ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
УХВАЛА

"24" листопада 2022 р. Справа № 924/56/20

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Виноградової В.В., розглянувши матеріали скарги на дії державного виконавця у справі

за позовом Старокостянтинівської міської ради, м. Старокостянтинів Хмельницької області

до фізичної особи-підприємця Шевчука Юрія Миколайовича, м. Старокостянтинів Хмельницької області

про стягнення 185726,56 гривень

за участю представників:

позивача: не з`явився

відповідача: Шевчук Ю.М.

органу ДВС Вовнянко Д.Л. заступник начальника Старокостянтинівського відділу ДВС

У засіданні оголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

встановив: рішенням Господарського суду Хмельницької області від 30.03.2020 у справі №924/56/20, залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 28.10.2020, задоволено позов Старокостянтинівської міської ради, м. Старокостянтинів Хмельницької області до фізичної особи-підприємця Шевчука Юрія Миколайовича, м. Старокостянтинів Хмельницької області про стягнення 185726,56 грн безпідставно збережених коштів; стягнуто з фізичної особи-підприємця Шевчука Юрія Миколайовича на користь Старокостянтинівської міської ради 185726,56 грн безпідставно збережених коштів, 2785,90 грн витрат зі сплати судового збору.

На виконання рішення суду 05.11.2020 видано відповідний наказ.

Ухвалою суду від 30.11.2020 задоволено заяву фізичної особи-підприємця Шевчука Юрія Миколайовича про розстрочку виконання судового рішення. Розстрочено виконання рішення суду, ухваленого у справі №924/56/20, шляхом сплати боржником залишку присудженої суми в розмірі 180000,00 грн згідно з графіком: до 31.12.2020 45000,00 грн, до 31.01.2021 45000,00 грн, до 28.02.2021 45000,00 грн, до 30.03.2021 - 45000,00 гривень.

На адресу Господарського суду Хмельницької області надійшла заява Шевчука Юрія Миколайовича про поновлення строку для подання скарги на неправомірні дії ДВС та скарга на дії державного виконавця, в якій просить визнати дії державного виконавця Шимкович Лариси Юріївни Старокостянтинівського відділу ДВС у Хмельницькому районі щодо відкриття виконавчого провадження та винесення постанов неправомірними і скасувати постанови, а саме:

- постанову державного виконавця Старокостянтинівського відділу державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Шимкович Лариси Юріївни про відкриття виконавчого провадження від 05.11.2021 № ВП 67394610;

- постанову державного виконавця Старокостянтинівського відділу державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Шимкович Лариси Юріївни про арешт коштів боржника від 17.01.2022 № ВП 67394610;

- постанову державного виконавця Старокостянтинівського відділу державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Шимкович Лариси Юріївни про арешт майна боржника від 17.01.2022 № ВП 67394610;

- постанову державного виконавця Старокостянтинівського відділу державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Шимкович Лариси Юріївни про розшук майна боржника від 17.02.2022 № ВП 67394610;

- постанову Державного виконавця Старокостянтинівського відділу державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Шимкович Лариси Юріївни про опис та арешт майна боржника від 13.10.2022 № ВП 67394610.

- постанову Державного виконавця Старокостянтинівського відділу державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Шимкович Лариси Юріївни про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 31.10.2022 № ВП 67394610.

Скарга обґрунтована тим, що органом ДВС не дотримано вимог ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження" щодо направлення постанови про відкриття виконавчого провадження від 05.11.2021 № ВП 67394610 на адресу заявника, що призвело до порушення прав останнього, у тому числі на її оскарження та оскарження усіх наступних постанов у цьому виконавчому провадженні.

Ухвалою суду від 16.11.2022 Шевчуку Юрію Миколайовичу поновлено строк на подання скарги на дії державного виконавця; скаргу на дії державного виконавця у справі №924/56/20 призначено до розгляду в судовому засіданні на 24.11.2022.

