ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

28 листопада 2022 року м. ТернопільСправа № 921/645/15-г/10
Господарський суд Тернопільської області у складі судді Охотницької Н.В.

за участі секретаря судового засідання Качунь І.Є.

розглянувши скаргу б/н та б/д (вх. № 7717 від 17.11.2022) Приватного агропромислового підприємства "Воля-2000" на дії старшого державного виконавця Тернопільського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Юрчака О.П. у виконавчому провадженні ВП № 48892800 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Тернопільської області від 28.08.2015 у справі № 921/645/15-г/10

за позовом Приватного агропромислового підприємства " Воля-2000 ", с. Перемилів Гусятинського району Тернопільської області ,

до відповідача Приватного підприємства " Аскорд ", 46002, м. Тернопіль вул. Бродівська, буд. 44 ,

про стягнення боргу в сумі 118 633,76 грн.

За участі представників:

позивача (заявника): керівника В.Дідура, паспорт №004917652 від 06.07.2020;

відповідача: не прибув;

органа ДВС: не прибув.

В порядку ст. ст. 8, 222 Господарського процесуального кодексу України, здійснюється повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів.

Встановив:

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 12 серпня 2015 року у справі № 921/645/15-г/10 за позовом Приватного агропромислового підприємства "Воля-2000" до відповідача Приватного підприємства "Аскорд" про стягнення боргу в сумі 118 633,76 грн позовні вимоги задоволено та присуджено до стягнення з Приватного підприємства "Аскорд" , 46002, м. Тернопіль вул. Бродівська, буд 44, на користь Приватного агропромислового підприємства "Воля-2000", 48245, с. Перемилів Гусятинського району Тернопільської області, 64 739,00 грн боргу, 3014,99 грн 3% річних, 49879,77 грн індекс інфляції, 2372,68 грн - в повернення сплаченого судового збору.

На виконання вищезазначеного рішення Господарського суду Тернопільської області 28 серпня 2015 року видано наказ зі строком пред`явлення його до виконання до 28 серпня 2016 року.

17.11.2022 на адресу Господарського суду Тернопільської області від Приватного агропромислового підприємства "Воля - 2000" надійшла скарга б/н та б/д (вх. № 7717 від 17.11.2022) на дії старшого державного виконавця Тернопільського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Юрчака О.П. у виконавчому провадженні ВП № 48892800 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Тернопільської області від 28.08.2015 у справі № 921/645/15-г/10.

Відповідно до згаданої вище скарги, заявник просить суд:

- поновити строк на звернення зі скаргою;

- визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Тернопільського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Юрчака О.П. у виконавчому провадженні ВП № 48892800 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Тернопільської області від 28.08.2015 у справі № 921/645/15-г/10, які виразились у винесенні постанови від 28.02.2017 про повернення наказу Господарського суду Тернопільської області у справі № 921/645/15-г/10 від 28.08.2015 на підставі п.2 ч.1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження";

- скасувати постанову старшого державного виконавця Тернопільського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Юрчака О.П. від 28.02.2017 ВП № 48892800 про повернення наказу Господарського суду Тернопільської області у справі № 921/645/15-г/10 від 28.08.2015 на підставі п.2 ч.1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження".

В обґрунтування поданої скарги, заявник вказує, зокрема, на те, що 28.02.2017 старшим державним виконавцем Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Юрчаком О.П. в межах ВП № 48892800 винесено постанову про повернення виконавчого документа (наказу Господарського суду Тернопільської області у справі № 921/645/15-г/10 від 28.08.2015) стягувачу на підставі п. 2 ч. 1. ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження". Про існування постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 28.02.2017 ПАП "Воля-2000" дізналося лише 07.11.2022, коли представник стягувача отримала відповідь на адвокатський запит із постановою про відкриття виконавчого провадження № 48892800 з ідентифікатором доступу. Вказану постанову Приватне агропромислове підприємство "Воля-2000" вважає незаконною, а дії державного виконавця неправомірними, оскільки останній у межах ВП № 48892800 не здійснював пошуку рухомого та нерухомого майна боржника, не надсилав запити стосовно рахунків боржника, тобто не вчиняв дій щодо виявлення майна і коштів боржника та здійснення заходів, необхідних для своєчасного виконання рішення суду в повному обсязі, чим порушив права стягувача.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 18.11.2022, у відповідності до ст. 232, 234, 334, 339-342 ГПК України, для розгляду скарги Приватного агропромислового підприємства "Воля - 2000" б/н та б/д (вх. № 7717 від 17.11.2022) на дії старшого державного виконавця Тернопільського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Юрчака О.П. у виконавчому провадженні ВП № 48892800 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Тернопільської області від 28.08.2015 у справі № 921/645/15-г/10, в тому числі і для розгляду клопотання про поновлення строку на звернення зі скаргою, призначено судове засідання на 28 листопада 2022 року.

