ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Чернівці

21 листопада 2022 року Справа № 926/411/22

Господарський суд Чернівецької області у складі головуючого судді Марущака І.В., за участю секретаря судового засідання Максимюк В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні загального позовного провадження справу

за позовом Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» (01032, місто Київ, вул. Симона Петлюри, 25, код 00100227)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівецька обласна енергопостачальна компанія» (58000, Чернівецька обл., м. Чернівці, вул. Лесі Українки, 5, код 42102122)

про стягнення заборгованості за договором про надання послуг з передачі електричної енергії в сумі 7 627 284,02 грн,

представники:

від позивача адвокат Блажко У.В.;

від відповідача Кульба Г.Б., Кутейнікова Д.Я.

І. Стислий виклад позицій сторін.

Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго» звернулося до Господарського суду Чернівецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівецька обласна енергопостачальна компанія» про стягнення 7 627 284,02 грн, з яких 458 309,86 грн 3% річних, 1 583 391,20 грн інфляційні втрати, 2 047 885,66 грн пеня та 3 537 697,30 грн штраф.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між Приватним акціонерним товариством «Національна енергетична компанія «Укренерго» (далі - НЕК «Укренерго») та Товариством з обмеженою відповідальністю ««Чернівецька обласна енергопостачальна компанія»» (далі - ТОВ «Чернівецька обласна ЕК») укладено договір про надання послуг з передачі електричної енергії № 0285-02024 від 01.01.2019.

ТОВ «Чернівецька обласна ЕК» повідомило НЕК «Укренерго» листами про плановий обсяг послуг за період з грудня 2020 по листопад 2021 та здійснило оплату послуг з передачі електричної енергії відповідно до них.

Всупереч умовам договору про надання послуг ТОВ «Чернівецька обласна ЕК» оплатило послуги з простроченням, внаслідок чого НЕК «Укренерго» нарахувало пеню, штраф, три проценти річних та інфляційні втрати, виходячи із суми простроченої заборгованості, які НЕК «Укренерго» просить стягнути з відповідача.

НЕК «Укренерго» подано заяву про збільшення позовних вимог, в якій просить стягнути з відповідача 142 504 655,33 грн, з яких 123 963 814,79 грн заборгованість за договором, 1 359 313,33 грн 3% річних, 6 245 740,79 грн інфляційних втрат, 3 553 864,63 грн пеня та 7 381 921,79 грн штраф за період з грудня 2020 по червень 2022 включно.

У відзиві на позов відповідач проти позовних вимог заперечив повністю через їх безпідставність та необґрунтованість з огляду на таке:

- позивачем не враховано заборону нараховувати штрафні санкції, яка була встановлена постановою НКРЕКП № 766 від 08.04.2020;

- розрахунок позивача суперечить умовам договору, оскільки для погодження обсягів ОСП повинен надати повідомлення із погодженням визначених користувачем обсягів рекомендованим листом. Іншим поштовим відправленням, або доставити кур`єром під розписку, однак докази погодження планових обсягів передачі електроенергії позивачем не надано, що, на думку відповідача, унеможливлює проведення розрахунку щодо планового обсягу передачі електроенергії на розрахунковий місяць;

- відповідно до умов договору (п. 5.5) оплата послуг здійснюється на підставі рахунків, наданих позивачем або самостійно сформованих в електронному вигляді, проте з наданих позивачем доказів не вбачається наявність виставлених рахунків, які мали бути надіслані на адресу відповідача.

У свою чергу позивач подав письмову відповідь на відзив, в якій вказує, що доводи відповідача є необґрунтованими, а обставини, зазначені у відзиві, є такими. Що не спростовують доводів позивача, з огляду на таке:

- прийняття постанови НКРЕКП № 766 від 08.04.2020 було направлено на підтримання електропостачальників у вказаний період в частині збереження ними фінансових ресурсів у разі несвоєчасної оплати платежів, натомість вказана постанова не звільняла електропостачальників від виконання умов договору щодо своєчасної оплати послуг та не мала на меті позбавлення оператора системи передачі права на пред`явлення позовів про стягнення пені і штрафу за прострочення платежів, що сталися у період з 08.04.2020 по 26.01.2021, у майбутньому, постанова лише рекомендувала відтермінувати можливість пред`явлення таких позовів;

- право позивача стягнути штрафні санкції за порушення господарського зобов`язання передбачено законодавчими актами, тому й позбавлення такого права має бути передбачено законом, а не підзаконним нормативним актом. Відтак, ураховуючи повноваження НКРЕКП, передбачені Законом України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг» неможливо тлумачити постанову Регулятора від 08.04.2020 № 766 як таку, що позбавляє позивача права на застосування штрафних санкцій у разі порушення господарського зобов`язання;

- приписи постанови НКРЕКП № 766 від 08.04.2020 встановлювали не застосовувати в період з 08.04.2020 по 26.01.2021 пеню та штраф за порушення зобов`язання за договором про надання послуг з постачання електричної енергії, однак постанова не забороняла після вказаного періоду здійснювати дії. Направлені на стягнення пені та штрафу за вказаний період;

- стосовно доводів відповідача щодо непогодження планових обсягів ОСП зазначає, що підпунктом 2 пунктом 9.2 договору в редакції додаткової угоди № 2 ОСП зобов`язується складати та надавати користувачу акти, рахунки, повідомлення на його запит, натомість жодного такого запиту від ТОВ «ЧОЕК» не надходило, а, отже, у позивача не виникло обов`язку направити повідомлення про погодження планових обсягів. Крім того, порядок розрахунку за надані послуги визначений пунктами 4.1, 6.2, 6.5 договору, якими не пов`язано виникнення обов`язку з оплати планових платежів з погодженням або непогодженням планових обсягів; планові обсяги передачі електроенергії погоджені у виставлених позивачем рахунках-фактурах на оплату планового платежу;

- твердження відповідача про відсутність рахунків не відповідає дійсності, оскільки рахунки надсилались разом з актом приймання-передачі послуг за відповідний місяць.

У запереченнях на відповідь на відзив відповідач наполягає на застосуванні положень постанови НКРЕКП № 766 від 08.04.2020 в частині дії обмежувальних заходів у період з 08.04.2020 по 26.01.2021 та звертає увагу, що договір з позивачем укладено на основі типового договору, який затверджено постановою НКРЕКП, а постанови Регулятора є обов`язковими в силу Закону № 1540-VIII. Також наголошує, що дії ТОВ «ЧОЕК» є правомірними, а розрахунок здійснювався по фактичних обсягах, так як не були погоджені планові у тому порядку, що було визначено у договорі, тобто відповідачем дотримано умови договору; рахунки, акти приймання-передачі, акти звірки рахунків повинні направлятися електронною поштою або факсимільним повідомленням, а також повинні бути обов`язково підтверджені рекомендованим листом, іншим поштовим відправленням або доставлені кур`єром під розписку, однак доказів вручення рахунків, у передбачений договором спосіб не надано.

У додаткових поясненнях ТОВ «ЧОЕК» зазначає про неприпустимість зворотної дії в часі нормативно-правових актів, й, відповідно, неможливість стягнення пені і штрафу за прострочення платежів, що сталися у період з 08.04.2020 по 26.01.2021, у майбутньому. Право не може накопичуватися протягом дії закону, який в подальшому втратив чинність; заперечує проти того, що планові обсяги передачі електроенергії погоджені у виставлених позивачем рахунках-фактурах на оплату планового платежу, оскільки такий спосіб погодження не передбачено договором, а надані позивачем скріншоти з системи «Акорд» на підтвердження факту направлення рахунків відповідачу вважає неналежним доказом.

Позивачем подано заперечення на додаткові пояснення відповідача, а відповідачем додаткові пояснення, в яких сторони підтримали раніше викладені позиції щодо предмету спору.

Окрім зазначених вище заяв по суті справи ТОВ «ЧОЕК» подано письмові пояснення на заяву про збільшення позовних вимог, в якій проти позову заперечило з наступних підстав:

- правові підстави для стягнення штрафних санкцій за період грудень 2020 січень 2021 відсутні, оскільки діяли положення постанови НКРЕКП № 766 від 08.04.2020;

- нарахування штрафних санкцій за період з грудня 2021 по червень 2022 в період дії постанови НКРЕКП № 332 від 25.02.2022 також вважає неправомірним з огляду на настанову НКРЕКП в зазначеній постанові, згідно якої на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» між учасниками ринку електричної енергії;

- позивачем було надано акти коригування, які складені в 2021 2022 роках, що свідчить про те, що послугу у відповідному розрахунковому місяці відповідач отримав у меншому обсязі, ніж вказано в актах приймання-передачі за відповідний місяць, тому нарахування пені, штрафу, 3% річних та інфляційних втрат на суму, на яку зменшилася вартість послуги після її коригування за період починаючи з наступної дати після спливу встановленого договором строку оплати, до дати коригування є безпідставними, адже такі нарахування у відповідній частині здійснені позивачем за несплату вартості фактично не наданої послуги.

ІІ. Процесуальні дії у справі.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.01.2022 вказану позовну заяву передано до провадження судді Марущака І.В.

Ухвалою суду від 31.01.2022 позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» залишено без руху через її не відповідність вимогам статті 164 Господарського процесуального кодексу України та зобов`язано позивача надати суду докази сплати судового збору в сумі 114 409,26 грн.

Після усунення недоліків позовної заяви суд ухвалою суду від 09.02.2022 прийнято позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче засідання на 02.03.2022 та встановлено відповідачу строк для подання відзиву, а позивачу запропоновано надати відповідь на відзив.

01.03.2022 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він проти позову заперечив.

Ухвалами від 02.03.2022, 24.03.2022 та 13.04.2022 відкладено розгляд справи у підготовчому судовому засіданні на 24.03.2022, 13.04.2022 та 05.05.2022 відповідно.

02.05.2022 від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, до якого додано, зокрема, копії рахунків-фактур за плановим платежами та копії рахунків-фактур за актами приймання-передачі послуг.

За наслідками судового засідання 05.05.2022 судом продовжено строк підготовчого провадження та оголошено перерву до 20.05.2022, судове засідання за участю представника позивача вирішено провести в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів.

До початку судового засідання 20.05.2022 відповідачем до суду подано заперечення, в яких просить у задоволенні позову відмовити.

В судовому засіданні 20.05.2022 оголошено перерву до 08.06.2022, судове засідання за участю представника позивача вирішено провести в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів.

07.06.2022 від позивача до суду надійшли заперечення на спростування доводів відповідача із копіями рахунків-фактур за плановими платежами.