Від Старокостянтинівського відділу державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрально-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) надійшла заява (від 22.11.2022), в якій просить відмовити у задоволенні скарги. Посилаючись на встановлену законодавством обов`язковість виконання судових рішень, зазначив, що одержавши від стягувача виконавчий лист, виданий на підставі рішення суду, котре набрало законної сили та було чинним на момент видання такого виконавчого листа, виконавець не лише мав право відкрити виконавче провадження, а й був зобов`язаний це зробити. Зауважив, що положеннями Закону України Про виконавче провадження визначено, що належним повідомленням боржника про відкриття виконавчого провадження є саме надіслання останньому кореспонденції рекомендованим листом з повідомленням про вручення, а не факт отримання чи вручення боржнику такої кореспонденції. Виконавець не повинен пересвідчуватися в отриманні боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження, оскільки це суперечить положенню частини першої статті 28 Закону України Про виконавче провадження. Копію постанови про відкриття виконавчого провадження направлено боржнику поштовим відправленням з повідомленням про вручення №766 за адресою, зазначеною у виконавчому документі: АДРЕСА_1 . Іншого механізму направлення документів виконавчого провадження законодавством не передбачено. Повідомив про обізнаність боржника про відкриття виконавчого провадження з 20.12.2021, про що свідчить акт державного виконавця про здійснення телефонного дзвінка боржнику, про повідомлення боржником державному виконавцю іншої адреси проживання: АДРЕСА_2 , про що складено акт державного виконавця від 26.09.2022. Звернув увагу, що станом на момент подання скарги судове рішення боржником не виконане навіть частково.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вимоги скарги підтримав з підстав, зазначених у скарзі.

Представник органу ДВС у засіданні проти задоволення скарги заперечив, стверджуючи про правомірність дій органу ДВС, посилаючись на підстави, викладені у заяві (від 22.11.2022), обізнаність ОСОБА_1 про необхідність виконання судового рішення та відкритий доступ до Єдиного реєстру боржників.

Позивач представника у засідання не направив.

Судом враховується, що відповідно до ст. 342 ГПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Як убачається з матеріалів, доданих до скарги (від 15.11.2022) та заяви (відзиву) державного виконавця (від 22.11.2022), Старокостянтинівська міська рада звернулась до Старокостянтинівського відділу державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрально-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) із заявою (від 28.10.2021) про виконання наказу Господарського суду Хмельницької області від 05.11.2020 у справі №924/56/20.

05.11.2021 державним виконавцем Старокостянтинівського відділу державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрально-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Шимкович Л.Ю. на підставі ст. ст. 3, 4, 24, 25-27 Закону України Про виконавче провадження винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №67394610 про примусове виконання наказу Господарського суду Хмельницької області від 05.11.2020 у справі №924/56/20 про стягнення з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) на користь Старокостянтинівської міської ради 185726,56 грн безпідставно збережених коштів та 2785,90 грн витрат зі сплати судового збору.

Також державним виконавцем 05.11.2021 складено виклик боржника на 15.11.2021 щодо сплати боргу за вищевказаним виконавчим документом або надання підтверджуючих документів про сплату, винесено постанову про стягнення виконавчого збору (в сумі 18600,55 грн) та постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження (в сумі 205,00 грн).

У матеріали справи надано копії списку рекомендованих листів органу ДВС за 09.11.2021, повідомлення про направлення кореспонденції боржнику на адресу: АДРЕСА_1 та конверту із відміткою відділення поштового зв`язку про повернення за закінченням терміну зберігання (штрих-кодовий ідентифікатор відправлення 766).

06.11.2021 Державною фіскальною службою України надано відповідь на запит державного виконавця щодо наявних рахунків у боржника як фізичної особи-підприємця, Міністерством внутрішніх справ України на запит щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів (згідно з яким за боржником зареєстровано легковий автомобіль Mercedes-Benz, р.н. НОМЕР_1 із зазначенням інших характеристик).

Згідно з поданою органом ДВС інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 16.11.2021 за боржником права власності та інші речові права на нерухоме майно не зареєстровані.

20.12.2021 державним виконавцем складено акт про те, що ним 20.12.2021 було здійснено телефонний дзвінок за вказаним в акті мобільним номером з метою виклику боржника до відділу ДВС. В ході розмови боржник повідомив, що хворіє і на даний час не має змоги з`явитися до відділу, повідомлено боржнику про наявне відкрите виконавче провадження.

