ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2022 року м. Черкаси справа № 925/1013/22

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Грачова В.М., при секретарі судового засідання Нестеренко А.М., без участі представників сторін, у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду в м. Черкаси, розглянувши справу за позовом Публічного акціонерного товариства МТБ Банк до Товариства з обмеженою відповідальністю Топмедсервіс та ОСОБА_1 про стягнення 530814 грн. 75 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Публічне акціонерне товариство МТБ Банк звернувся в Господарський суд Черкаської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Топмедсервіс (далі-відповідач - 1) та ОСОБА_1 (далі-відповідач - 2) про солідарне стягнення, на підставі договору про надання овердрафтового кредиту № О09053/2021 від 17.06.2021 року та укладеного на його виконання договору поруки № О09053/2021/S-1 від 17.06.2021 року, 395751 грн. 91 коп. боргу за кредитом, 81568 грн. 84 коп. боргу за відсотками за користування кредитними коштами, 11200 грн. комісії, 42000 грн. штрафу відповідно п. 5.3 договору, 294 грн. штрафу відповідно п. 5.2 договору, що разом становить 530814 грн. 75 коп., та відшкодування судових витрат.

Позов мотивовано порушенням відповідачами умов договору про надання овердрафтового кредиту № О09053/2021 від 17.06.2021 року щодо повернення кредитних коштів та укладеного на його виконання договору поруки № О09053/2021/S-1 від 17.06.2021 року.

Ухвалами Господарського суду Черкаської області від 07.10.2022 року, 27.10.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду, по ній відкрито провадження у справі № 925/1013/22 за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 22.11.2022 року, забезпечено проведення судового засідання у справі для представника Публічного акціонерного товариства МТБ Банк Денисенко Л.М. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, за її клопотанням.

Сторони явку своїх представників в судове засідання 22.11.2022 року не забезпечили, представник позивача в заяві (вх. 13778/22 від 22.11.2022 року) підтримав позовні вимоги повністю, просив їх задовольнити, розгляд справи провести без його участі, відповідачі письмовий відзив на позовну заяву не подали, явку своїх представників не забезпечили, відповідач 2 був повідомлений належним чином про місце, дату та час судового засідання, відповідно до даних відстеження поштового відправлення Укрпошти, причини неявки не повідомив. Ухвали суду адресовані відповідачу-1 у визначеному ч. 5 ст. 176 ГПК України порядку, відділенням Укрпошти повернені суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходженням відповідача-1 є: 18000, Черкаська обл., м. Черкаси, вул. Сержанта Волкова, буд. 197.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців», якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою; якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні; відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, використовуються для ідентифікації юридичної особи або її відокремленого підрозділу.

Відповідно до п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Вищого господарського суду України від 23 березня 2012 року № 3, в разі, якщо ухвалу було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв`язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Згідно з ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є:

1) день вручення судового рішення під розписку;

2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи;

3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення;

4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до частин 3, 7 статті 120 ГПК України, виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Таким чином, суд продемонстрував достатню старанність, щоб дозволити відповідачу-1, який повинен був знати про правила, що застосовуються до надіслання судових повідомлень учасникам справи, визначитися з провадженням проти нього та скористатись правами і обов`язками, передбаченими статтями 42, 46 ГПК України і вважає його повідомленим належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 ГПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Частиною 1 ст. 202 ГПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з ч. 3 статті 202 ГПК України, суд розглядає справу за відсутності учасника справи або його представника, якщо їх було належним чином повідомлено про судове засідання, у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи, суд, відповідно до ст. 202 ГПК України, визнав за можливе розглянути справу у відсутності представників сторін за наявними в ній матеріалами.

Згідно з ч.ч. 4, 5 ст. 240 ГПК України, судом підписано рішення без його проголошення, датою ухвалення рішення є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши наявні в справі письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд позов задовольняє частково з таких підстав.