У судове засідання 28.11.2022 представник органу примусового виконання не прибув, письмових пояснень/заперечень по суті скарги, а також матеріалів виконавчого провадження ВП № 48892800 не подав, хоча про дату, час та місце розгляду скарги орган ДВС повідомлений у встановленому законом порядку про що свідчить наявне у матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення (ухвали суду від 18.11.2022) із датою вручення "23.11.2022".

Відповідач Приватне підприємство "Аскорд" (боржник) також правом участі в засіданні суду не скористався, пояснень по суті поданої заявником (позивачем) скарги не надав, хоча про дату, час та місце розгляду скарги повідомлений у встановленому законом порядку про що свідчить наявне у матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення (ухвали суду від 18.11.2022) із датою вручення "23.11.2022".

Разом з тим, у судове засідання 28.11.2022 прибув представник скаржника, який просив поновити пропущений строк на звернення із даною скаргою. Зокрема, представник ПАП "Воля-2000" зазначив, про те, що йому, як керівнику підприємства, було відомо про відкриття виконавчого провадження № 48892800 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Тернопільської області від 28.08.2015 у справі № 921/645/15-г/10, а також про наявність дебіторської заборгованості згідно наказу Господарського суду Тернопільської області від 28.08.2015 у справі № 921/645/15-г/10, яка відображена у бухгалтерському обліку підприємства, однак юридичними справами, в тому числі, і щодо примусового стягнення заборгованості із Приватного підприємства "Аскорд" органами ДВС займався адвокат, який свої зобов`язання не виконував добросовісно і в повному обсязі та не доводив до відома керівника на якій стадії перебуває виконавче провадження. Вказані причини пропуску строку на звернення зі скаргою вважає поважними та просить скаргу задоволити.

В судовому засіданні 28.11.2022, з огляду на приписи ч. 2 ст. 342 ГПК України, за якими неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу ДВС, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають розгляду скарги, суд дійшов висновку про розгляд скарги Приватного агропромислового підприємства "Воля - 2000" б/н та б/д (вх. № 7717 від 17.11.2022) за відсутності представників відповідача (боржника) та органу ДВС.

Розглянувши скаргу та додані до неї матеріали, господарським судом встановлено наступне.

Як уже зазначено вище, на виконання рішення Господарського суду Тернопільської області 28 серпня 2015 року у справі № 921/645/15-г/10 за позовом Приватного агропромислового підприємства "Воля-2000" до відповідача Приватного підприємства "Аскорд" про стягнення боргу в сумі 118 633,76 грн, яким позовні вимоги задоволено та присуджено до стягнення з Приватного підприємства "Аскорд" , 46002, м. Тернопіль вул. Бродівська, буд 44, на користь Приватного агропромислового підприємства "Воля-2000", 48245, с. Перемилів Гусятинського району Тернопільської області, 64 739,00 грн боргу, 3014,99 грн 3% річних, 49879,77 грн індекс інфляції, 2372,68 грн - в повернення сплаченого судового збору, 28.08.2015 видано наказ зі строком пред`явлення його до виконання до 28 серпня 2016 року.

05.10.2015 постановою старшого державного виконавця другого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції відкрито виконавче провадження ВП № 48892800 про стягнення з Приватного підприємства "Аскорд" на користь Приватного агропромислового підприємства "Воля-2000" заборгованості в розмірі 120 006,44 грн.

Того ж таки 05.10.2015 постановою старшого державного виконавця другого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження у ВП № 48892800.

23.05.2016 старшим державним виконавцем Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції винесено постанову в межах ВП № 48892800 про арешт коштів боржника, згідно з якою було накладено арешт на кошти боржника в межах суми 132 107,08 грн.

28.02.2017 старшим державним виконавцем Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Юрчаком О.П. в межах ВП № 48892800 винесено постанову про повернення виконавчого документа (наказу Господарського суду Тернопільської області у справі № 921/645/15-г/10 від 28.08.2015) стягувачу на підставі п. 2 ч. 1. ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження".