17.01.2022 державним виконавцем у вказаному виконавчому провадженні згідно зі ст. 56 Закону України Про виконавче провадження винесено постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на вказаних у постанові рахунках та належать боржнику, у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів в сумі 204811,01 грн, а також про арешт майна боржника, якою накладено арешт на транспортний засіб Mercedes-Benz, р.н. НОМЕР_1 , що належить боржнику, у межах вищезазначеної суми.

На підставі вищезазначеної постанови про арешт майна боржника 17.01.2022 в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна зареєстровано заборону відчуження боржником легкового автомобіля Mercedes-Benz, р.н. НОМЕР_1 , про що у матеріали справи надано відповідний витяг про реєстрацію від 17.01.2022.

Також 17.01.2022 в ході виконавчого провадження складено вимогу виконавця про надання вказаного вище транспортного засобу, технічного паспорту та ключів для проведення опису майна.

У матеріали справи надано копії повідомлення про направлення органом ДВС кореспонденції боржнику на адресу: АДРЕСА_1 та конверту із відміткою відділення поштового зв`язку про повернення за закінченням терміну зберігання, списку рекомендованих листів від 19.01.2022.

Постановою державного виконавця від 17.02.2022 відповідно до ст. 36 Закону України Про виконавче провадження оголошено в розшук належний боржнику транспортний засіб Mercedes-Benz, р.н. НОМЕР_1 .

26.09.2022 державним виконавцем складено акт про те, що 26.09.2022 боржником здійснено телефонний дзвінок з відповідного мобільного номера, в ході якого ОСОБА_1 повідомив про те, що він проживає про АДРЕСА_2 . Копії матеріалів виконавчого провадження просив направити за адресою: АДРЕСА_2 .

Листом від 30.09.2022 орган ДВС на усний запит боржника повторно направив боржнику за адресою: АДРЕСА_2 копії постанови про відкриття виконавчого провадження №67394610 від 05.11.2021, виклик, постанов про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та про стягнення виконавчого збору від 05.11.2021, постанови про арешт майна боржника від 17.01.2022, витягу про реєстрацію в ДРОРМ від 17.01.2022, вимоги виконавця від 17.01.2022, постанови про арешт коштів боржника від 17.01.2022, постанови про розшук майна боржника від 17.02.2022.

Згідно з повідомленням про вручення поштового відправлення боржником отримано направлену органом ДВС кореспонденцію 06.10.2022.

Відділом поліції №1 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області листом (від 10.10.2022) повідомлено орган ДВС про виявлення 24.09.2022 автомобіля марки Mercedes-Benz, р.н. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_1 та перебування автомобіля згідно з постановою про розшук майна боржника від 17.02.2022 на штрафмайданчику.

13.10.2022 державним виконавцем складено вимогу про надання ВП №1 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області вилученого у боржника транспортного засобу для проведення виконавчих дій в частині опису транспортного засобу, та вимогу про надання Територіальним сервісним центром №6844 реєстраційної картки на відповідний транспортний засіб.

13.10.2022 державним виконавцем при примусовому виконанні наказу Господарського суду Хмельницької області від 05.11.2020 у справі №924/56/20 відповідно до ст. 22 Закону України Про виконавче провадження проведено опис і арешт майна боржника, про що винесено відповідну постанову. Так, у постанову внесено транспортний засіб автомобіль марки Mercedes-Benz, р.н. НОМЕР_1 із зазначенням його відмінних ознак (моделі, року виробництва, кольору, пошкоджень тощо), який перебуває на спеціальному майданчику для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів відділу поліції №1 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області. Згідно з постановою на описане майно накладено арешт і встановлено обмеження права користування заборону відчуження.

31.10.2022 державним виконавцем винесено постанову, згідно з якою з огляду на опис і арешт транспортного засобу боржника на підставі ст. 20 Закону України Про виконавче провадження призначено суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання ТОВ Приватна експертна служба (сертифікат Фонду державного майна України від 05.11.2020 №970/20) із наданням 15-денного строку для подання експертного висновку стосовно вартості транспортного засобу, що належить боржнику.