17.06.2021 року між позивачем Публічним акціонерним товариством МТБ Банк, як банком, та відповідачем-1 - Товариством з обмеженою відповідальністю Топмедсервіс, як позичальником, укладено договір про надання овердрафтового кредиту (далі Договір-1, а.с. 10-13), згідно з п.1.1., якого банк зобов`язався здійснювати овердрафтові кредитування позичальника, що полягає у проведенні його платежів понад залишок коштів на відкритому в банку поточному рахунку позичальника № НОМЕР_1 відповідно до п. 1.3. цього договору, шляхом дебетування поточного рахунку. При цьому утворюється дебетове сальдо. Овердрафтове кредитування (далі- кредит) надається на поповнення обігових коштів позичальника.

Сторони погодили усі істотні умови Договору-1 та, зокрема, домовилися про таке:

п. 1.2. кредит надається на умовах та в порядку, визначених цим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти і комісії згідно до умов цього договору;

п. 1.3. ліміт, стосовно до цього договору, являє собою суму коштів, у межах якої банк зобов`язується здійснювати оплату розрахункових документів позичальника понад залишок коштів на поточному рахунку. Ліміт розраховується відповідно до затвердженої внутрішньобанківської методики на підставці даних про рух коштів на поточному рахунку, балансу і звіту про фінансові результати на останню звітну дату, показника ліквідності діяльності, співвідношення власних і позичкових коштів, платоспроможності, кредитній історії й іншим показникам фінансового стану позичальника відповідно до внутрішньобанківських нормативів і нормативних актів Національного банку України. На момент укладення даного договору ліміт складає 420000 грн., з урахуванням п.1.3.1. цього договору;

п.1.4. - проведення платежів позичальника в порядку, встановленому цим договором, здійснюється банком у термін по 16.09.2021 року включно, з урахуванням п. 1.4.1- 1.4.5. цього договору, цей строк може бути продовжений до 13.06.2022 року включно. При цьому таке продовження здійснюється виключно в рамках розрахункового ліміту, відповідно до п. 1.3.1. цього договору, але в будь-якому випадку, сума ліміту овердрафтового кредитування при такому продовженні не повинна перевищувати ліміт, визначений п. 1.3. договору;

п. 1.5. - овердрафтове кредитування позичальника здійснюється банком у межах ліміту та строку, встановлених згідно п.п. 1.3,, 1.4. та з урахуванням п.п.1.3.1., 1.4.1. - 1.4.5. договору, з періодом безупинного користування кредитом не більш ніж 30 календарних днів. Періодом безупинного користування кредитом є період часу, протягом якого безупинно існувало дебетове сальдо на поточному рахунку. Початком безупинного користування вважається перший день, починаючи з якого безупинно існувало дебетове сальдо на поточному рахунку позичальника при закритті банківського дня. Зменшення чи зростання заборгованості за кредитом в цей період не впливають на визначення дати початку періоду безупинного користування кредитом. Датою закінчення періоду безупинного користування кредитом вважається день, по закінченню якого на поточному рахунку зафіксовано нульове дебетове сальдо;

п.п. 2.2.2.- 2.2.5, 2.2.7. позичальник зобов`язується сплатити проценти за весь період користування кредитом згідно п.4.1., 4.2. договору; погашати кредит, отриманий у межах встановленого цим договором ліміту, у строк та на умовах, встановлених п. 1.5 цього договору, але не пізніше терміну встановленого п. 1.4. цього договору. погашати різницю між заборгованістю за кредитом і знов встановленим угодою сторін лімітом відповідно до п. 2.4.2 договору у випадку перевищення заборгованості за кредитом над сумою знов встановленого ліміту протягом операційного дня, за станом на який виникла різниця. Погашення цієї різниці трактується як погашення кредиту; здійснити повне погашення кредиту не пізніше терміну, встановленого п.1.4. договору; сплатити банку комісії відповідно до п.4.3 договору;

п. 4.1. позичальник сплачує банку проценти у розмірі 16% річних в межах передбаченого п. 1.5. договору періоду безупинного користування кредитом та у розмірі 35% річних в разі перевищення встановленого п. 1.5. договору періоду безупинного користування кредитом, виходячи з фактичної кількості днів користування кредитом та фактичних залишків за дебетом поточного рахунку позичальника №5562/ UA0005562 та 360 днів у році. Проценти підлягають сплаті в межах строку надання кредиту щомісячно в останній робочий день цього місяця і в день закінчення терміну надання кредиту;

п.4.2. - проценти за користування кредитом нараховуються щоденно за фактичний період користування кредитом, в день повного (дострокового або із простроченням) погашення кредиту та в день, передбачений для повного погашення кредиту відповідно до п.1.4 договору.

