховуючи те, що сторонами подані всі заяви, клопотання та заперечення з приводу предмету спору, явка сторін у судове засідання не визнавалась судом обов`язковою, клопотання представника ТОВ «Цензур» не підлягає задоволенню.

Будь-яких інших заяв та клопотань від сторін не надходило.

Обставини справи встановлені судом. Оцінка аргументів та нормативно правове обґрунтування.

02.03.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Піонер насіння Україна» (нова назва ТОВ «Кортева Агрісаєнс Україна») та Товариством з обмеженою відповідальністю «Цензур» укладено договір купівлі продажу насіння № 12647 (далі - Договір).

Відповідно до п.1.1. Договору продавець зобов`язується передати у власність покупця в строки та на умовах, передбачених цим договором, перелік насіння гібридів кукурудзи та/або соняшнику торгової марки Pioneer першого покоління в асортименті, кількості та за цінами згідно з відповідними додатками до цього договору, а покупець зобов`язується прийняти насіння, сплатити за нього грошову суму у розмірі та в порядку, визначеному в цьому договорі та додатках до нього та використати насіння для власних потреб без права перепродажу.

Пунктами 2.1, 2.2 та 2.3 Договору сторони обумовили, що ціна визначається у додатках до даного договору, враховуючи умови доставки насіння та умови оплати насіння згідно комерційної політики, опублікованої та офіційному сайті продавця. Підставою для здійснення оплати є рахунок на оплату насіння (надалі «рахунок»). Без рахунку, виписаного продавцем, передплата (оплата) не зараховується. Рахунок є дійсним для оплати протягом 3 (трьох) банківських днів з дати його виписки продавцем. У призначенні платежу слід вказувати всю інформацію, зазначену в рахунку. Всі розрахунки по договору проводяться виключно у безготівковій формі, шляхом перерахунку грошових коштів на розрахунковий рахунок, зазначений в договорі.

Поставка та приймання-передача насіння між сторонами цього договору здійснюється покупцем однією чи декількома партіями насіння зі складів ТОВ «Піонер насіння Україна» в порядку та строк, який зазначений в додатках. Більш детальна інформація щодо умов відвантаження зазначена в додатку №1 (п. 3.1 Договору).

Продавець надає покупцеві наступні документи в день купівлі-продажу насіння: видаткову накладну, оформлену відповідно до чинного законодавства України (надається в день відвантаження насіння або в наступний робочий день), ТТН та сертифікат на насіння (п. 3.5 Договору).

Відповідно до пункту 3.6 Договору, моментом переходу права власності на насіння є дата підписання покупцем (уповноваженим представником покупця) «Складського розпорядження про відвантаження» та/або дата підписання ТТН водієм-експедитором, що засвідчує прийняття насіння для транспортування на склад покупця.

Пунктом 5.2. Договору сторони обумовили, що в разі прострочення оплати за поставлену Партію Насіння, покупець буде зобов`язаний сплатити продавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який розраховується пеня, від суми простроченої заборгованості за Насіння та за кожний день прострочення, починаючи з 2 (другого) банківського дня, але не більше 10 (десяти)% від суми простроченої заборгованості за Насіння. Для розрахунку розміру пені використовується вартість, вказана в Рахунку. Сплата пені не звільняє Покупця від зобов`язання сплатити грошові кошти за поставлену Партію Насіння.

Цей договір та додатки до нього складають повний текст угоди між сторонами договору стосовно його предмету, та заміняє і робить недійсними всі домовленості та зобов`язання стосовно насіння, які могли бути зроблені сторонами до дати підписання цього договору. Договір дійсний протягом одного року з дати його підписання, а в частині розрахунків - до їх належного виконання (пункти 9.3 та 9.4 Договору).

Додатком №1 до договору купівлі-продажу насіння №12647 від 02.03.2020 погоджено загальні умови щодо порядку та строків поставки товару, розрахунків та вимоги щодо якості насіння, що поставляється.