Постанови про арешт та опис майна боржника від 13.10.2022, про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 31.10.2022 направлені боржнику за адресою: Хмельницька область, м. Старокостянтинів, вул. Варчука, 5, про що у матеріали справи надано рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень.

При розгляді поданої скарги судом враховується таке.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема обов`язковість судового рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Аналогічні приписи містяться у ст. 326 ГПК України, а саме: судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду (пункт 43 рішення у справі "Шмалько проти України" від 20.07.2004).

У рішенні по справі Горнсбі проти Греції від 19.03.1997 зазначається, що право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін. Важко уявити ситуацію, щоб пункт 1 статті 6 докладно описував процедурні гарантії, які надаються сторонам цивільного судового процесу у провадженні, що є справедливим, відкритим і оперативним, і не передбачав би при цьому гарантій виконання судових рішень; тлумачення статті 6 як такої, що стосується виключно права на звернення до суду і проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуацій, несумісних із принципом верховенства права, що його Договірні Сторони зобов`язалися дотримуватися, коли вони ратифікували Конвенцію. Отже, виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатися як невід`ємна частина судового процесу для цілей статті 6.

Конституційний Суд України у своєму рішенні №18-рп/2012 від 13.12.2012 вказав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Розглядаючи справу №5-рп/2013, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26.06.2013 зазначив, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 №11-рп/2012).

З наведених приписів Конституції України та рішень Конституційного Суду України вбачається декларування законодавцем безумовного права кожного, на чию користь ухвалено судове рішення, на його виконання.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, що висловлена у постанові від 18.10.2018 у справі 442/2670/17 судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим до виконання незалежно від факту звернення виконавчого документа до примусового виконання. Невиконання судового рішення у добровільному порядку змушує сторону, на користь якої прийнято судове рішення, звернутися у встановленому законом порядку до примусового виконання рішення, що створює для іншої сторони несприятливі наслідки, у тому числі у вигляді обов`язку сплати виконавчого збору.

З аналізу наведених норм та з огляду на правову позицію Верховного Суду, що викладена у постанові від 18.10.2018 у справі 442/2670/17, суд доходить до висновку, що обов`язковість виконання рішень покладена не тільки на виконавця, а й на всіх фізичних та юридичних осіб (боржників) тощо. Отже, якщо боржнику відомо про існування рішення суду, яке набрало законної сили, воно підлягає обов`язковому виконанню, не залежно від того, знаходиться це рішення на примусовому виконанні в органах державної виконавчої служби чи не знаходиться.

Правове регулювання виконавчого провадження передбачено Законом України "Про виконавче провадження", відповідно до ст. 1 якого виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У ст. 2 Закону України "Про виконавче провадження" зазначено, зокрема про те, що обов`язковість виконання рішень є однією з засад виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Зокрема, ст. 3 вищезазначеного Закону встановлено, що завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Стаття 19 Конституції України зобов`язує орган влади діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Тобто на підставі означає, що суб`єкт владних повноважень повинен бути утворений в порядку, визначеному Конституцією та законами України, та зобов`язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним.

У межах повноважень означає, що суб`єкт владних повноважень повинен вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, встановлених законами.

У спосіб означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний дотримуватися встановленої законом процедури вчинення дії і повинен обирати лише встановлені законом способи правомірної поведінки при реалізації своїх владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Право на звернення із скаргою до суду також регулюється приписами статті 339 ГПК України, згідно з якою сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Обґрунтовуючи подану скаргу на дії органу ДВС, заявник (боржник) посилається на те, що постанову про відкриття виконавчого провадження від 05.11.2021 №ВП67394610 на адресу постійного місця проживання з 08.05.2019 (м. Старокостянтинів, вул. Варчука, 5) не отримував; за адресою: м. Старокостянтинів, провул. Челюскіна, 4, кв. 15, на яку було направлено постанову про відкриття виконавчого провадження, не проживає з 09.11.2018. Порушення прав боржника на отримання постанови про відкриття виконавчого провадження призвело до позбавлення боржника права на її судове оскарження і скасування, та прийняття усіх наступних постанов у виконавчому провадженні.