п.4.3. - позичальник сплачує банку комісії:

А) за проведення розрахунків за поточним рахунком, пов`язаних з кредитуванням, в розмірі 1 відсоток від суми кредиту, передбаченої п. 1.3. договору.

Б) за виконання операцій за переказ коштів з використанням систем дистанційного обслуговування в розмірі 0,5% від ліміту овердрафту кредиту, передбаченої п. 1.3. договору.

Комісія відповідно до підпункту а) сплачується в день укладання договору. Комісія відповідно до підпункту б) сплачується в межах строку надання кредиту щомісяця, в останній робочий день поточного місяця, і в день фактичного повного погашення заборгованості;

п. 5.2. при порушенні позичальником будь-якого із зобов`язань, передбачених пп.2.2.9., 2.2.10., 2.2.12 цього договору, позичальник сплачує банку за кожний випадок порушення штраф у розмірі 0,07% від ліміту встановленого у п.1.3. цього договору;

п. 5.3. при порушенні позичальником будь-якого із зобов`язань, передбачених п. 2.2.14 цього договору, позичальник сплачує банку за кожний випадок порушення штраф у розмірі 1,0% від ліміту встановленого у п.1.3. цього договору за кожен місяць, в якому мало місце порушення зобов`язання;

п. 6.1. договір набирає сили з моменту його підписання обома сторонами. При цьому сторони домовились, що підписи їх представників на договорі мають бути скріплені печатками сторін. Договір діє до повного виконання зобов`язань сторонами за цим договором.

Договір-1 підписаний представниками всіх сторін та скріплений печатками юридичних осіб.

17.06.2021 року до Договору-1 сторонами укладено додаткову угоду № 1 (а.с. 14), в якій погоджено зокрема наступне: п.1 - сторони домовились, що банк не нараховує, а позичальник не сплачує штраф, передбачений п. 5.3. кредитного договору за порушення ним умов п. 2.2.14. за серпень 2021 року; п. 2 в день укладення додаткової угоди №1 позичальник сплачує банку комісію за проведення розрахунків за поточним рахунком, пов`язаних з кредитуванням, в розмірі 1400 грн.

За даними виписок позивача по особовому рахунку відповідача-1:

за період з 01.12.2021 року по 14.09.2022 року (а.с. 29) позивач на виконання Договору встановив ліміт овердрафту відповідачу у розмірі 420000 грн., який відповідачем використано та не повернено у розмірі 395751 грн. 51 коп.;

за період з 01.12.2021 року по 14.09.2022 року (а.с. 30-31) комісія становить 9800 грн.;

за період з 01.12.2021 року по 14.09.2022 року (а.с. 32-62) заборгованість по процентам за користування кредитними коштами у розмірі 81568 грн. 84 коп.;

За розрахунком позивача заборгованість відповідача-1 за договором про надання овердрафтового кредиту № О09053/2021 від 17.06.2021 року, укладеним між позивачем та відповідачем-1, станом на 14.09.2022 року наступна (а.с.70-71): заборгованість за простроченим тілом кредиту 395751 грн. 91 коп., заборгованість за простроченими процентами 81568 грн. 84 коп., заборгованість за строковою комісією 1400 грн., заборгованість за простроченою комісією 9800 грн., штраф за порушення обсягів надходження грошових коштів згідно п.5.3. 42000 грн., штраф за ненадання звітності та іншої інформації на вимогу банку згідно п. 5.2. 294 грн., погашення заборгованості відповідачем-1 не здійснено.