В судовому засіданні 08.06.2022 оголошено перерву до 16.06.2022, судове засідання за участю представника позивача вирішено провести в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів.

15.06.2022 відповідачем до суду подано додаткові пояснення по суті спору.

Ухвалою від 16.06.2022 продовжено строк підготовчого провадження, відкладено розгляд справи у підготовчому засіданні на 06.07.2022, судове засідання за участю представника позивача вирішено провести в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів.

Судове засідання 06.07.2022 не відбулося у зв`язку з перебуванням судді Марущака І.В. у відпустці, про що учасники справи були сповіщені повідомленням керівника апарату Господарського суду Чернівецької області про неможливість проведення судового засідання.

08.07.2022 від позивача до суду надійшли заперечення на додаткові пояснення відповідача вих. № 01/27197 від 04.07.2022 з додатковими доказами.

Ухвалою від 25.07.2022 призначено розгляд справи у підготовчому судовому засіданні на 11.08.2022, яке вирішено провести в режимі відеоконференції.

10.08.2022 від позивача до суду надійшла заява про збільшення позовних вимог вих. №01/32422 від 02.08.2022, в якій позивач просить стягнути з відповідача 142 504 655,33 грн, з яких 123 963 814,79 грн заборгованість за договором, 1 359 313,33 грн 3% річних, 6 245 740,79 грн інфляційних втрат, 3 553 864,63 грн пеня та 7 381 921,79 грн штраф за період з грудня 2020 по червень 2022.

В свою чергу відповідачем 10.08.2022 подані додаткові пояснення вих. №06/2650 від 09.08.2022.

Ухвалою від 11.08.2022 суд прийняв до розгляду заяву про збільшення розміру позовних вимог вих. №01/32422 від 02.08.2022, продовжив строк підготовчого провадження, у зв`язку з чим відкладено розгляд справи у підготовчому засіданні на 29.08.2022, яке вирішено провести в режимі відеоконференції, запропоновано відповідачу надати відзив з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог і всі письмові та електронні докази, що підтверджують заперечення проти позову.

В судовому засіданні 29.08.2022 оголошено перерву до 15.09.2022, судове засідання вирішено провести в режимі відеоконференції.

14.09.2022 від позивача до суду надійшли пояснення щодо заперечень проти заяви про збільшення позовних вимог.

15.09.2022 відповідачем до суду подано: 1) заяву про закриття провадження у справі в частині стягнення заборгованості в сумі 57 371 999,5 грн на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України. В іншій частині позовних вимог відмовити. До заяви додано платіжні доручення на вказану суму;

2) заяву вих. № 06/3126 від 14.09.2022 про залучення до участі в справі Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача; 3) письмові пояснення вих. № 06/3127 від 14.09.2022.

Ухвалою від 15.09.2022 в задоволенні заяви ТОВ «Чернівецька обласна енергопостачальна компанія» про залучення третьої особи вих. № 06/3126 від 14.09.2022 на стороні відповідача відмовлено, оголошено перерву в підготовчому судовому засіданні до 26.09.2022.

Судове засідання 26.09.2022 не відбулося у зв`язку з перебуванням судді Марущака І.В. у відпустці, про що учасники справи були сповіщені повідомленням заступника керівника апарату Господарського суду Чернівецької області про неможливість проведення судового засідання.

26.09.2022 відповідачем до суду подано клопотання про долучення платіжних доручень №402392557 від 16.09.2022 та №402392565 на загальну суму 81 318 691,79 грн на підтвердження погашення заборгованості за договором про надання послуг з передачі електричної енергії № 0285-02024 від 01.01.2019.

Ухвалою від 29.09.2022 призначено розгляд справи у підготовчому судовому засіданні на 29.09.2022, яке вирішено провести в режимі відеоконференції.

Ухвалою від 29.09.2022 суд вирішив продовжити строк підготовчого провадження, відкласти розгляд справи у підготовчому засіданні на 06.10.2022, судове засідання провести в режимі відеоконференції.

Ухвалою від 06.10.2022 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті у судовому засіданні на 27.10.2022 року, судове засідання провести в режимі відеоконференції.

В судових засіданнях 27.10.2022 та 10.11.2022 представники сторін надали пояснення по суті позову: представник позивач проти закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору в частині стягнення основної заборгованості не заперечував, у решті позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, натомість представники відповідача підтримали раніше подане клопотання про закриття провадження у справі в частині стягнення основної заборгованості, в решті проти позову заперечили повністю. Судом частково досліджено матеріали справи та оголошено перерви розгляду справи по суті на 10.11.2022 та на 16.11.2022 відповідно.

Судове засідання 16.11.2022 не відбулося у зв`язку із відсутністю електроенергії, що підтверджується актом заступника керівника апарату Господарського суду Чернівецької області щодо знеструмлення електромережі суду з 14:45 год 16.11.2022 по 08:45 год 17.11.2022.

Востаннє, ухвалою від 16.11.2022 призначено судове засідання з розгляду справи по суті на 21.11.2022, судове засідання вирішено провести в режимі відеоконференції.

Присутні в судовому засіданні 21.11.2022 представники позивача просили визнати поважними причини пропуску процесуального строку, поновити його та долучити до матеріалів справи акт коригування від 20.10.2022 до акту приймання-передачі послуги від 31.05.2022. Причини неподання доказу обґрунтовували тим, що ТОВ «ЧОЕК» отримало даний акт коригування 24.10.2022.

Відповідно до статті 80 Господарського процесуального кодексу України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Згідно частини першої статті 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Оскільки відповідачем обґрунтовано неможливість подання доказів, суд вирішив поновити строк на подання доказів та долучити до матеріалів справи зазначений вище акт коригування.

Далі суд продовжив дослідження матеріалів справи.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом.

Заслухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд установив таке.

01.01.2019 між Державним підприємством «Національна енергетична компанія «Укренерго» та ТОВ «Чернівецька обласна ЕК» укладено договір про надання послуг з передачі електричної енергії № 0285-02024 (далі - Договір), згідно з п. 1.1 якого ДП (оператор системи передачі, далі - ОСП) зобов`язується надавати послугу з передачі електричної енергії (надалі - послуга) відповідно до умов цього договору, а ТОВ «Чернівецька обласна ЕК» (користувач) зобов`язується здійснювати оплату за послугу відповідно до умов цього договору.

29.07.2019 внаслідок реорганізації шляхом перетворення ДП відповідно до наказу Міністерства фінансів України від 15.02.2019 №73 та розпорядження Кабінету Міністрів України від 22.11.2017 №829-р «Про погодження перетворення державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» у приватне акціонерне товариство» утворено НЕК «Укренерго» як акціонерне товариство, 100 відсотків акцій якого закріплюються в державній власності.

НЕК «Укренерго» є правонаступником майна, усіх прав та обов`язків вказаного ДП відповідно до статті 108 Цивільного кодексу України, пункту 5 Порядку перетворення державного унітарного комерційного підприємства в акціонерне товариство, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.08.2012 № 802, пункту 3.2 статуту НЕК «Укренерго».

Додатковою угодою № 2 від 14.08.2019, укладеною між НЕК «Укренерго» та ТОВ «Чернівецька обласна ЕК», вказаний договір про надання послуг викладено в новій редакції.

Відповідно до пункту 3.1 договору про надання послуг (тут і далі - в редакції додатковї угоди № 2 від 14.08.2019) ціна договору визначається згідно з діючими на момент надання послуги тарифами на послуги з передачі електричної енергії, встановленими регулятором, та оприлюднюються ОСП на власному вебсайті в мережі Інтернет.

Для розрахунків за договором використовується плановий і фактичний обсяг послуги:

- плановий обсяг послуги визначається на основі наданих користувачем і погоджених ОСП повідомлень щодо планового обсягу передачі електроенергії на розрахунковий місяць;

- визначення фактичного обсягу послуги у розрахунковому місяці здійснюється (для електропостачальників) на підставі даних щодо обсягів споживання електричної енергії споживачами електропостачальника, яким є ТОВ «Чернівецька обласна ЕК» (пункт 4.1 договору про надання послуг).

Відповідно до пункту 5.1 вказаного договору планова та фактична вартість послуги (грн) за цим договором визначається шляхом множення планового та фактичного обсягу послуги (МВт*год) за розрахунковий період на тариф, встановлений регулятором (грн/МВт*год). На вартість послуги нараховується податок на додану вартість відповідно до законодавства України.

Згідно із пунктом 6.1 договору про надання послуг розрахунковим періодом за цим договором є один календарний місяць.

За умовами пункту 6.2. договору користувач здійснює поетапну попередню оплату планової вартості послуги ОСП таким чином: перший платіж - до 17:00 другого банківського дня розрахункового місяця у розмірі не менше 1/5 від планової вартості послуги, визначеної згідно з розділом 5 цього договору. Подальша оплата може здійснюватися щоденно або шляхом сплати 1/5 від планової вартості послуг, яка визначена згідно з розділом 5, у кожен з наступних періодів: другий платіж з 06 до 10 числа розрахункового місяця; третій платіж з 11 до 15 числа розрахункового місяця; четвертий платіж з 16 до 20 числа розрахункового місяця; п`ятий платіж з 21 до 25 числа розрахункового місяця.

При цьому розмір оплати у вказані періоди повинен бути не меншим планової вартості послуг, яка визначена згідно з розділом 5 на 5 днів наперед.

Згідно з пунктом 6.3 договору у разі зміни планових обсягів послуги протягом розрахункового місяця користувач: передає ОСП письмове факсимільне повідомлення про зміну обсягів послуги не менше ніж за 2 робочі дні до моменту очікуваної зміни планових обсягів послуги; сплачує вартість послуги до дати очікуваного перевищення запланованих обсягів послуги або зменшує останній/останні планові платежі на відповідну суму у разі зменшення запланованих обсягів послуги.

Відповідно до пункту 6.4 договору про надання послуг у разі зміни регулятором тарифу на послугу з передачі електричної енергії ОСП здійснює розрахунок належної до сплати вартості послуги за новим тарифом, починаючи з дня набрання чинності рішенням регулятора про зміну тарифу.

Пунктом 6.5 договору встановлено, що користувач здійснює розрахунок з ОСП за фактичний обсяг послуги протягом 3 банківських днів з дати отримання та на підставі акта приймання-передачі послуги, який ОСП надає користувачу протягом перших 5 робочих днів місяця, наступного за розрахунковим. Оплата послуги здійснюється на підставі рахунків, наданих ОСВ або самостійно сформованих в електронному вигляді за допомогою «Системи управління ринком» (надалі - сервіс), з використанням кваліфікованого електронного підпису тієї особи, яка уповноважена підписувати документи в електронному вигляді, у порядку, визначеному законодавством.