З матеріалів справи слідує, що з огляду на надходження від Старокостянтинівської міської ради заяви (від 28.10.2021) про виконання наказу Господарського суду Хмельницької області від 05.11.2020 у справі №924/56/20 державним виконавцем Старокостянтинівського відділу державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрально-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Шимкович Л.Ю. на підставі ст. ст. 3, 4, 24, 25-27 Закону України Про виконавче провадження винесено постанову від 05.11.2021 про відкриття виконавчого провадження ВП №67394610 про примусове виконання вищезазначеного наказу суду.

Частинами 1, 5 ст. 26 Закону України Про виконавче провадження унормовано, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення. Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Таким чином, Закон України Про виконавче провадження зобов`язує державного виконавця винести постанову про відкриття виконавчого провадження після надходження заяви стягувача про примусове виконання рішення і саме її невинесення є порушенням норм закону.

Так, відповідно до ст. 28 Закону України Про виконавче провадження копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Як убачається з матеріалів справи, постанова про відкриття виконавчого провадження від 05.11.2021 була направлена державним виконавцем на адресу боржника: м. Старокостянтинів, провул. Челюскіна, буд. 4, кв. 15, яка вказана у виконавчому документі.

Доказів повідомлення державному виконавцю учасниками виконавчого провадження (зокрема, стягувачем) відомостей про зміну місця проживання боржника станом на час відкриття виконавчого провадження матеріали справи не містять.

Отже, державним виконавцем при відкритті виконавчого провадження з виконання наказу Господарського суду Хмельницької області від 05.11.2020 у справі №924/56/20 дотримано вимог ст. ст. 26, 28 Закону України Про виконавче провадження.

За змістом ч. 6 ст. 13 Закону України Про судоустрій і статус суддів, ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як зазначено у постановах Верховного Суду від 28.01.2021 у справі №643/8028/15 (провадження № 61-10442св20), від 18.03.2021 у справі №520/10954/15-ц (провадження №61-7198св20), 20.05.2022 у справі №264/3421/16, від 29.06.2022 у справі №225/890/21, від 17.08.2022 у справі №404/6999/13, виконавець не повинен пересвідчуватися в отриманні боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження, оскільки це суперечить положенню частини першої статті 28 Закону України Про виконавче провадження, згідно з якою копія постанови про відкриття виконавчого провадження направляється рекомендованим поштовим відправленням, та боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Крім того, само по собі порушення державним виконавцем порядку надіслання сторонам виконавчого провадження копій процесуальних документів не є достатньою підставою, з якою законодавець пов`язує скасування постанови про відкриття виконавчого провадження або інших постанов. За умов встановлення такого порушення, зокрема ненаправлення виконавцем в установленому законом порядку постанови про відкриття виконавчого провадження, може бути підставою для визнання неправомірними таких дій (бездіяльності) державного виконавця (постанова Верховного Суду від 29.06.2022 у справі №225/890/21).

Отже, виходячи із вищенаведених положень законодавства, висновків судової практики та обставин справи, зокрема дотримання державним виконавцем вимог ст. ст. 26, 28 Закону України Про виконавче провадження, суд не вбачає достатніх підстав для визнання неправомірними дій державного виконавця та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження 05.11.2021 ВП №67394610 у зв`язку із її направленням на адресу, зазначену у виконавчому документі.

При цьому судом зважається на доводи представника органу ДВС про те, що рекомендована кореспонденція щодо направлення постанови повернута виділенням поштового зв`язку із відміткою за закінченням терміну зберігання, що не викликало сумнівів щодо місця проживання боржника.

Судом враховується, що з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження державний виконавець повинен здійснити сукупність дій, що спрямовані на примусове виконання судового рішення у справі та виданого на його виконання виконавчого документа на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Законом України Про виконавче провадження.

З матеріалів справи слідує, що держаним виконавцем після відкриття виконавчого провадження постановою від 05.11.2021 були здійснені виконавчі дії, про що винесено, зокрема постанови: про арешт коштів, майна боржника від 17.01.2022, про розшук майна боржника від 17.02.2022, про опис та арешт майна боржника від 13.10.2022 та про призначення суб`єкта оціночної діяльності від 31.10.2022.

Суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 02.10.2019 у справі №642/7456/18, згідно з якою відсутність доказів про отримання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження не є підставою для скасування постанов державних виконавців (про арешт коштів боржника, про арешт майна боржника, про розшук майна боржника, про опис та арешт майна (коштів) боржника.

При цьому боржником не зазначено та не обґрунтовано невідповідності вказаних постанов державного виконавця та проведених виконавчих дій вимогам законодавства, що до них ставляться, зокрема ст. ст. 48 (Порядок звернення стягнення на кошти та інше майно боржника), 50 (Звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна, об`єкти незавершеного будівництва, майбутні об`єкти нерухомості фізичної особи), 52 (Особливості звернення стягнення на кошти та майно боржника - юридичної особи, фізичної особи - підприємця), 55 (Майно, на яке не може бути звернено стягнення), 56 (Арешт і вилучення майна (коштів) боржника), 57 (Визначення вартості майна боржника. Оцінка майна боржника) Закону України Про виконавче провадження.

Крім того, боржником не спростовано наданих органом ДВС доказів про обізнаність скаржника про наявність відкритого виконавчого провадження з 20.12.2022, що підтверджується складеним державним виконавцем актом про здійснення боржнику телефонного дзвінка (після повернення постанови про відкриття виконавчого провадження із відміткою відділення поштового зв`язку за закінченням терміну зберігання).

Зокрема, Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5, передбачено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами (п. 6).

За визначенням, наведеним у п. 8 вказаної Інструкції, акт це документ, що підтверджує певні встановлені факти або події. Зі змісту п. 8 Інструкції слідує, що в акті зазначається суть проведених дій, в тому числі мета і завдання складання акта, суть і характер проведених виконавчих дій, встановлені факти, події, а також у разі потреби висновки і пропозиції. До акта можуть вноситись також інші відомості, визначені Законом, цією Інструкцією та іншими нормативно-правовими актами.

Одночасно, як убачається з листа відділу поліції №1 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області (від 10.10.2022), вилучення у боржника транспортного засобу у ході виконання постанови державного виконавця про розшук майна боржника від 17.02.2022 відбулось 24.09.2022, тобто принаймні з цього моменту боржнику стали відомі підстави вилучення транспортного засобу (наявність виконавчого провадження) та, відповідно, можливість знати про хід та брати участь у проведенні подальших виконавчих дій (опис та арешт майна боржника (транспортного засобу), призначення суб`єкта оціночної діяльності).

Тобто постанови державного виконавця про арешт коштів, майна боржника від 17.01.2022, про розшук майна боржника від 17.02.2022, про опис та арешт майна боржника від 13.10.2022 та про призначення суб`єкта оціночної діяльності від 31.10.2022 були винесені після того, як боржнику стало відомо про відкриття виконавчого провадження та його можливості скористатися правами, передбаченими ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження".

Крім того, небезпідставними є посилання представника органу ДВС на те, що боржник, знаючи про наявність чинного судового рішення від 28.10.2020, яке відповідно до законодавства підлягає обов`язковому виконанню, однак боржником у добровільному порядку не виконане, не був позбавлений можливості перевірити існування наслідку таких дій відкриття виконавчого провадження з примусового виконання судового рішення - шляхом доступу до Єдиного реєстру боржників.

Так, згідно зі ст. 9 Закону України Про виконавче провадження Єдиний реєстр боржників - це систематизована база даних про боржників, що є складовою автоматизованої системи виконавчого провадження та ведеться з метою оприлюднення в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна. Відомості про боржників, включені до Єдиного реєстру боржників, є відкритими та розміщуються на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України. Реєстрація боржника в Єдиному реєстрі боржників не звільняє його від виконання рішення. Відомості про боржника вносяться до Єдиного реєстру боржників (крім відомостей щодо боржників, якими є державні органи, органи місцевого самоврядування, а також боржників, які не мають заборгованості за виконавчим документом про стягнення періодичних платежів більше трьох місяців, та боржників за рішенням немайнового характеру) одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження.