17.06.2021 року між Публічним акціонерним товариством МТБ Банк, як кредитором, та відповідачем-2 - ОСОБА_1 , як поручителем, укладено договір поруки № О09053/2021/S-1 (далі Договір-2, а.с. 15), згідно з п.1.1. якого поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником - Товариством з обмеженою відповідальністю «Топмедсервіс» - зобов`язань за договором про надання овердрафтового кредиту № О09053/2021 від 17.06.2021 року із всіма додатковими угодами до нього в повному обсязі.

Сторони погодили усі істотні умови Договору-2, та, зокрема, домовилися про таке:

п. 1.2. поручитель ознайомлений з умовами кредитного договору та вони йому були зрозумілі. Копія кредитного договору - є невід`ємною частиною договору поруки;

п. 1.3. у випадку порушення боржником зобов`язань за кредитним договором, боржник та поручитель відповідають перед банком як солідарні боржники;

п. 1.4. поручитель відповідає перед кредитором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів за користування кредитом, комісій, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. За цим договором поручитель поручається перед кредитором за виконання зобов`язань боржника по всіх наданих боржнику траншах за кредитом.

Договір-2 підписаний представниками всіх сторін та скріплений печатками юридичних осіб.

20.05.2022 року, 23.05.2022 року позивач у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем-1 свого обов`язку по поверненню кредитних коштів наданих йому за Договором-1 звернувся до відповідачів з вимогою № 01/280-0/56.3 від 18.05.2022 року, в якій просив сплатити заборгованість за основним боргом кредиту у розмір 395751грн. 91 5коп., прострочені проценти за користування кредитом у розмірі 35782 грн. 57 коп. , прострочену комісію у розмірі 4200 грн., які нараховані станом на 18.05.2022 року (а.с. 16 докази направлення а.с. 17-19).

Вимога позивача відповідачами отримана однак залишена без відповіді та виконання, що спричинило звернення позивача до Господарського суду Черкаської області про повернення кредиту, сплати процентів, комісії, штрафів у заявленому розмірі, вимога позивача про їх стягнення є предметом позову у справі, що розглядається.

Спірні правовідносини сторін, а відповідно, їх цивільні права та обов`язки, виникли із договору про надання овердрафтового кредиту № О09053/2021 від 17.06.2021 року та укладеного на його виконання договору поруки № О09053/2021/S-1 від 17.06.2021 року за правовою природою віднесені до договірних зобов`язань кредиту, загальні положення про кредит, як окремий вид зобов`язань, визначені параграфом 2 глави 71 ЦК України, ст.ст. 346, 347 ГК України, загальні положення про правочини визначені розділом IV книги 1 ЦК України, про зобов`язання і договір розділами І і ІІ книги 5 ЦК України, главами 19, 20 розділу IV ГК України, правові наслідки порушення зобов`язання, відповідальність за порушення зобов`язання - главою 51 ЦК України, розділом V ГК України.

Статтею 3 ЦК України визначено загальні засади цивільного законодавства, якими, зокрема, є: свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3, 4 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ч. 1, ч. 2 п.п. 5, 8 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, примусове виконання обов`язку в натурі, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Частиною 2 ст. 20 Господарського кодексу України (далі - ГК України) встановлено, що кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються шляхом, зокрема, присудження до виконання обов`язку в натурі, відшкодування збитків, застосування штрафних санкцій, іншими способами, передбаченими законом. Порядок захисту прав суб`єктів господарювання та споживачів визначається цим Кодексом, іншими законами.

Статтями 13 і 14 ЦК України встановлено, відповідно, межі здійснення цивільних прав та загальні засади виконання цивільних обов`язків. Зокрема, і цивільні права і цивільні обов`язки здійснюються (виконуються) в межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, ст.ст. 193, 202 ГК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 598, ч. 1 ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 610 ч. 1, ст. 611, ст. 612 ч. 1 ЦК України: порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання; у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, розірвання договору, сплата неустойки, відшкодування збитків; боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частина 1 ст. 626 ЦК України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення договору про позику, якщо інше не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до положень ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Із матеріалів справи вбачається, що 17.06.2021 року відповідач-1 підписав з позивачем договір про надання овердрафтового кредиту № О09053/2021 від 17.06.2021 року, яким взяв на себе зобов`язання виконувати умови цього договору.