04.03.2020 підписано додаток № до договору купівлі-продажу насіння, яким погоджено асортимент, кількість, вартість товару та умови його поставки і оплати, а саме: насіння кукурудзи Р8521 (П8521) у кількості 170 одиниць та насіння соняшнику P63LE113 (П63ЛЕ113) Круіз у кількості 15 одиниць загальною вартістю 559452,00 грн; термін сплати, не пізніше 07.03.2020 у розмірі 20% (111890,40 грн) та 20.10.2020 у розмірі 80% (447561,60 грн); планова дата поставки насіння 31.03.2020 на умовах (в редакції Інкотермс 2010) СРТ за адресою: 14000, Чернігів, вул. Савчука, 7а, кв.99.

03.04.2020 підписано додаток № до договору купівлі-продажу насіння, яким погоджено асортимент, кількість, вартість товару та умови його поставки і оплати, а саме: насіння кукурудзи Р9241 (П9241) Луміген у кількості 3 одиниць загальною вартістю 3,60 грн; термін сплати не пізніше 20.10.2020 у розмірі 100% (3,60 грн); планова дата поставки насіння 03.04.2020 на умовах (в редакції Інкотермс 2010) СРТ за адресою: 14000, Чернігів, вул. Савчука, 7а, кв.99.

13.04.2020 підписано додаток № до договору купівлі-продажу насіння, яким погоджено асортимент, кількість, вартість товару та умови його поставки і оплати, а саме: насіння кукурудзи PR39G83(ПР39Г83) Форс3еа у кількості 50 одиниць та насіння соняшнику P63LE113 (П63ЛЕ113) Круіз у кількості 20 одиниць загальною вартістю 276072,00 грн; термін сплати не пізніше 16.04.2020 у розмірі 20% (55214,40 грн) та 20.10.2020 у розмірі 80% (220857,60 грн); планова дата поставки насіння 15.04.2020 на умовах (в редакції Інкотермс 2010) СРТ за адресою: 14000, Чернігів, вул. Савчука, 7а, кв.99.

06.05.2020 підписано додаток № до договору купівлі-продажу насіння, яким погоджено асортимент, кількість, вартість товару та умови його поставки і оплати, а саме: насіння кукурудзи Р8521 (П8521) у кількості 30 одиниць та насіння соняшнику P63LE113 (П63ЛЕ113) Круіз у кількості 30 одиниць загальною вартістю 242244,00 грн; термін сплати не пізніше 09.05.2020 у розмірі 20% (48448,80 грн) та 20.10.2020 у розмірі 80% (193795,20 грн); планова дата поставки насіння 08.05.2020 на умовах (в редакції Інкотермс 2010) СРТ за адресою: 14000, Чернігів, вул. Савчука, 7а, кв.99.

На виконання умов Договору та додатків до нього позивачем здійснено поставку узгодженого товару (насіння) на загальну суму 1077771,60 грн згідно з видатковими накладними:

№ від 23.03.2020 на суму 559452,00 грн,

№ від 14.04.2020 на суму 276072,00 грн,

№ від 07.05.2020 на суму 242244,00 грн.

Відповідач отримав товар на підставі довіреностей №4 від 18.03.2020, № 6 від 13.04.2020, № 8 від 06.05.2020.

Крім того, як зазначає позивач, відповідно до додатку № від 03.04.2020 позивачем поставлено відповідачу товар - насіння кукурудзи Р9242 (П9241) ЛУМІГЕН в кількості 3 мішка на суму 3,60 грн.

Позивач в доказ поставки Товару надав копії товаро-транспортних накладних № 5990279 від 23.03.2020, № 6008544 від 14.04.2020, № 6028875 від 07.05.2020.

У матеріалах справи наявні складені та зареєстровані позивачем податкові накладні №1436 від 16.03.2020, №2353 від 23.03.2020, №1769 від 13.04.2020, №2324 від 14.04.2020, №408 від 04.05.2020, №445 від 06.05.2020 та №480 від 07.05.2020 на підтвердження господарських операцій між сторонами.

Позивачем виставлені відповідачу рахунки №380204687 від 13.04.2020 на оплату 276072,00 грн з терміном оплати: до 16.04.2020 20% - 55214,40 грн, до 20.10.2020 80% - 220857,60 грн; № від 04.03.2020 на оплату 559452,00 грн з терміном оплати: до 07.03.2020 20% - 111890,40 грн, до 20.10.2020 80% - 447561,60 грн; № від 06.05.2020 на оплату 242244,00 грн з терміном оплати: до 09.05.2020 20% - 48448,80 грн, до 20.10.2020 80% - 193795,20 грн.