Згідно з пунктом 6.6 договору про надання послуг сторони домовились, що у разі виникнення розбіжностей за отриманим від ОСП за попередній розрахунковий місяць актом приймання-передачі послуги користувач має право оскаржити зазначену в акті приймання-передачі послуги вартість послуги шляхом направлення ОСП повідомлення протягом 5 робочих днів з моменту отримання акта. Процедура оскарження не звільняє користувача від платіжного зобов`язання у встановлений договором термін. Якщо користувач не надає ОСП повідомлення з обґрунтуванням розбіжностей протягом 5 робочих днів з дати отримання акта приймання-передачі послуги, то вважається, що цей акт прийнято без розбіжностей.

За умовами пункту 6.7 договору про надання послуг у випадку порушення користувачем термінів розрахунку ОСП має право нарахувати пеню у розмірі 0,1% (але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня) від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. Пеня нараховується до повного виконання користувачем своїх зобов`язань. За прострочення зазначеного терміну понад 30 календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 7% від суми простроченого платежу.

Абзацом 4 пункту 6.7 договору про надання послуг сторони погодили, що у разі, якщо фактичний обсяг оплати користувачем послуги перевищує суму, зазначену в акті приймання-передачі наданої послуги, ОСП (за заявою користувача) протягом 5 банківських днів з дня отримання заяви повертає користувачу надлишок коштів або враховує їх в оплату послуги наступних розрахункових періодів. За наявності заборгованості кошти зараховуються першочергово в оплату заборгованості минулих періодів з найдавнішим терміном її виникнення.

Додатковою угодою № 3 від 16.11.2021, укладеною між НЕК «Укренерго» та ТОВ «Чернівецька обласна ЕК», вказаний договір про надання послуг викладено в новій редакції. Пунктом 6 додаткової угоди встановлено, що її умови поширюються на правовідносини сторін, які виникли до її укладення з 08.02.2020.

Відповідно до пункту 3.1 договору про надання послуг (тут і далі - в редакції додатковї угоди № 3 від 16.11.2021) планова та/або фактична вартість послуги визначається на підставі діючого на момент надання послуги тарифу на послуги з передачі електричної енергії та планового та/або фактичного обсягу послуги в розрахунковому періоді. На вартість послуги нараховується податок на додану вартість відповідно до законодавства України. Тариф на послуги з передачі електричної енергії затверджується Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (Регуляторонм), та оприлюднюється ОСП, на своєму офіційному вебсайті в мережі Інтернет.

Для розрахунків за цим договором використовується плановий і фактичний обсяги послуги:

- плановий обсяг послуги визначається на основі наданих користувачем повідомлень щодо планового обсягу передачі електроенергії на розрахунковий місяць. У разі ненадання або несвоєчасного надання користувачем повідомлень плановим обсягом послуги визначається фактичний обсяг наданої послуги у попередньому розрахунковому періоді;

- фактичний обсяг послуги в розрахунковому місяці визначається відповідно до розділу ХІ Кодексу системи передачі.

Згідно із пунктом 5.1 договору про надання послуг розрахунковим періодом за цим договором є один календарний місяць.

За умовами пункту 5.2. договору користувач здійснює поетапну попередню оплату планової вартості послуги ОСП таким чином: перший платіж - до 17:00 другого банківського дня розрахункового місяця у розмірі 1/5 від планової вартості послуги, визначеної згідно з розділом 3 цього договору. Подальша оплата здійснюється шляхом сплати 1/5 від планової вартості послуги, яка визначена згідно з розділом 3 цього договору відповідно до такого алгоритму: другий платіж - до 10 числа розрахункового місяця; третій платіж - до 15 числа розрахункового місяця; четвертий платіж до 20 числа розрахункового місяця; п`ятий платіж до 25 числа розрахункового місяця.

Згідно з пунктом 5.3 договору у разі зміни планових обсягів послуги протягом розрахункового місяця користувач передає ОСП повідомлення про зміну обсягів послуги. ОСП протягом 5 робочих днів з моменту отримання такого повідомлення корегує розмір наступних планових платежів.

Відповідно до пункту 5.4 договору у разі зміни тарифу на послуги з передачі електричної енергії ОСП здійснює розрахунок належної до сплати вартості послуги за новим тарифом, починаючи з дня набрання чинності рішенням регулятора про зміну тарифу.

Пунктом 5.5 договору встановлено, що користувач здійснює розрахунок з ОСП за фактичний обсяг послуги протягом 3 банківських днів з дати та на підставі отриманого акта приймання-передачі послуги, який ОСП надає користувачу протягом перших 11 календарних днів місяця, наступного за розрахунковим. Оплата послуги здійснюється на підставі рахунків, наданих ОСП або самостійно сформованих в електронному вигляді за допомогою «Системи управління ринком» (надалі сервіс), з використанням кваліфікованого електронного підпису тієї особи, яка уповноважена підписувати документи в електронному вигляді, у порядку, визначеному законодавством.

Згідно з пунктом 5.6 договору про надання послуг сторони домовились, що у разі виникнення розбіжностей за отриманим від ОСП за попередній розрахунковий місяць актом приймання-передачі послуги користувач має право оскаржити зазначену в акті приймання-передачі послуги вартість послуги шляхом направлення ОСП повідомлення протягом 5 робочих днів з дня отримання акта. Процедура оскарження не звільняє користувача від платіжного зобов`язання у встановлений договором термін. Якщо користувач не надає ОСП повідомлення з обґрунтуванням розбіжностей протягом 5 робочих днів з дня отримання акта приймання-передачі послуги, то вважається, що цей акт прийнято без розбіжностей.

За умовами пункту 5.7 договору про надання послуг у випадку порушення будь-яких термінів розрахунку за цим договором користувач сплачує ОСП пеню у розмірі 0,1% (але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня) від суми боргу за кожен день прострочення платежу, ураховуючи день фактичної оплати. Пеня нараховується до повного виконання користувачем своїх зобов`язань. За прострочення зазначеного терміну понад 30 календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 7% від суми простроченого платежу.

Абзацом 4 пункту 6.7 договору про надання послуг сторони погодили, що у разі, якщо фактичний обсяг оплати користувачем послуги перевищує суму, зазначену в акті приймання-передачі наданої послуги, ОСП (за заявою користувача) протягом 5 банківських днів з дня отримання заяви повертає користувачу надлишок коштів або, у разі відсутності такої заяви користувача, ураховує їх як оплату послуги останнього платежу наступного розрахункового періоду відповідно до пункту 5.2 цього договору. За наявності заборгованості кошти зараховуються першочергово в оплату заборгованості минулих періодів з найдавнішим терміном її виникнення (за цим договором). При повній сплаті заборгованості минулих періодів надлишок коштів може бути зарахований в оплату пені та штрафних санкцій за наявності письмової згоди користувача.

ТОВ «Чернівецька обласна ЕК» повідомило НЕК «Укренерго» листами про плановий обсяг послуг за період листопад 2020 - травень 2021, вересень, жовтень, листопад грудень 2021, січень червень 2022 та здійснило оплату послуг з передачі електричної енергії відповідно до них.

Відповідно до пункту 10.1 договору про надання послуг планові обсяги передачі електроенергії користувач зобов`язаний подавати ОСП до 25 числа місяця, що передує розрахунковому місяцю. ОСП протягом 5 робочих днів погоджує планові обсяги передачі і повертає їх користувачеві.

ТОВ «Чернівецька обласна ЕК» подало до НЕК «Укренерго» письмові відомості щодо планових обсягів за відповідний період (даний факт визнається представниками сторін).

Позивачем планові обсяги погоджувалися рахунками фактурами які надсилалися позивачем на електронну адресу відповідача, а також рахунки фактури та акти приймання передачі послуг формувалися в системі «Аскод», однак матеріали справи не містять доказів щодо повернення погоджених НЕК «Укренерго» вказаних планових обсягів рекомендованим листом або іншим поштовим відправлення або кур`єром.

Як зазначає позивач у первісних позовних вимогах, всупереч умовам договору відповідач оплатив послуги з простроченням, внаслідок чого позивач здійснив розрахунок пені, штрафу, 3% річних і інфляційних втрат, виходячи із суми простроченої заборгованості, які просить стягнути згідно поданого у даній справі позову.

Згідно заяви про збільшення позовних вимог позивач заявив про стягнення основної заборгованості надані послуги з передачі електричної енергії за березень - червень та здійснив розрахунок пені, штрафу, 3% річних і інфляційних втрат, виходячи з сум простроченої заборгованості та часткового її погашення за послуги, надані за період з грудня 2021 по червень 2022 включно.

В періоді, за який позивачем збільшено позовні вимоги, була укладена додаткова угода від 22.12.2021, укладена між НЕК «Укренерго» та ТОВ «Чернівецька обласна ЕК», якою договір про надання послуг з передачі електричної енергії від 01.01.2019 № 0285-02024 викладено в новій редакції, а саме пунктом 5.5 договору встановлено, що користувач здійснює розрахунок за фактичний обсяг послуги до 15 числа місяця наступного за розрахунковим (включно), на підставі рахунків, актів надання послуги, наданих виконавцем (ОСП), або самостійно сформованих в електронному вигляді за допомогою «Системи управління ринком», або отриманих за допомогою сервісу електронного документообігу, з використанням порядку, визначеному законодавством, електронного підпису тієї особи, уповноваженої на підписання документів в електронному вигляді.

Вартість наданої послуги за розрахунковий період визначається до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно), на підставі даних, що надаються Адміністратором комерційного обліку. Акти приймання-передачі послуги направляються користувачу до 12 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно).

Коригування обсягів та вартості наданої послуги відповідного розрахункового періоду здійснюється за уточненими даними комерційного обліку, що надаються АКО протягом 10 календарних днів з дати проведення процесу врегулювання в СУР, що здійснюється згідно з Правилами ринку.

Оплату вартості послуги, після коригування обсягів та вартості послуг, користувач здійснює до 15 числа місяця, наступного за місяцем, у якому отримано акт коригування до акта приймання-передачі послуги (включно).

За умовами пункту 5.7 договору про надання послуг в редакції додаткової угоди від 22.12.2021, у випадку порушення користувачем термінів розрахунку ОСП має право нарахувати пеню у розмірі 0,1% (але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня) від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. Пеня нараховується до повного виконання користувачем своїх зобов`язань. За прострочення зазначеного терміну понад 30 календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 7% від суми простроченого платежу.