Крім того, зобов`язання відповідача-1 - Товариства з обмеженою відповідальністю Топмедсервіс за договором про надання овердрафтового кредиту № О09053/2021 від 17.06.2021 року забезпечені порукою ОСОБА_1 за договором поруки № О09053/2021/S-1 від 17.06.2021 року.

Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Статтею 543 ЦК України визначено, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі. Солідарний боржник не має права висувати проти вимоги кредитора заперечення, що ґрунтуються на таких відносинах решти солідарних боржників з кредитором, у яких цей боржник не бере участі. Виконання солідарного обов`язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором.

Проте, всупереч умовам п.п. 1.3., 1.4., 1.5., 2.2.2.-2.2.5. Договору-1, відповідач-1 не виконав взяті на себе зобов`язання, не сплатив заборгованість за кредитом, внаслідок чого у нього виникла заборгованість, яка на момент розгляду справи судом склала 395751 грн.91 коп., що стало причиною призупинення та скасування позивачем лімітів овердрафту для відповідача-1. Наявність вказаної заборгованості і розмір підтверджені позивачем належними та допустимими доказами, відповідачами не спростована, тому вимога позивача про їх стягнення судом визнається доведеною, обґрунтованою і підлягає до задоволення повністю.

Також позивачем заявлено до стягнення 81568 грн. 84 коп. боргу за відсотками за користування кредитними коштами, 11200 грн. комісії, 42000 грн. штрафу відповідно п. 5.3 Договору-1, 294 грн. штрафу відповідно п. 5.2 Договору-1.

Пунктами 4.1., 4.3. Договору-1 сторони обумовили, що позичальник сплачує банку проценти у розмірі 16% річних в межах передбаченого п. 1.5. договору періоду безупинного користування кредитом та у розмірі 35% річних в разі перевищення встановленого п. 1.5. договору періоду безупинного користування кредитом, виходячи з фактичної кількості днів користування кредитом та фактичних залишків за дебетом поточного рахунку позичальника №5562/ UA0005562 та 360 днів у році. Проценти підлягають сплаті в межах строку надання кредиту щомісячно в останній робочий день цього місяця і в день закінчення терміну надання кредиту; позичальник сплачує банку комісії: А) за проведення розрахунків за поточним рахунком, пов`язаних з кредитуванням, в розмірі 1 відсоток від суми кредиту, передбаченої п. 1.3. договору; Б) за виконання операцій за переказ коштів з використанням систем дистанційного обслуговування в розмірі 0,5% від ліміту овердрафту кредиту, передбаченої п. 1.3. договору. Комісія відповідно до підпункту а) сплачується в день укладання договору. Комісія відповідно до підпункту б) сплачується в межах строку надання кредиту щомісяця, в останній робочий день поточного місяця, і в день фактичного повного погашення заборгованості.

Вимога позивача про стягнення процентів за користування кредитними коштами у розмірі 81568 грн. 84 коп., комісії у розмірі 11200 грн. також є обґрунтованою, її розрахунок методологічно і арифметично проведено правильно, судом перевірений, тому вимоги позивача про їх стягнення підлягають до задоволення в судовому порядку в повному обсязі.

Щодо вимоги позивача про стягнення 42294 грн. штрафів заявлених на підставі п. п. 5.2., 5.3 Договору-1 суд зазначає наступне.