Відповідач частково здійснив оплату вартості отриманого товару в сумі 215553,60, а саме:

платіжним дорученням №7 від 06.05.2020 відповідач оплатив 48448,80 грн, призначення платежу: «оплата Товару (20%) згідно додатку № до Договору купівлі продажу насіння № 12647 від 02.03.2020».

платіжним дорученням №29 від 16.03.2020 відповідач сплатив 111890,40 грн, призначення платежу: «оплата Товару зг. Додатку № до Договору купівлі- продажу Насіння № 12647 від 02.03.2020»;

платіжним дорученням №82 від 13.04.2020 відповідач сплатив 55214,40 грн, призначення платежу: «оплата Товару зг. Додатку № до Договору купівлі продажу насіння № 12647 від 02.03.2020».

Доказів сплати коштів у розмірі 862218 грн відповідач суду не надав.

Звертаючись до суду з цим позовом, позивач посилався на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань, внаслідок чого у останнього утворилась заборгованість у розмірі 862218 грн, а тому позивачем також нараховано та заявлено до стягнення 27418,52 грн пені, 7639,52 грн 3% річних за період прострочення виконання грошового зобов`язання з 20.10.2020 по 04.02.2021, 20832,25 грн інфляційних за період з жовтня 2020 року по січень 2021 року.

Позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права у зв`язку з невиконанням умов договору відповідачем.

Договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (статті 11, 626 ЦК України), які мають виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до договору (стаття 526 ЦК України), а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається (стаття 525 ЦК України).

За своєю юридичною природою, укладений між сторонами договір є договором поставки.

Відповідно до ч.1 та 2 ст.712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За змістом ч.1-3 ст.691 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором.

Відповідно до ст. ст. 546, 549 ЦК України, виконання зобов`язань за договором можуть забезпечуватись неустойкою (штрафом, пенею). Неустойка (штраф, пеня) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредитору в разі порушення боржником зобов`язання. Частинами 4 та 6 ст. 231 Господарського кодексу України встановлено, що штрафні санкції за порушення зобов`язання застосовуються у розмірі передбаченому сторонами у договорі.

Відповідно до частини 2 ст. 614 ЦК України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Відповідно до частин 3 та 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Як встановлено судом, позивач на підставі видаткових накладних № від 23.03.2020, № від 14.04.2020, № від 07.05.2020 та додатку до Договору № від 03.04.2020 поставив позивачу Насіння на загальну суму 1077771,60 грн.

Відповідачем сплачено позивачу вартість отриманого Насіння на суму 215553,60 грн.

Заборгованість відповідача становить 862218,00 грн.

Заперечуючи проти наявної заборгованості відповідач посилається на те, що ним не підписувались видаткові накладні, в відтак, у відповідача відсутній обов`язок по оплаті вартості Насіння.

Надаючи оцінку запереченням відповідача суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.12.2021 у справі № 910/3853/21 за позовом ТОВ «Цензур» до ТОВ «Кортева Агрісаєнс Україна», яке набрало законної сили 23.09.2022 встановлені наступні обставини:

- із наданих Головним управлінням ДПС у Чернігівській області копій податкових декларацій з податку на додану вартість з усіма додатками, поданих Товариством з обмеженою відповідальністю «Цензур» за період з 01.03.2020 року по 30.06.2020 року та податкових накладних, поданих відповідачем (ТОВ «Кортева Агрісаєнс Україна») на підтвердження реальності здійснення господарських операцій з позивачем (ТОВ «Цензур») за оспорюваним договором та додатками до нього, вбачається, що відповідачем було складено та зареєстровано податкові накладні №1436 від 16.03.2020, №2353 від 23.03.2020, №1769 від 13.04.2020, №2324 від 14.04.2020, №408 від 04.05.2020, №445 від 06.05.2020 та №480 від 07.05.2020, а позивач, в свою чергу, включив до складу податкового кредиту суми ПДВ по даним податковим накладним, які в повній мірі співвідносяться з даними наведеними у видаткових накладних № від 23.03.2020, № від 14.04.2020, № від 07.05.2020 та товарно-транспортних накладних №5990279 від 23.03.2020, №6008544 від 14.04.2020, №6028875 від 07.05.2020 на підставі яких, як стверджує відповідач, було здійснено поставку позивачу узгодженого в оспорюваних правочинах товару.