В абзаці 4 пункту 5.7 договору про надання послуг в редакції додаткової угоди від 22.12.2021 зазначено, що у разі, якщо фактичний обсяг оплати користувачем послуги перевищує суму, зазначену в акті приймання-передачі наданої послуги, ОСП (за заявою користувача) протягом 5 банківських днів з дня отримання заяви повертає користувачу надлишок коштів або враховує їх в оплату послуги наступних розрахункових періодів. За наявності заборгованості кошти зараховуються першочергово в оплату заборгованості минулих періодів з найдавнішим терміном її виникнення. При повній сплаті заборгованості минулих періодів надлишок коштів може бути зарахований в оплату пені та штрафних санкцій за наявності письмової згоди користувача.

Згідно з пунктом 14.1 договір про надання послуг з передачі електричної енергії № 0285-02024 від 01.01.2019 набуває чинності з дати його підписання і діє до 31.12.2019 року. Якщо користувач не направив ОСП у строк не менший ніж за місяць до закінчення терміну дії договору повідомлення про припинення дії договору, то цей договір вважається продовженим на наступний календарний рік на тих самих умовах.

Позивач у заяві про збільшення позовних вимог зазначає, що листами від 24.02.2022, 24.03.2022 № 1141, 25.04.2022 № 1457 та 24.05.2022 №1797 відповідач повідомив НЕК «Укренерго» про планові обсяги передачі електричної енергії в у березні червні 2022 та на виконання умов Договору НЕК «Укренерго» передало відповідачу електричну енергію, на підтвердження чого до позовної заяви додані акти приймання-передачі послуги, які відповідач оплатив частково. Заборгованість з оплати послуг за березень 2022 складає 16 734 681,58 грн, за квітень 40 137 057,89 грн, за травень 34 345 780,87 та за червень 32 746 294,45 грн.

Як убачається з матеріалів справи, після відкриття провадження у справі ТОВ «Чернівецька обласна ЕК» перерахувало НЕК «Укренерго» кошти за послуги з передачі електричної енергії:

1) 12.08.2022 у сумі 16 914 329,23 грн за березень 2022, що підтверджується платіжним дорученням № 402392355 від 12.08.2022;

2) 10.08.2022 у сумі 40 457 670,23 грн за квітень 2022, що підтверджується платіжним дорученням № 402392472 від 31.08.2022;

3) 16.09.2022 у сумі 33 090 758,10 грн за травень 2022, що підтверджується платіжним дорученням № 402392557 від 16.09.2022;

4) 19.09.2022 у сумі 48 227 933,69 грн за травень - липень 2022, що підтверджується платіжним дорученням № 402392565 від 19.09.2022.

Загальна сума сплачених коштів складає 138 690 691,25 грн.

Згідно письмових пояснень НЕК «Укренерго», які не заперечуються відповідачем, 123 963 814,79 грн є оплатою послуг за договором за період, заявлений в заяві про збільшення позовних вимог, а 14 726 876,46 грн є частковою оплатою послуг за липень 2022, що не входять до предмету спору у даній справі.

ІV. Мотиви, якими керується суд, та застосоване ним законодавство.

А. Основна заборгованість.

Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначено статтею 11 Цивільного кодексу України, відповідно до частини 1 якої цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти (пункти 1, 4 частини 2 статті 11 ЦК).

За визначенням частини 1 статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За приписами статей 6, 627 та 628 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості; зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін та погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За приписами статті 639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.

Відповідно до статті 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Згідно статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною першою статті 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Аналіз норм чинного законодавства та наданих матеріалів, дає суду можливість зробити висновки, що правовідносини сторін врегульовані договором про надання послуг.

Згідно зі статтею 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії".

Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Закон України «Про ринок електричної енергії» передбачає, що учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах (стаття 4).

Державне регулювання ринку електричної енергії здійснює Регулятор (Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, далі - НКРЕКП) у межах повноважень, визначених цим Законом та іншими актами законодавства (стаття 6).

Згідно розділу ХІ Кодексу системи передачі, затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №309, послуги з передачі електричної енергії та з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління надаються на договірних засадах на основі типових договорів згідно з порядком, визначеним цим Кодексом (пункт 1.1).

Типові форми договорів про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління та про надання послуг з передачі електричної енергії наведені в додатках 5 та 6 до цього Кодексу відповідно (пункт 1.2).

Доступ до системи передачі надається Користувачу лише на підставі укладеного договору про надання послуг з передачі електричної енергії. Діяльність на ринку електричної енергії без укладення договору про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління у випадках, передбачених цим Кодексом, не допускається. (пункт 1.3).

Встановивши фактичні обставини, суд дійшов висновку, що спір у даній справі є майновим та зумовлений неналежним виконанням відповідачем договірних зобов`язань щодо оплати вартості послуг з передачі електричної енергії.

Відповідно до частини першої статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до частини першої статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Аналогічно приписами статті 193 Господарського кодексу України унормовано, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з частиною першої статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його в строк, установлений договором або законом (частина перша статті 612 ЦК України).

На підставі укладеного договору про надання послуг з передачі електричної енергії №0285-02024 від 01.01.2019 зі змінами між сторонами виникли зобов`язання, в силу яких ПАТ НЕК «Укренерго» зобов`язалось надавати послугу з передачі електричної енергії відповідно до умов Договору, а ТОВ «Чернівецька обласна ЕК» зобов`язалось здійснювати оплату за послугу відповідно до умов договору.

За змістом укладеного договору сторонами узгоджено здійснення оплати на умовах поетапної попередньої оплати у розмірі та строки, передбачені пунктом 6.2 договору в редакції додаткової угоди № 2 та пунктом 5.2 договору в редакції додаткових угод № 3 та б/н, та передбачено строк остаточного розрахунку згідно пунктів 6.5 та 5.5 відповідно.

Наведені в цих пунктах порядок і терміни розрахунку узгоджені між сторонами та є обов`язковими до виконання в силу наведених вище положень законодавства.

Як зазначає позивач, що підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи, та не заперечується відповідачем, останній частково оплатив послуги з передачі електричної енергії, отримані ним у березні, квітні, травні та червні 2022. Заборгованість з оплати послуг за вказаний період складає 123 963 814,79 грн.

Відтак, суд констатує, що відповідач неналежно виконав свої зобов`язання зі сплати вартості послуг з передачі електричної енергії за вказаний вище період, станом на момент подачі заяви про збільшення позовних вимог (10.08.2022) у позивача виникло право вимоги сплати відповідачем заборгованості за договором №0285-02024 від 01.01.2019 в сумі 123 963 814,79 грн.

За таких обставин, позовні вимоги частині стягнення з відповідача основної заборгованості в сумі 123 963 814,79 грн є обґрунтованими та підставними.

Як убачається з матеріалів справи, після відкриття провадження у справі ТОВ «Чернівецька обласна ЕК» перерахувало НЕК «Укренерго» кошти за послуги з передачі електричної енергії в сумі 138 690 691,25 грн.

Згідно письмових пояснень НЕК «Укренерго» та пояснень представників сторін 123 963 814,79 грн є оплатою послуг за договором за період з березня по червень 2022, а 14 726 876,46 грн є частковою оплатою послуг за липень 2022, що не входять до предмету спору у даній справі.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Таким чином, у частині стягнення 123 963 814,79 грн основної заборгованості провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю предмету спору.

Б. Пеня, штраф, 3% річних та інфляційні втрати.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з частиною 1 статті 230 та частиною 6 статті 231 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Розмір штрафних санкцій встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому, розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг) (частина 4 статті 231 ГК України).

Одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 Цивільного кодексу України пеня і штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 Господарського кодексу України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Окрім того, за правилами частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України божник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Так, за порушення відповідачем строків оплати планових платежів та за фактичний обсяг наданих послуг позивач нарахував відповідачу штрафні санкції.

Для розрахунків за договором використовується плановий і фактичний обсяг послуги:

- плановий обсяг послуги визначається на основі наданих користувачем і погоджених ОСП повідомлень щодо планового обсягу передачі електроенергії на розрахунковий місяць;

- визначення фактичного обсягу послуги у розрахунковому місяці здійснюється (для електропостачальників) на підставі даних щодо обсягів споживання електричної енергії споживачами електропостачальника, яким є ТОВ «Чернівецька обласна ЕК» (пункт 4.1 додаткової угоди № 2).

Відповідно до пункту 5.1 вказаної додаткової угоди планова та фактична вартість послуги (грн) за цим договором визначається шляхом множення планового та фактичного обсягу послуги (МВт*год) за розрахунковий період на тариф, встановлений регулятором (грн/МВт*год). На вартість послуги нараховується податок на додану вартість відповідно до законодавства України.

Згідно із пунктом 6.1 додаткової угоди № 2 про надання послуг розрахунковим періодом за цим договором є один календарний місяць.

За умовами пункту 6.2. додаткової угоди № 2 користувач здійснює поетапну попередню оплату планової вартості послуги ОСП таким чином: перший платіж - до 17:00 другого банківського дня розрахункового місяця у розмірі не менше 1/5 від планової вартості послуги, визначеної згідно з розділом 5 цього договору. Подальша оплата може здійснюватися щоденно або шляхом сплати 1/5 від планової вартості послуг, яка визначена згідно з розділом 5, у кожен з наступних періодів: другий платіж з 06 до 10 числа розрахункового місяця; третій платіж з 11 до 15 числа розрахункового місяця; четвертий платіж з 16 до 20 числа розрахункового місяця; п`ятий платіж з 21 до 25 числа розрахункового місяця.

При цьому розмір оплати у вказані періоди повинен бути не меншим планової вартості послуг, яка визначена згідно з розділом 5 на 5 днів наперед.

За умовами пункту 5.2. додаткової угоди № 3 користувач здійснює поетапну попередню оплату планової вартості послуги ОСП таким чином: перший платіж - до 17:00 другого банківського дня розрахункового місяця у розмірі 1/5 від планової вартості послуги, визначеної згідно з розділом 3 цього договору. Подальша оплата здійснюється шляхом сплати 1/5 від планової вартості послуги, яка визначена згідно з розділом 3 цього договору відповідно до такого алгоритму: другий платіж - до 10 числа розрахункового місяця; третій платіж - до 15 числа розрахункового місяця; четвертий платіж до 20 числа розрахункового місяця; п`ятий платіж до 25 числа розрахункового місяця.