Пунктами 5.2., 5.3. Договору-1 сторони обумовили, що при порушенні позичальником будь-якого із зобов`язань, передбачених пп.2.2.9., 2.2.10., 2.2.12 цього договору, позичальник сплачує банку за кожний випадок порушення штраф у розмірі 0,07% від ліміту встановленого у п.1.3. цього договору; при порушенні позичальником будь-якого із зобов`язань, передбачених п. 2.2.14 цього договору, позичальник сплачує банку за кожний випадок порушення штраф у розмірі 1,0% від ліміту встановленого у п.1.3. цього договору за кожен місяць, в якому мало місце порушення зобов`язання.

Виконання зобов`язання, згідно з ч. 1 ст. 546 ЦК України, може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Неустойкою (штрафом, пенею), згідно з ч. 1 ст. 549 ЦК України, є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Згідно з ч. 1 ст. 230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Вимога позивача про стягнення штрафів також є обґрунтованою, її розрахунок методологічно і арифметично проведено правильно, судом перевірений, разом з тим позивачем проведено нарахування без урахування пункту 18 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України, яким визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

За розрахунками суду розмір штрафу передбачений п. 5.3. Договору-1, з урахуванням пункту 18 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України становить 12600 грн., штраф передбачений п. 5.2. Договору-1 становить 294 грн. і в такому розмірі вимоги позивача в цій частині позову також підлягають задоволенню. В решті вимог позивача про стягнення 29400 грн. штрафу слід відмовити.

Нормами Господарського процесуального кодексу України, зокрема, встановлено, що:

учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 ст. 43);

кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.ч. 1, 3 ст. 74);

належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 ст. 76);

обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77);

достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ч. 1 ст. 78);

наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.ч. 1, 2 ст. 79);

учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ч. 1 ст. 80);

суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (ч.ч. 1, 2 ст. 86).

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 13, ч. 1 ст. 14 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За наслідками розгляду спору суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про солідарне стягнення з відповідачів на свою користь заборгованості за договором про надання овердрафтового кредиту № О09053/2021 від 17.06.2021 року, договором поруки № О09053/2021/S-1 від 17.06.2021 року, 395751 грн. 91 коп. боргу за кредитом, 81568 грн. 84 коп. боргу за відсотками за користування кредитними коштами, 11200 грн. комісії, 12600 грн. штрафу передбаченого п. 5.3 Договору-1, 294 грн. штрафу передбаченого п. 5.2 Договору-1 є доказаними, обґрунтованими, тому позов підлягає задоволенню частково. В стягненні 29400 грн. штрафу передбаченого п. 5.3 Договору-1 слід відмовити.

На підставі статті 129 ГПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог - 7521 грн. 22 коп. судового збору в дольовому порядку по 3760 грн. 61 коп. з кожного.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 236-240, 255, 256 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити частково.

Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю Топмедсервіс, ідентифікаційний код юридичної особи 39338744, місцезнаходження: 18000, Черкаська обл., м. Черкаси, вул. Сержанта Волкова, буд. 197, з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь Публічного акціонерного товариства МТБ Банк, ідентифікаційний код юридичної особи 21650966, місцезнаходження: 68003, Одеська обл., м. Чорноморськ, пр. Миру, буд. 28 395751 грн. 91 коп. боргу за кредитом, 81568 грн. 84 коп. боргу за відсотками за користування кредитними коштами, 11200 грн. комісії, 12894 грн. штрафів.

У задоволенні позову в частині вимог про стягнення 29400 грн. штрафу - відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Топмедсервіс, ідентифікаційний код юридичної особи 39338744, місцезнаходження: 18000, Черкаська обл., м. Черкаси, вул. Сержанта Волкова, буд. 197, на користь Публічного акціонерного товариства МТБ Банк, ідентифікаційний код юридичної особи 21650966, місцезнаходження: 68003, Одеська обл., м. Чорноморськ, пр. Миру, буд. 28 3760 грн. 61 коп. судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 на користь Публічного акціонерного товариства МТБ Банк, ідентифікаційний код юридичної особи 21650966, місцезнаходження: 68003, Одеська обл., м. Чорноморськ, пр. Миру, буд. 28 3760 грн. 61 коп.. судових витрат.

Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 01.12.2022 року.

Суддя В.М. Грачов