- відображення позивачем операцій з отримання товару у податковій звітності свідчить як про прийняття ним поставленого відповідачем товару, так і схвалення таких дій за оспорюваним договором, з урахуванням додатків до нього.

З урахуванням встановлених рішенням Господарського суду міста Києва у спарві № 910/3583/21 обставин, суд зазначає наступне.

У разі наявності дефектів первинних документів та невизнання стороною факту постачання спірного товару, сторони не позбавлені права доводити постачання товару іншими доказами, які будуть переконливо свідчити про фактичні обставини здійснення постачання товару.

Частинами першою та другою статті 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансовий стан та результати діяльності підприємства. Бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг. Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо (частини перша, друга статті 9 Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні»; в редакції, чинній у період здійснення спірної поставки товару).

За приписами частин третьої, восьмої статті 19 ГК України, обов`язком суб`єктів господарювання є ведення бухгалтерського обліку та подання фінансової звітності згідно із законодавством, що забезпечує здійснення державою контролю і нагляду за господарською діяльністю суб`єктів господарювання, а також за додержанням ними податкової дисципліни.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з пунктом 201.7 статті 201 ПК України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою (пунктом 201.10 статті 201 цього Кодексу).

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, тобто спричиняють правові наслідки.

Підставою для виникнення в платника права на податковий кредит з податку на додану вартість є факт реального здійснення операцій з придбання товарно-матеріальних цінностей з метою їх використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку, а також оформлення відповідних операцій належним чином складеними первинними документами, які містять достовірні відомості про їх обсяг та зміст.

Встановлюючи правило щодо обов`язкового підтвердження сум податкового кредиту, врахованих платником ПДВ при визначенні податкових зобов`язань, законодавець, безумовно, передбачає, що ці документи є достовірними, тобто операції, які вони підтверджують, дійсно мали місце.

Такий висновок сформовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 29.06.2021 зі справи № 910/23097/17.

Оцінюючі докази у справі суд повинен враховувати фактичні дії як постачальника так і покупця щодо відображення ними в податковому та бухгалтерському обліку постачання спірного товару.

Якщо сторона заперечує факт передачі товару за договором поставки за податковими накладними, але одночасно реєструє податкові накладні на придбання товарів від постачальника та формує як покупець податковий кредит за фактом поставки товару на підставі спірних видаткових накладних, і жодним чином не пояснює свої дії та правову підставу виникнення в платника права на податковий кредит з ПДВ за цими накладними, то така поведінка сторони не є добросовісною та розумною. У такому випадку дії сторони з реєстрації податкових накладних засвідчують волю до настання відповідних правових наслідків, тому податкова накладна, виписана однією стороною в договорі (постачальником) на постачання послуг на користь другої сторони (покупця), може бути допустимим доказом факту прийняття товару від контрагента на визначену суму, якщо покупець вчинив юридично значимі дії, зокрема, відобразив податковий кредит за вказаною господарською операцією з контрагентом.

Правова позиція, викладена у постанові ОП КГС ВС від 03.06.2022 у справі № 922/2115/19.

Так, видаткові накладні № від 23.03.2020, № від 14.04.2020, № від 07.05.2020 та товарно-транспортних накладних №5990279 від 23.03.2020, №6008544 від 14.04.2020, №6028875 від 07.05.2020 суд приймає як належний та допустимий доказ поставки Товару, оскільки ТОВ «Цензур» вчинило юридично значимі дії, а саме: зареєструвало податкові накладні; сформувало та отримало податковий кредит за вказаною господарською операцією з контрагентом тощо.

Відтак, посилання ТОВ «Цензур», що директор останнього не підписував накладні не приймаються судом до уваги.

Отже, суд доходить до висновку, що поставка Товару підтверджена позивачем належними та допустимими доказами.