Пунктом 5.5 договору в редакції додаткової угоди №3 встановлено, що користувач здійснює розрахунок з ОСП за фактичний обсяг послуги протягом 3 банківських днів з дати та на підставі отриманого акта приймання-передачі послуги, який ОСП надає користувачу протягом перших 11 календарних днів місяця (перших 5 робочих днів з моменту отримання акта згідно додаткової угоди №2), наступного за розрахунковим. Оплата послуги здійснюється на підставі рахунків, наданих ОСП або самостійно сформованих в електронному вигляді за допомогою «Системи управління ринком» (надалі сервіс), з використанням кваліфікованого електронного підпису тієї особи, яка уповноважена підписувати документи в електронному вигляді, у порядку, визначеному законодавством.

Пунктом 5.5 договору в редакції додаткової угоди б/н від 22.12.2021 встановлено, що користувач здійснює розрахунок за фактичний обсяг послуги до 15 числа місяця наступного за розрахунковим (включно), на підставі рахунків, актів надання послуги, наданих виконавцем (ОСП), або самостійно сформованих в електронному вигляді за допомогою «Системи управління ринком», або отриманих за допомогою сервісу електронного документообігу, з використанням порядку, визначеному законодавством, електронного підпису тієї особи, уповноваженої на підписання документів в електронному вигляді.

Оплату вартості послуги, після коригування обсягів та вартості послуг, користувач здійснює до 15 числа місяця, наступного за місяцем, у якому отримано акт коригування до акта приймання-передачі послуги (включно).

Як зазначає позивач, відповідачем порушено терміни розрахунку по плановим обсягам за період грудень 2020 травень, жовтень, листопад, грудень 2021, березень червень 2022 та за фактичним споживанням за лютий, жовтень, листопад 2021, березень червень 2022.

Відповідач заперечує вказані твердження позивача, вказуючи на те, що між сторонами не було погоджено планові обсяги послуг у відповідності до порядку, встановленого договором. Відповідач вважає, що за вказаних обставин сплаті підлягає лише фактично отриманий обсяг.

Крім того, відповідач зазначає про встановлення заборони нараховувати штрафні санкції згідно постанови НКРЕКП № 766 від 08.04.2020.

Досліджуючи зазначені обставини суд враховує, що відповідно до пункту 4.1 типового договору про надання послуг з передачі електричної енергії для розрахунків за цим договором використовується плановий і фактичний обсяг послуги: 1) плановий обсяг послуги визначається на основі наданих користувачем і погоджених ОСП повідомлень щодо планового обсягу передачі електроенергії на розрахунковий місяць; 2) визначення фактичного обсягу послуги у розрахунковому місяці здійснюється, зокрема, для електропостачальників на підставі даних щодо обсягів споживання електричної енергії споживачами електропостачальника. З цією метою використовуються дані обліку Адміністратора комерційного обліку.

Згідно з пунктом 6.2 типового договору про надання послуг з передачі електричної енергії користувач здійснює поетапну попередню оплату планової вартості послуги ОСП таким чином: перший платіж - до 17:00 другого банківського дня розрахункового місяця у розмірі не менше 1/5 від планової вартості послуги, визначеної згідно з розділом 5 цього договору. Подальша оплата може здійснюватися щоденно або шляхом сплати 1/5 від планової вартості послуг, яка визначена згідно з розділом 5, у кожен з наступних періодів: другий платіж - з 06 до 10 числа розрахункового місяця; третій платіж - з 11 до 15 числа розрахункового місяця; четвертий платіж - з 16 до 20 числа розрахункового місяця; п`ятий платіж - з 21 до 25 числа розрахункового місяця. При цьому розмір оплати у вказані періоди повинен бути не меншим планової вартості послуг, яка визначена згідно з розділом 5, на 5 днів наперед.

Пунктом 6.5 типового договору про надання послуг з передачі електричної енергії передбачено, що користувач здійснює розрахунок з ОСП за фактичний обсяг послуги протягом 3 банківських днів з дати отримання та на підставі акта приймання-передачі послуги, який ОСП надає користувачу протягом перших 5 робочих днів місяця, наступного за розрахунковим.

Згідно з пунктом 10.1 типового договору про надання послуг з передачі електричної енергії планові обсяги передачі електроенергії користувач зобов`язаний подавати ОСП до 25 (двадцять п`ятого) числа місяця, що передує розрахунковому місяцю. ОСП протягом 5 (п`яти) робочих днів погоджує планові обсяги передачі і повертає їх користувачу. ОСП протягом перших 5 (п`яти) робочих днів місяця, наступного за розрахунковим, направляє користувачу акт приймання-передачі наданої послуги. Користувач, отримавши акт приймання-передачі наданої послуги, протягом 3 робочих днів місяця, наступного за розрахунковим, повертає його ОСП, підписаний зі свого боку.

Відповідно до пункту 10.4 типового договору про надання послуг з передачі електричної енергії рахунки, акти приймання-передачі, акти звірки розрахунків, будь-які повідомлення за цим договором повинні направлятися однією стороною іншій електронною поштою або факсимільним повідомленням, а також повинні бути обов`язково підтверджені рекомендованим листом, іншим поштовим відправленням або доставлені кур`єром під розписку за адресою, зазначеною в цьому договорі. Рахунки, акти приймання-передачі, акти звірки розрахунків, повідомлення вважаються отриманими Стороною: у день їх доставки кур`єром, що підтверджується квитанцією про вручення одержувачеві, що підписується його уповноваженим представником; у день особистого вручення, що підтверджується підписом одержувача та/або реєстрацією вхідної кореспонденції, або третій календарний день від дати отримання поштовим відділенням зв`язку, в якому обслуговується одержувач (у разі направлення поштою рекомендованим листом).

Положення пунктів 4.1, 6.2, 6.5, 10.1, 10.4 договору про надання послуг, укладеного за між НЕК «Укренерго» та ТОВ «Кіровоградська обласна ЕК», є аналогічними за змістом вказаним положення типового договору про надання послуг з передачі електричної енергії, який є додатком 6 до Кодексу системи передачі.

У подальшому з метою приведення договору про надання послуг з передачі електричної енергії № 0285-02024 від 01.01.2019 у відповідність до Кодексу системи передачі затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 309 з відповідними змінами та доповненнями в тому числі до типової форми Договору про надання послуг з передачі електричної енергії, сторонами укладено додаткові угоди №2, №3 та б/н.

Як встановлено матеріалами справи, ТОВ «Чернівецька обласна ЕК» подано до ПАТ НЕК «Укренерго» письмові відомості щодо планових обсягів, а саме: від 25.11.2020 № 6142 на грудень 2020; від 24.12.2020 № 8421 на січень 2021; від 25.01.2021 на лютий 2021; від 25.02.2021 № 3833 на березень 2021; від 25.03.2021 № 5038 на квітень 2021; від 23.04.2021 № 6050 на травень 2021; від 24.09.2021 № 12376 на жовтень 2021; від 24.11.2021 № 13404 на грудень 2021; від 24.02.2022 на березень 2022; від 24.03.2022 на квітень 2022; від 25.04.2022 на травень 2022; від 24.05.2022 на червень 2022.

Щодо посилання відповідача, що матеріали справи не містять доказів повернення ПАТ НЕК «Укренерго» планових обсягів суд вважає за необхідне звернути увагу на таке.

Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У частині третьої статті 2 ГПК України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у статті 13 цього Кодексу.

Відповідно до частин третьої-четвертої статті 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Необхідно застосовувати категорії стандартів доказування та принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, це й принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.

Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі N 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі N 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі N 902/761/18, від 04.12.2019 у справі N 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі N 129/1033/13-ц (провадження N 14-400цс19).

Реалізація принципу змагальності сторін в процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, в тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час вирішення судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

17.10.2019 набув чинності Закон України від 20.09.2019 N 132-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні", яким було, зокрема внесено зміни до ГПК України та змінено назву статті 79 ГПК України з "Достатність доказів" на нову - "Вірогідність доказів" та викладено її у новій редакції з фактичним впровадженням у господарський процес стандарту доказування "вірогідність доказів".

Стандарт доказування "вірогідність доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач.

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду і на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Зазначений підхід узгоджується з судовою практикою ЄСПЛ, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Відповідно до статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша). Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно зі статтею 77 вказаного кодексу обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина перша).

Допустимість доказів має загальний і спеціальний характер. Загальний характер полягає в тому, що незалежно від категорії справ слід дотримуватися вимоги щодо отримання інформації з визначених законом засобів доказування з додержанням порядку збирання, подання і дослідження доказів. Спеціальний характер полягає в обов`язковості певних засобів доказування для окремих категорій справ чи заборона використання деяких з них для підтвердження конкретних обставин справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Шабельник проти України" (заява N 16404/03) від 19.02.2009 зазначається, що хоча стаття 6 (Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод) гарантує право на справедливий судовий розгляд, вона не встановлює ніяких правил стосовно допустимості доказів як таких, бо це передусім питання, яке регулюється національним законодавством (див. рішення у справі "Шенк проти Швейцарії" від 12.07.98 та у справі "Тейшейра ді Кастру проти Португалії" від 09.06.98).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (стаття 76 ГПК України).

Принцип належності доказів полягає в тому, що господарський суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Верховний Суд відзначає, що правило належності доказів обов`язкове не лише для суду, а й для осіб, які є суб`єктами доказування (сторони, треті особи), і подають докази суду. Питання про належність доказів остаточно вирішується судом.

Відповідно до приписів статті 91 ГПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Учасники справи мають право подавати письмові докази в електронних копіях, посвідчених електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону. Електронна копія письмового доказу не вважається електронним доказом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Згідно з частиною першою статті 96 ГПК України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, яка містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо). Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет). Електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис". Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу (частина друга статті 96 ГПК України).

Учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених в порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом (частина третя статті 96 ГПК України).

Учасник справи, який подає копію електронного доказу, повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу електронного доказу (частина четверта статті 96 ГПК України).

Якщо подано копію (паперову копію) електронного доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал електронного доказу. Якщо оригінал електронного доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (паперової копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги (частина п`ята статті 96 ГПК України).

Враховуючи описані вимоги процесуального законодавства та здійснивши аналіз положень законодавства, зокрема, статей 73, 77, 91, 96 ГПК України, Суд дійшов висновку, що учасник справи на обґрунтування своїх вимог і заперечень має право подати суду електронний доказ в таких формах: 1) оригінал; 2) електронна копія, засвідчена електронним цифровим підписом; 3) паперова копія, посвідчена в порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом, однак є однією з форм, у якій учасник справи має право подати електронний доказ (частина третя статті 96 ГПК України), який, в свою чергу, є засобом встановлення даних, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (пункт 1 частини другої статті 73 ГПК України). Таким чином подання електронного доказу в паперовій копії саме по собі не робить такий доказ недопустимим. Суд може не взяти до уваги копію (паперову копію) електронного доказу, у випадку якщо оригінал електронного доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (паперової копії) оригіналу.