Верховний Суд у постанові від 02.10.2019 у справі №642/7456/18 зробив висновок, що обов`язковою умовою для задоволення скарги сторони виконавчого провадження є встановлення факту порушення прав заявника.

Направлення копії постанови про відкриття виконавчого провадження на адресу боржника, вказану у виконавчому документі, не призвело до порушень прав та інтересів боржника, враховуючи обставини обізнаності боржника про наявність чинного рішення суду, що підлягає виконанню боржником, подальшої обізнаності боржника про відкриття виконавчого провадження та винесення оскаржуваних постанов державного виконавця у ході виконавчого провадження.

Посилання боржника на те, що неотримання ним постанови про відкриття провадження у справі призвело до позбавлення права на її оскарження та скасування, а також наступних постанов, судом оцінюється критично, оскільки з огляду на обставини отримання оскаржуваних постанов державного виконавця на повідомлену боржником адресу лише 06.10.2022 та подальше перебування боржника на лікуванні, боржнику поновлено строк на подання скарги ухвалою від 16.11.2022 та здійснюється розгляд скарги, в якій боржник просить скасувати, в тому числі постанову про відкриття виконавчого провадження від 05.11.2021.

Однак, крім аргументів про неналежне повідомлення про відкриття виконавчого провадження та порушення у зв`язку із цим права на його оскарження, боржником інших підстав для визнання неправомірними дій державного виконавця та скасування постанов, в тому числі щодо арешту коштів, розшуку, арешту та опису майна боржника, призначення суб`єкта оціночної діяльності (зокрема, порушення відповідних норм законодавства під час їх проведення) не наведено.

Тобто боржник, безпосередньо реалізуючи своє право на оскарження дій та постанов державного виконавця, про порушення якого зазначає у скарзі, не обґрунтовує, якій саме нормі не відповідає постанова про відкриття виконавчого провадження (крім обставин її направлення, яким судом надано оцінку як таким, що не можуть бути підставою для її скасування) та інші оскаржувані боржником постанови.

Натомість, не дивлячись на обов`язковість виконання рішення суду, обізнаність боржника про наявність відкритого виконавчого провадження принаймні з 24.09.2022 (вилучення транспортного засобу на виконання постанови державного виконавця про розшук майна боржника від 17.02.2022), останнім не вчинено будь-яких дій, спрямованих на виконання рішення суду ні після постановлення ухвали суду від 30.11.2020 про розстрочення виконання судового рішення, ні після 24.09.2022, ні станом на час розгляду скарги у суді всупереч положенням ст. 129 Конституції України, ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", ст. 326 ГПК України щодо обов`язковості виконання судового рішення, а також ч. 8 ст. 19 Закону України Про виконавче провадження, відповідно до якої особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Подані сторонами докази мають бути належними, допустимими, достовірними, достатніми (ст.ст. 76-79 ГПК України).

Згідно із ст. 86 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Суд враховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 343 ГПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи вищенаведене, з огляду на положення ст. 19 Конституції України, Закону України "Про виконавче провадження", якими унормовано порядок та спосіб дій державного виконавця, встановлені судом обставини та зміст вимог і доводів заявника (боржника), суд доходить висновку про недоведеність порушень державним виконавцем законодавчих вимог при вчиненні виконавчих дій з примусового виконання рішення суду та прийнятті оскаржуваних постанов та вважає за необхідне у задоволенні скарги відмовити.

Керуючись ст. ст. 234, 235, 339, 342, 343 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 (від 15.11.2022) на дії державного виконавця відмовити.

Ухвала набирає законної сили 24.11.2022 та може бути оскаржена у строки та порядку, встановлені ст. ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст ухвали складено 25.11.2022.

Суддя В.В. Виноградова

1 до справи,

2 позивачу (31100, Хмельницька область, м. Старокостянтинів, вул. К. Острозького, 41; ),

3 відповідачу (31100, Хмельницька область, м. Старокостянтинів, вул. Варчука, 5; ),

4 - Старокостянтинівському відділу ДВС у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрально-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) (31100, Хмельницька область, м. Старокостянтинів, пров. Подільський, 1; )