В свою чергу, матеріали справи не містять доказів оплати відповідачем суми заборгованості в розмірі 862218,00 грн.

З огляду на вищевикладене, вимоги позивача по стягненню 862218,00 грн є правомірними і підтверджуються матеріалами справи.

За прострочення виконання грошового зобов`язання позивачем нараховано та пред`явлено до стягнення 27418,52 грн пені, 7639,52 грн 3% річних за період прострочення виконання грошового зобов`язання з 20.10.2020 по 04.02.2021, 20832,25 грн інфляційних за період з жовтня 2020 року по січень 2021 року.

Здійснивши перерахунок заявлених до стягнення сум пені, інфляційних та річних суд встановив наступне.

Сторонами у додатках до Договору визначено строк оплати Товару (80% від вартості) до 20.10.2020.

Отже, з урахуванням положень ст. 253 ЦК України, відповідно до якої перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок, прострочення виконання зобов`язання виникло у відповідача з 21.10.2020.

За перерахунком суду, розмір пені та 3% річних за період прострочення з 21.10.2020 по 04.02.2021 та інфляційні за період з листопада 2020 року по січень 2021 року становлять 30275,41 грн, 7568,85 грн, 30526,42 грн відповідно.

З урахуванням норм ст. 14, 237 ГПК України, позов в частині стягнення пені та інфляційних підлягає задоволенню в межах заявлених позивачем вимог, а саме в частині стягнення 27418,52 грн пені за період з 21.10.2020 по 04.02.2021та 20832,25 грн інфляційних за період з листопада 2020 року по січень 2021 року.

Вимоги в частині стягнення 3% річних підлягають задоволенню в частині стягнення 7568,85 грн за період з 21.10.2020 по 04.02.2021.

Отже, враховуючи вищевикладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 862218,00 грн боргу, 20832,25 грн інфляційних, 7568,85 грн 3% річних, 27418,52 грн пені.

В решті вимог по стягненню 70,67 грн 3% річних позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Розподіл судових витрат.

При ухвалені рішення в справі, суд, у тому числі вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами.

Відповідно до статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, відносяться витрати понесені учасником справи на отримання професійної правничої допомоги.

Позивач у позовній заяві навів попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, в якому зазначив, що розмір витрат на правову допомогу адвоката складає 36000 грн.

На підтвердження заявленого розміру витрат на правову допомогу позивач до матеріалів справи надав: договір про надання правової допомоги № 30-LS/17 від 13.11.2017, додаткові угоди, додаток № 10 від 30.11.2020, рахунок на оплату № 02-30/11-2020 від 30.11.2020, платіжне доручення №160018963 від 07.12.2020, акт надання послуг №6 від 21.10.2021.

За умовами Договору № 30-LS/17 від 13.11.2017 (п.1.1.) Адвокатське об`єднання зобов`язується надати Клієнту правову допомогу на умовах і в порядку, визначених цим Договором, а Клієнт зобов`язується сплатити Адвокатському об`єднанню винагороду (гонорар) за її надання та компенсувати фактичні витрати, необхідні для виконання доручення.

30.11.2020 між Адвокатським об`єднанням «ЕС ЕЛ ЕЙ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кортева Агрісаєнс Україна» підписано Додаток №10 до договору про надання правової допомоги №30-LS/17 від 13.11.2017, відповідно до якого сторони визначили наступне:

п.1. Адвокатське об`єднання зобов`язується надати клієнту правову допомогу з метою захисту прав та законних інтересів Клієнта, яка включає в себе наступне:

п.п.1.1. аналіз документів, наданих Клієнтом щодо стягнення заборгованості з Товариства з обмеженою відповідальністю «Цензур» (код 39371362);

п.п.1.2. надання Клієнту консультацій із законодавства України щодо стягнення заборгованості з Товариства з обмеженою відповідальністю «Цензур» (код 39371362);

п.п.1.3. підготовка та підписання листів, претензій, процесуальних документів та представництво інтересів Клієнта у справі, що розглядатиметься Господарським судом Чернігівської області між ТОВ «Кортева Агрісаєнс Україна» та ТОВ «Цензур» (код 39371362);

п.п.1.4. періодичне інформування Клієнта прохід та проміжні результати надання правової допомоги.