Суд зазначає, що рахунки фактури містять погодження ОСП поданих користувачем планових обсягів передачі електроенергії.

Отже суд не бере до уваги скріншоти відправки позивачем на електронну адресу відповідача рахунків фактур (т.ІІ а.с.87-108), оскільки дані факти ставились під сумнів відповідачем відповідність поданої копії (паперової копії) оригіналу та не було подано оригіналу.

Однак суд зазначає, що скріншоти розміщення в системі «АСКОД» рахунків фактур та актів приймання передачі наданих послуг (т.І а.с.260-262, т.ІІ а.с.136, 138, 140, 142, 145, 147, 149, 151, 157,159, 161, 163, 165), є належними та допустимими доказами, оскільки вони не ставились під сумнів відповідачем та у зв`язку із тим, що відповідач також має доступ до даних документів в систем «АСКОД», що не заперечувалось представниками сторін.

Також суд зазначає, що акти приймання передачі послуг за грудень 2020 - грудень 2021 направлялися кур`єром або рекомендованим листом(т.І а.с.46, 49, 52, 56, 59, 65, 69, 74, 78, т.ІІ а.с.134).

Поряд з цим, суд дійшов висновку, що наведене (відсутність повернення погоджених обсягів рекомендованим листом, відповідно до п.10.4 договору) не свідчить про відсутність підстав для здійснення попередньої оплати планової вартості послуги ОСП в строки, визначені договором, та не означає неможливість такої оплати, виходячи з того, що за договором саме на користувача покладено обов`язок визначити дані щодо таких планових обсягів.

Так, договором про надання послуг для розрахунку за ним встановлено два види обсягу послуги - плановий та фактичний, які використовуються одночасно та не виключають один одного.

Як зазначено в пункті 6.1 типового договору про надання послуг з передачі електричної енергії, розрахунковим періодом за цим договором є один календарний місяць.

Так, користувач (електропостачальник) - ТОВ «Чернівецька обласна ЕК» зобов`язаний подавати ОСП - НЕК «Укренерго» планові обсяги передачі електричної енергії до 25 числа місяця, що передує розрахунковому місяцю.

Таким чином, використання планових обсягів, їх погодження з ОСП є обов`язком користувача за договором про надання послуг.

Порядок оплати планових обсягів послуг передбачений пунктом 6.2 типового договору про надання послуг з передачі електричної енергії, яка виражається в поетапній попередній оплаті планових обсягів послуг.

У свою чергу фактичний обсяг послуги визначається, зокрема, для електропостачальника на підставі даних щодо обсягів споживання електричної енергії споживачами електропостачальника (пункт 4.1 типового договору про надання послуг з передачі електричної енергії).

ОСП на підставі даних фактичного обсягу послуги протягом п`яти робочих днів місяця, наступного за розрахунковим, направляє користувачу акт приймання-передачі наданої послуги (пункт 10.1 типового договору про надання послуг з передачі електричної енергії).

При цьому у разі, якщо фактичний обсяг оплати користувачем послуги перевищує суму, зазначену в акті приймання-передачі наданої послуги, ОСП (за заявою користувача) протягом п`яти банківських днів з дня отримання заяви повертає користувачу надлишок коштів або враховує їх як оплату послуги наступних розрахункових періодів.

У зв`язку з цим плановий обсяг послуги підлягає оплаті на умовах попередньої оплати протягом розрахункового місяця, а фактичний обсяг встановлюється по закінченню такого розрахункового місяця протягом 3 банківських днів з моменту отримання акта приймання-передачі послуги. У разі якщо оплачений плановий обсяг виявився вище фактичного, то вказана різниця або повертається користувачу, або враховується як оплата в наступні розрахункові періоди.

Звідси при розрахунку за послуги з передачі електричної енергії користувач та ОСП зобов`язані використовувати як плановий, так і фактичний обсяг послуги одночасно, які є взаємопов`язані та не замінюють один одного, тобто у користувача відсутнє право вибору - платити за плановий обсяг чи за фактичний обсяг. Користувач зобов`язаний здійснити оплату планового обсягу на умовах попередньої оплати протягом розрахункового місяця, а по закінченню відповідного місяця визначити необхідність сплати фактичного обсягу послуг, отриманих за такий розрахунковий місяць.

За таких обставин суд враховує фактичні відносини, які склалися між сторонами під час виконання договору про надання послуг, а саме співпраця у формі вчинення узгоджених дій з визначення вартості послуги в обсязі, що планується на розрахунковий місяць, що підтверджується фактичною оплатою ТОВ «Чернівецька обласна ЕК» планових обсягів послуги згідно з наданими ним даними та відсутністю заперечень НЕК «Укренерго» щодо повідомлених обсягів.

Відповідно до наданих позивачем рахунків вбачається повна відповідність обсягів послуг, на які оформлено рахунки, із плановими обсягами послуг, дані щодо яких визначено відповідачем.

За вказаних обставин є підтвердженим обов`язок відповідача здійснити оплату планових обсягів в терміни згідно зазначених вище пунктів додаткових угод за повідомленими відповідачем плановими обсягами.

Також відповідно до зазначеного та умов договору та додаткових угод, суд відхиляє посилання відповідача на те, що у позивача не настало право вимоги та у відповідача відсутнє прострочення по сумам заборгованості за спірний період, тому що сторонами підписувались акти коригування через певний проміжок часу. Судом зазначається, що акти коригування складалися як в сторону зменшення так і збільшення споживання, а договором та додатковими угодами узгоджено алгоритм дій сторін в такому разі.

Твердження відповідача про те, що позивач при здійсненні розрахунку штрафних санкцій не застосував положення договору про надання послуг є необґрунтованим.

Поряд з цим суд погоджується з доводами відповідача щодо наявності підстав для застосування постанови НКРЕКП № 766 від 08.04.2020 у відповідній редакції.

Пунктом 40 частини першої статті 1 Закону України «Про ринок електричної енергії» визначено, що користувачі системи - фізичні особи, у тому числі фізичні особи-підприємці, або юридичні особи, які відпускають або приймають електричну енергію до/з системи передачі/розподілу або використовують системи передачі/розподілу для передачі/розподілу електричної енергії.

ОСП - це юридична особа, відповідальна за експлуатацію, диспетчеризацію, забезпечення технічного обслуговування, розвиток системи передачі та міждержавних ліній електропередачі, а також за забезпечення довгострокової спроможності системи передачі щодо задоволення обґрунтованого попиту на передачу електричної енергії (пункт 55 частини першої статті 1 Закону України «Про ринок електричної енергії»).

Користувач системи та ОСП є учасниками ринку електричної енергії відповідно до пункту 96 частини першої статті 1 Закону України «Про ринок електричної енергії».

Разом з тим стаття 6 Закону України «Про ринок електричної енергії» передбачає, що державне регулювання ринку електричної енергії здійснює Регулятор у межах повноважень, визначених цим Законом та іншими актами законодавства. До повноважень Регулятора на ринку електричної енергії належать, зокрема, затвердження типових та примірних договорів, визначених цим Законом. Регулятор має право, серед іншого, видавати обов`язкові для виконання учасниками ринку рішення.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» (далі - Закон про НКРЕКП) Регулятор здійснює державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг, зокрема у сфері енергетики щодо діяльності з виробництва, передачі, розподілу, постачання електричної енергії.

Згідно з абзацом третім частини п`ятої статті 14 Закону про НКРЕКП рішення Регулятора оформлюються постановами, крім рішень щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення контролю, які оформлюються розпорядженнями. Рішення Регулятора підписуються Головою.

ОСП надає послуги з передачі електричної енергії та послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління учасникам ринку на підставі договорів, укладених на основі типових договорів про надання послуг з передачі електричної енергії та про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління. Типові договори про надання послуг з передачі електричної енергії та про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління затверджуються Регулятором (частина 4 статті 33 Закону України «Про ринок електричної енергії»).

На реалізацію наданих законодавством повноважень постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 309 затверджено Кодекс системи передачі.

Відповідно до пункту 5.5 глави 5 розділу XI Кодексу системи передачі договір про надання послуг з передачі електричної енергії укладається за типовою формою, яка затверджується Регулятором.

Типова форма договору про надання послуг з передачі електричної енергії є додатком 6 до Кодексу системи передачі, отже, затверджена одночасно з цим Кодексом.

Договір про надання послуг з передачі електричної енергії №0285-02024 від 01.01.2019 укладено між НЕК «Укренерго» та ТОВ «Чернівецька обласна ЕК» на основі Типового договору, затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 309 одночасно із затвердженням Кодексу системи передачі.

Умови укладеного між сторонами Договору відповідають змісту Типового договору, у тому числі в частині визначеного порядку розрахунку та передбаченої в пункті 5.7. Типового договору відповідальності.

Так, у пункті 6.7 типової форми договору про надання послуг з передачі електричної енергії встановлено, що у випадку порушення користувачем термінів розрахунку ОСП має право нарахувати пеню у розмірі 0,1 % (але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня) від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. Пеня нараховується до повного виконання користувачем своїх зобов`язань. За прострочення зазначеного терміну понад тридцять календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 7 % від суми простроченого платежу. У разі якщо фактичний обсяг оплати користувачем послуги перевищує суму, зазначену в акті приймання-передачі наданої послуги, ОСП (за заявою користувача) протягом 5 банківських днів з дня отримання заяви повертає користувачу надлишок коштів або враховує їх як оплату послуги наступних розрахункових періодів. У разі недотримання ОСП цих термінів користувач має право нарахувати пеню у розмірі 0,1 % від суми коштів (але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня), що підлягають поверненню, за кожен день прострочення. Пеня нараховується до повного виконання ОСП зобов`язань щодо повернення коштів. За прострочення зазначеного терміну понад тридцять календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 7 % від суми коштів, що підлягають поверненню.

Як вже зазначалося, відповідно до пункту 6.7 договору про надання послуг (пункт 5.7 додаткових угод), укладеного між НЕК «Укренерго» та ТОВ «Чернівецька обласна ЕК», у випадку порушення користувачем термінів розрахунку ОСП має право нарахувати пеню у розмірі 0,1% (але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня) від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. Пеня нараховується до повного виконання користувачем своїх зобов`язань. За прострочення зазначеного терміну понад 30 календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 7% від суми простроченого платежу.

Тобто пункт 6.7 договору про надання послуг аналогічний за змістом пункту 6.7 договору про надання послуг з передачі електричної енергії (додаток 6 до Кодексу системи передачі).

Постановами НКРЕКП від 21.06.2019 № 1120, від 05.11.2019 № 2267, від 07.02.2020 № 360 до додатку 6 до Кодексу системи передачі внесені зміни. Зокрема змінено його назву на Типовий договір про надання послуг з передачі електричної енергії, а аналогічний за змістом пункту 6.7 попередньої редакції типового договору викладено у пункті 5.7.

Відповідно до частини другої статті 179 Господарського кодексу України Кабінет Міністрів України, уповноважені ним або законом органи виконавчої влади, державні органи та органи державної влади можуть рекомендувати суб`єктам господарювання орієнтовні умови господарських договорів (примірні договори), а у визначених законом випадках - затверджувати типові договори.

Згідно із частиною четвертою статті 179 Господарського кодексу України при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі, зокрема, типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим державним органом або органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови.

Як вже зазначалося, НКРЕКП затвердив типовий договір про надання послуг з передачі електричної енергії як додаток 6 до Кодексу системи передачі, в якому містяться, зокрема, положення стосовно нарахування пені та стягнення штрафу за порушення термінів розрахунку за послуги з передачі, а НЕК «Укренерго» та ТОВ «Кіровоградська обласна ЕК» уклали договір про надання послуг відповідно до змісту вказаного затвердженого типового договору, від якого вони не можуть відступати.

Разом з тим пунктом 1 постанови від 08.04.2020 № 766 на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), та протягом 30 днів з дня його відміни надано настанови ОСП (який виконує функцію адміністратора розрахунків) не застосовувати до електропостачальників заходи, передбачені підпунктами 1- 6 пункту 1.7.2 глави 1.7 розділу І Правил ринку, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 307 (далі - Правила ринку), та заходи, передбачені пунктом 5.7 Типового договору про надання послуг з передачі електричної енергії, що є додатком 6 до Кодексу системи передачі. Електропостачальники не набувають статусу «Дефолтний».

Постановою НКРЕКП від 30.04.2020 № 905 пункт 1 постанови від 08.04.2020 № 766 замінено двома новими пунктами 1 та 2 такого змісту: 1. ОСП (який виконує функцію адміністратора розрахунків) не застосовувати до електропостачальників та операторів систем розподілу заходи, передбачені пунктом 1.7.5 глави 1.7 розділу І Правил ринку. Електропостачальники та оператори систем розподілу не набувають статусу «Дефолтний». 2. ОСП (який виконує функцію адміністратора розрахунків) не застосовувати до електропостачальників заходи, передбачені пунктами 5.7 та 7.4 Типового договору (або пунктами, аналогічними за змістом в укладених сторонами договорах).

Постановою НКРЕКП від 27.01.2021 № 93 «Про внесення змін до постанови НКРЕКП від 08 квітня 2020 року № 766» виключено пункт 2 постанови від 08.04.2020 № 766.

Таким чином, 08.04.2020 НКРЕКП прийнято обов`язкове до виконання учасниками ринку рішення, оформлене постановою № 766, про незастосування ОСП до електропостачальників заходів, передбачених, зокрема, пунктом 5.7 Типового договору про надання послуг з передачі електричної енергії (аналогічним за змістом з яким є пункт 6.7 договору про надання послуг), тобто щодо нарахування пені та стягнення штрафу. Встановлені вказаною постановою правила діяли в період з 08.04.2020 до 26.01.2021.

За таких обставин НКРЕКП своєю постановою затвердила Кодекс системи передачі, додатком до якого є Типовий договір про надання послуг з передачі електричної енергії, від змісту якого сторони не можуть відступати, а пізніше своєю постановою заявила про тимчасове (починаючи з 08.04.2020) незастосування окремих положень вказаного типового договору та всіх договорів, укладених на його підставі, зокрема, про нарахування пені та стягнення штрафу, з подальшим поновленням застосування таких положень з 27.01.2021.

Оскільки постановою НКРЕКП від 27.01.2021 № 93 «Про внесення змін до постанови НКРЕКП від 08 квітня 2020 року № 766» виключено пункт 2 постанови від 08.04.2020 № 766, яким передбачалося незастосування ОСП до електропостачальників заходів, передбачених, зокрема, пунктом 5.7 Типового договору про надання послуг з передачі електричної енергії (аналогічним за змістом з яким є пункт 6.7 договору про надання послуг), тобто заходів щодо нарахування пені та стягнення штрафу, вказані положення пункту 2 постанови від 08.04.2020 № 766 не підлягають застосуванню починаючи з 27.01.2021, однак були чинним та діяли в період з моменту прийняття постанови від 08.04.2020 № 766 та до моменту їх виключення з вказаної постанови 27.01.2021, оскільки постанова НКРЕКП від 27.01.2021 № 93 не мала зворотної дії в часі, а лише виключала застосування положень пункту 2 постанови від 08.04.2020 № 766 на майбутнє.

Такий висновок викладено у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складу Верховного Суду від 19.08.2022 в справі № 912/1941/21.

Отже суд вважає, що до правовідносин сторін підлягають застосуванню положення постанови від 08.04.2020 № 766 щодо ненарахування пені та стягнення штрафу за порушення термінів розрахунку за послуги з передачі в період з 08.04.2020 по 26.01.2021.

Аргументи позивача про те, що наведена постанова лише відтерміновувала пред`явлення позовів про нарахування штрафних санкцій є хибним, оскільки за вказаною постановою передбачалось саме не застосування заходів, які передбачені п. 5.7. Типового договору, а саме сплата пені та нарахування штрафу в період чинності відповідних положень постанови.

Щодо доводів НЕК «Укренерго» про те, що оскільки Господарський кодекс України та Цивільний кодекс України мають вищу юридичну силу, аніж постанова від 08.04.2020 № 766, то при вирішенні спірних правовідносин суд не має права застосовувати обмеження, встановлені цією постановою, суд зазначає наступне.

Відповідно до абзаців 1 і 2 статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Конституційний Суд України у Рішенні від 18.06.2020 № 5-р(II)/2020 зазначив, що принцип верховенства права (правовладдя) вимагає суддівської дії у ситуаціях, коли співіснують суперечливі норми одного ієрархічного рівня. У таких ситуаціях до судів різних видів юрисдикції висунуто вимогу застосовувати класичні для юридичної практики формули (принципи): «закон пізніший має перевагу над давнішим» (lex posterior derogat priori) - «закон спеціальний має перевагу над загальним» (lex specialis derogat generali) - «закон загальний пізніший не має переваги над спеціальним давнішим» (lex posterior generalis non derogat priori speciali). Якщо суд не застосовує цих формул (принципів) за обставин, що вимагають від нього їх застосування, то принцип верховенства права (правовладдя) втрачає свою дієвість.

З огляду на викладене принцип «закон спеціальний має перевагу над загальним» (lex specialis derogat generali) може бути застосований виключно за умови співіснування суперечливих норм одного ієрархічного рівня.

Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду в постанові від 19.08.2022 в справі № 912/1941/21 зазначає, що система нормативно-правових актів України за їх юридичною силою (від актів вищої юридичної сили до актів нижчої юридичної сили) включає: а) Конституцію України; б) закони, кодекси України; в) підзаконні нормативно-правові акти: постанови Верховної Ради України, укази Президента України, постанови Кабінету Міністрів України, накази міністерств, акти інших державних органів, розпорядження голів місцевих державних адміністрацій, акти органів місцевого самоврядування, які містять норми права тощо.

Кодекс - єдиний, зведений, внутрішньоузгоджений нормативно-правовий акт, прийнятий вищим органом законодавчої влади у процесі нормотворчої діяльності або народом на всеукраїнському референдумі, який на основі загальних принципів регулює певну сферу суспільних відносин. Кодекс є особливим різновидом закону.

Підзаконним нормативно-правовим актом є офіційний письмовий документ, прийнятий суб`єктом нормотворчості на основі та на виконання Конституції України, законів, чинних міжнародних договорів України, спрямований на їх реалізацію, та який не повинен їм суперечити.

За таких обставин положення постанови від 08.04.2020 № 766, якими НКРЕКП в межах наданих повноважень, тимчасово припинила застосування умов Типового договору про надання послуг з передачі електричної енергії, затвердженого НКРЕКП, в частині нарахування пені та стягнення штрафу за порушення термінів розрахунку за послуги з передачі і відповідно аналогічних умов усіх договорів, укладених на основі такого типового договору, підлягають обов`язковому виконанню учасниками ринку електричної енергії відповідно до статті 6 Закону України «Про ринок електричної енергії».

Твердження відповідача про заборону нараховувати 3% річних та інфляційних втрат є помилковими, оскільки постанова НКРЕКП № 766 від 08.04.2020 таких заборон не містить. В даному випадку позивач нараховує 3% річних та інфляційні втрати у відповідності до положень статті 625 Цивільного кодексу України, щодо застосування якої відсутні будь-які обмеження.

За умовами пункту 6.7 договору в редакції додаткової угоди №2 (пункт 5.7 договору у редакції додаткової угоди №3 та додаткової угоди б/н від 22.12.2021) у випадку порушення користувачем термінів розрахунку ОСП має право нарахувати пеню у розмірі 0,1% (але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня) від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. Пеня нараховується до повного виконання користувачем своїх зобов`язань. За прострочення зазначеного терміну понад 30 календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 7% від суми простроченого платежу.

Пунктом 5 постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 25.02.2022 № 332 «Про забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії, під час особливого періоду» в редакції із змінами, внесеними згідно з постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 333 від 27.02.2022 передбачено: «Рекомендувати учасникам ринку електричної енергії на період дії особливого періоду зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії».».

В подальшому пункти 1-12 постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 25.02.2022 № 332, замінено новим пунктом 1 в редакції постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 413 від 26.04.2022 підпунктом 16 якої передбачено: «зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії», між учасниками ринку електричної енергії.».

Отже з 26.04.2022 повторно введена заборона нарахування та стягнення позивачем штрафних санкцій.

Відповідно суд погоджується із позицією позивача та спростовує позицію відповідача, щодо правомірності нарахування позивачем штрафу та пені за період з 27.02.2022 по 25.04.2022, оскільки в даний період діяла рекомендація, а не заборона на нарахування штрафних санкції. Також позивачем здійснено нарахування штрафу та пені по 25.04.2022 включно.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок штрафних санкцій, 3% річних та інфляційних втрат, суд зазначає наступне.