п.2. Обсяг правової допомоги, визначений в п. 1 цього Додатку, є орієнтовним. Фактично надана правова допомога буде залежати від доцільності та можливості її надання та буде узгоджуватися Сторонами усно або за допомогою направлення листів Адвокатським об`єднанням та прийняття запропонованого плану дій Клієнтом шляхом використання електронної пошти.

п. 4. Загальна вартість правової допомоги Адвокатського об`єднання за цим Додатком складає 30000 грн без ПДВ.

п.7. Додаток є невід`ємною частиною договору про надання правової допомоги № 30-LS/17 від 13.11.2017.

У попередньому розрахунку витрат на професійну правничу допомогу, що надається ТОВ «Кортева Агрісаєнс Україна» визначено перелік послуг, які надаватимуться Адвокатським об`єднанням, кількість годин, вартість та загальну суму, а саме: аналіз документації партнером Адвокатського об`єднання, наданої Клієнтом, перевірка правильності та належності оформлення господарських відносин з контрагентом, підготовка позовної заяви до суду,5 год., представництво інтересів Клієнта адвокатом в суді участь у судових засіданнях, юридичний аналіз заяв по суті справи, отриманих від Відповідача,2 год., підготовка та подання заяв по суті справи та інших процесуальних документів,2 год.30хв. Загальна сума становить 36000 грн (у т.ч. ПДВ 6000 грн).

21.10.2021 між Адвокатським об`єднанням та Клієнтом підписано Акт надання послуг №6, відповідно до якого Адвокатським об`єднанням були надані послуги з правової допомоги згідно з Додатком № 10 до Договору №30-LS/17 від 13.11.2017 на суму 36000 грн (у т.ч. ПДВ 6000 грн).

У матеріалах справи наявна копія платіжного доручення № 13І17845ВА85А7 від 07.12.2020 про сплату 36000 грн витрат.

З приводу заявлених до стягнення сум витрат на професійну правничу допомогу суд вважає за необхідне зазначити наступне.

За змістом ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 126, ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 126 цього Кодексу).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Судом за результатами дослідження наданих представником позивача доказів встановлено, що позивачем доведено витрати на послуги адвоката в розмірі 36000 грн.

Відповідачем будь-яких заперечень з приводу обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості не надано, як не надано і клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу.

Отже, з огляду на наведені положення чинного законодавства, зважаючи на принципи диспозитивності та змагальності, співмірності, необхідності та розумності судових витрат, докази, надані на підтвердження зазначених витрат, суд дійшов висновку про наявність підстав для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу, оскільки останні доведені, документально обґрунтовані та відповідають критерію розумної необхідності таких витрат.

У той же час, з урахуванням положень ст. 129 ГПК України, у зв`язку з тим, що судом позовні вимоги позивача задоволені частково, витрати на професійну правничу допомогу в сумі 35997,23 грн покладаються на відповідача, в решті витрати на професійну правничу допомогу покладаються на позивача.

З приводу судових витрат в частині стягнення судового збору, суд зазначає, що з урахуванням ст. 129 ГПК України, судовий збір в сумі 13770,26 грн покладається на відповідача, в решті судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст. 129, 233, 238-239, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «КОРТЕВА АГРІСАЄНС УКРАЇНА», код 31352075 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦЕНЗУР», код 39371362 про стягнення 918108,29 грн задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦЕНЗУР», вул. Савчука, 7-А, кв.99, м. Чернігів, 14038, код 39371362 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОРТЕВА АГРІСАЄНС УКРАЇНА», вул. Сагайдачного Петра, буд. 1, м. Київ, 04070, код 31352075, борг в сумі 862218,00 грн, інфляційні в сумі 20832,25 грн, 3% річних в сумі 7568,85 грн, пеню в сумі 27418,52 грн, судовий збір в сумі 13770,26 грн, витрати на професійну правничу допомогу в сумі 35997,23 грн.

3.Наказ видати після набрання рішенням суду законної сили.

4. В решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили в строк і в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду у строки визначені ст.256 Господарського процесуального кодексу України

Повний текст рішення складено та підписано 05.12.2022.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя М.П.Ноувен