Беручи до уваги викладене та перевіривши наданий позивачем розрахунок, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги в частині нарахування штрафних санкцій, 3% річних та інфляційних втрат за прострочення оплати послуг за наступні періоди та в наступних розмірах:

1) За грудень 2020 (попередня оплата планової вартості послуг) розрахунок процентів річних та інфляційних втрат є правильним;

підстави для нарахування штрафів та пені за період з 03.12.2020 по 26.01.2021 відсутні у зв`язку з постановою НКРЕКП № 766 від 08.04.2020;

за прострочення оплати 4-го та 5-го планових платежів 27.01.2021 в сумі 675 501,16 грн та 8 791 833,72 грн (разом 9 467 334,00 грн) сума пені за розрахунком суду складає 3 112,55 грн.

Сума боргуПеріод заборгованостіКількість днів прострочкиРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за весь період прострочення
9 467 334,0027.01.2021 - 27.01.20211 6,000.0333 112,55

2) За січень 2021 (попередня оплата планової вартості послуг) розрахунок процентів річних та інфляційних втрат є правильним;

підстави для нарахування пені за період 01.01.2021 по 26.01.2022 відсутні у зв`язку з постановою НКРЕКП № 766 від 08.04.2020;

за прострочення сплати повної суми 1-го планового платежу в сумі 6 578 153,40 грн за період з 27.01.2021 по 03.02.2021 сума пені за розрахунком суду складає 17 301,44 грн;

Сума боргуПеріод заборгованостіКількість днів прострочкиРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за весь період прострочення
6 578 153,0027.01.2021 - 03.02.20218 6,000.03317 301,44

за прострочення сплати повної суми 2-го планового платежу в сумі 6 578 153,40 грн за період з 27.01.2021 по 15.02.2021 сума пені за розрахунком суду складає 43 253,41 грн.

Сума боргуПеріод заборгованостіКількість днів прострочкиРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за весь період прострочення
6 578 153,0027.01.2021 - 15.02.202120 6,000.03343 253,61

Суд констатує, що пеню за прострочення суми недоплати 2-го платежу в розмірі 578 153,40 грн за 18.02.2021 та за прострочення сплати повної суми 3-го планового платежу в сумі 6 578 153,40 грн за період з 16.01.2021 по 18.02.2021 (разом 7 156 306,00 грн);

пеню за прострочення суми недоплати 3-го платежу в розмірі 156 306,80 грн за 22.02.2021 та за прострочення сплати повної суми 4-го планового платежу в сумі 6 578 153,40 грн за період з 21.01.2021 по 22.02.2021 (разом 6 734 459,00 грн);

пеню за прострочення суми недоплати 4-го платежу в розмірі 1 734 460,20 грн за 23.02.2021 та за прострочення сплати повної суми 5-го планового платежу в сумі 6 578 153,40 грн за період з 26.01.2021 по 23.02.2021 (разом 8 312 613,00 грн) розраховано арифметично неправильно.

Сума боргуПеріод заборгованостіКількість днів прострочкиРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за весь період прострочення
7 156 306,0018.02.2021 - 18.02.20211 6,000.0332 352,76

Сума боргуПеріод заборгованостіКількість днів прострочкиРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за весь період прострочення
6 734 459,0022.02.2021 - 22.02.20211 6,000.0332 214,07

Сума боргуПеріод заборгованостіКількість днів прострочкиРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за весь період прострочення
8 312 613,0023.02.2021 - 23.02.20211 6,000.0332 732,91

За розрахунком суду загальна сума пені за січень 2021 складає 76 387,30 грн (17 301,44 + 43253,61 + 2 352,76 + 5 085,67 + 2 214,07 + 2 732,91 + 1 089,08).

Щодо штрафів: в період прострочення оплати 2-го та 3-го планових платежів (12.01.2021 по 15.02.2021 в сумі 6 578 153,40 грн; 10.01.2021 по 18.02.2021 в сумі 6 578 153,40 грн) діяли відповідні положення постанови НКРЕКП № 766 від 08.04.2020, а тому підстави для нарахування штрафів за цей період відсутні,

оплата 4-го планового платежу в сумі 6 578 153,40 грн була прострочена в період з 21.01.2021 по 22.02.2021, однак з 21.01.2021 по 26.01.2021 (частина періоду, врахованого позивачем в строк прострочення платежу) діяли положення постанови НКРЕКП № 766 від 08.04.2020, які забороняли нарахування штрафних санкцій, а тому на переконання суду підстави для нарахування штрафу за цей період також відсутні.

3) За лютий 2021 (попередня оплата планової вартості послуг та фактичний обсяг послуг) розрахунок пені, процентів річних та інфляційних втрат є правильним.

4) За березень 2021 (попередня оплата планової вартості послуг) розрахунок пені, процентів річних та інфляційних втрат є правильним.

5) За квітень 2021 (попередня оплата планової вартості послуг) розрахунок пені, процентів річних та інфляційних втрат є правильним.

6) За травень 2021 (попередня оплата планової вартості послуг) розрахунок пені та процентів річних є правильним.

7) За жовтень 2021 (попередня оплата планової вартості послуг та фактичний обсяг) розрахунок пені, процентів річних та інфляційних втрат є правильним.

8) За листопад 2021 (попередня оплата планової вартості послуг та фактичний обсяг послуг) розрахунок пені, процентів річних та інфляційних втрат є правильним.

9) За грудень2021 (попередня оплата планової вартості послуг) розрахунок пені, процентів річних та інфляційних втрат є правильним,

розрахунок процентів річних та пені за фактичний обсяг послуг є правильним.

10) За березень2022 (попередня оплата планової вартості послуг та фактичний обсяг послуг) розрахунок пені, штрафу, процентів річних та інфляційних втрат є правильним.

11) За квітень2022 (попередня оплата планової вартості послуг) розрахунок пені, процентів річних та інфляційних втрат є правильним;

за квітень 2021 (фактичний обсяг послуг) розрахунок процентів річних є правильним,

за розрахунком суду сума інфляційних втрат за період з 17.05.2022 по 29.07.2022 на суму боргу 40 137 057,89 грн складає 1 533 917,94 грн, що перевищує заявлену до стягнення суму.

Розрахунок інфляційних втрат за вказаний період здійснюється за формулою:

ІІС = ( ІІ1 : 100 ) x ( ІІ2 : 100 ) x ( ІІ3 : 100 ) x ... ( ІІZ : 100 )

ІІ1 - індекс інфляції за перший місяць прострочення,

ІІZ - індекс інфляції за останній місяць прострочення.

Останній період

IIc (103,10 : 100) (100,70 : 100) = 1.03821700

Інфляційне збільшення:

40 137 057,89 x 1.03821700 - 40 137 057,89 = 1 533 917,94 грн.

12) За травень2022 (попередня оплата планової вартості послуг та фактичний обсяг послуг) розрахунок процентів річних та інфляційних втрат є правильним.

13) За червень2022 (попередня оплата планової вартості послуг) розрахунок процентів річних та інфляційних втрат є правильним.

за червень 2021 (фактичний обсяг послуг) розрахунок процентів річних є правильним,

за розрахунком суду сума процентів річних за червень 2021 (фактичний обсяг послуг) за період з 16.06.2022 по 29.07.2022 на суму боргу 32 746 294,45 грн складає 118 424,96 грн, що перевищує заявлену до стягнення суму.

Розрахунок здійснюється за формулою:

Сума санкції = С x 3 x Д : 365 : 100, де

С - сума заборгованості,

Д - кількість днів прострочення.

Період простроченняКількість днів у періодіСума
з 16/06/2022 до 29/07/2022 32 746 294,45 x 3 % x 44 : 365 : 10044118 424,96 грн

Отже, за розрахунком суду розмір інфляційних втрат за квітень 2021 (фактичний обсяг послуг) та процентів річних за червень 2021 (фактичний обсяг послуг) перевищують заявлену до стягнення суму, однак відповідно до вимог ст. 14 ГПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення 2 787 834,34 пені, 3 844 224,49 грн штрафу, 1 359 313,33 грн 3% річних та 6 245 740,79 грн інфляційних втрат.

У решті заявлених вимог щодо стягнення 766 030,29 пені та 3 537 697,30 грн штрафу належить відмовити.

V. Висновки суду.

За результатами розгляду цієї справи суд дійшов висновку, що позивач поставив відповідачу електричну енергію за договором про надання послуг з передачі електричної енергії, проте останній неналежно виконав обов`язку щодо їх оплати. Відповідач станом на момент проголошення рішення погасив основну заборгованість за договором в сумі 123 963 814,79 грн, а тому в цій частині провадження у справі слід закрити. У зв`язку з неналежним виконання грошового зобов`язання з нього на користь позивача підлягає стягненню 2 787 834,34 пені, 3 844 224,49 грн штрафу, 1 359 313,33 грн 3% річних та 6 245 740,79 грн інфляційних втрат. У решті позовних вимог про стягнення пені та штрафу необхідно відмовити у зв`язку з їх безпідставністю.

VІ. Розподіл судових витрат.

Позивачем сплачений максимальний судовий збір в сумі 868 350,00 грн платіжними дорученнями № 2087 від 20.01.2022 та № 7 від 03.08.2022.

Відповідно до ч.3 статті 1309 ГПК України якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача. Відповідно в частині позовних вимог в яких закрито провадження у справі, судовий збір необхідно стягнути із відповідача на користі позивача, оскільки оплата 123 963 814,79 грн основної заборгованості відповідачем здійснено після звернення позивачем із заявою про збільшення позовних вимог.

Щодо решти позовних вимог у відповідності до статті 129 ГПК України сплачений позивачем судовий збір слід покласти на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Про понесення інших судових витрат учасники справи не заявляли.

Керуючись статтями 2, 4, 12, 13, 73, 74, 86, 129, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. У частині стягнення 123 963 814,79 грн основної заборгованості провадження у справі закрити.

2. Позов задовольнити частково.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівецька обласна енергопостачальна компанія» (58000, Чернівецька обл., м. Чернівці, вул. Лесі Українки, 5, код 42102122) на користь Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» (01032, місто Київ, вул. Симона Петлюри, 25, код 00100227) 2 787 834,34 грн пені, 3 844 224,49 грн штрафу, 1 359 313,33 грн 3% річних та 6 245 740,79 грн інфляційних втрат, а також 842 038,99 грн судового збору.

4. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

5. З набранням рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення (пункт 4 розділу Х «Прикінцеві положення» Господарського процесуального кодексу України).

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. 257 ГПК України).

Повний текст рішення у зв`язку із частою відсутністю енергопостачання складено та підписано 02 грудня 2022 року.

Суддя І.В. Марущак