Так, згідно із ч.1 ст.15 Закону "Про виконавче провадження" сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Згідно зі ст. 339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

У статті 341 Господарського процесуального кодексу України визначені строки для звернення із скаргою.

Згідно з ч. 1 даної статті Господарського процесуального кодексу України, скаргу може бути подано до суду:

а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права;

б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Відповідно до ч. 5 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Суд відзначає, що Господарський процесуальний кодекс України містить чітку норму щодо моменту, з якого відраховується десятиденний строк на подання скарги. Аналогічні положення містить Закон України "Про виконавче провадження".

Звертаючись до суду із скаргою на рішення та дії приватного виконавця, скаржник повинен зазначити у скарзі та обґрунтувати належними доказами, що скарга подається ним у строк, встановлений у ст. 341 Господарського процесуального кодексу України (у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав).

Оскільки, вказану вище постанову державного виконавця від 28.02.2017 про повернення виконавчого документа скаржник вважає незаконною, а дії державного виконавця неправомірними, останній 14.11.2022 засобами поштового зв`язку звернувся до Господарського суду Тернопільської області із скаргою б/н та б/д (вх. № 7717 від 17.11.2022), тобто з пропуском установленого статтею 341 ГПК України строку.

В той же час, скаржник вказує на те, що про існування постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 28.02.2017 ПАП "Воля-2000" дізналося лише 07.11.2022, коли представник стягувача отримала відповідь на адвокатський запит разом із постановою про відкриття виконавчого провадження № 48892800 з ідентифікатором доступу, у зв`язку з чим ПАП "Воля-2000" вважає, що строк на звернення зі скаргою пропущено із поважних причин та просить суд його поновити.

Однак, посилання скаржника, як на причину поважності пропуску строку, на те, що він про оскаржувану постанову дізнався лише 07.11.2022, на думку суду є безпідставними з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 341 ГПК України пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень суду, який за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк, крім випадків, передбачених Господарським процесуальним кодексом України.

Отже, вирішуючи це питання, суд з урахуванням конкретних обставин справи має оцінити на предмет поважності причини пропуску встановленого законом процесуального строку, і в залежності від встановленого - вирішити питання про поновлення або відмову у поновленні цього строку.

Суд відзначає, що встановлення законом строків для оскарження дій/бездіяльності органів ДВС має на меті забезпечення прав усіх учасників виконавчого провадження та стабільності і правової визначеності правовідносин, які виникають при виконанні рішення суду, а тому положення норми ч. 1 ст. 341 ГПК України щодо встановлення строку для реалізації права на оскарження рішень, дій (бездіяльності) органів ДВС (у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав), повинні розумітись саме як обов`язок скаржника з доведення вказаних обставин.

Відповідно до частин 1 та 4 статті 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.

Поновлення пропущеного строку для подання скарги відбувається виходячи із поважності причин його пропуску. Поважними визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій.

За змістом ст. 74 ГПК України обов`язок доказування поважності причин пропуску процесуальних строків та подача заяви про їх поновлення покладається на зацікавлену сторону.

При зверненні до суду зі скаргою на дії державного виконавця, саме на скаржника покладається обов`язок доведення наявності непереборних обставин, які унеможливили його звернення з такою скаргою у строк, встановлений законом.

Положеннями ст.18 Закону "Про виконавче провадження" визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

Частиною 1 ст.19 Закону "Про виконавче провадження" передбачено, що сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Відповідно до абзаців 1, 3 ч.1 ст.28 Закону "Про виконавче провадження" копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1 - 4 ч.9 ст.71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Враховуючи вказані положення законодавства, учасник виконавчого провадження обґрунтовано покладається на отримання протягом розумного строку відповідних документів (відомостей) від виконавця, однак таке очікування не може бути надто тривалим.

У випадку неотримання відповідних документів (відомостей) протягом тривалого часу та невжиття відповідних заходів учасником виконавчого провадження, спрямованих на таке отримання, застосуванню підлягає презумпція обов`язку особи знати про стан своїх прав у виконавчому провадженні.

Згідно ч. 1, 4 ст. 236 ГПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

При прийнятті цієї ухвали, судом враховується позиція Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду в постанові від 04.02.2022 у справі №925/308/13, в якій вказано, що за змістом наведених норм, за порівняльного аналізу змісту термінів "дізнався" та "повинен був дізнатися", що містяться у положеннях ст.341 ГПК, суд доходить висновку про презумпцію обов`язку особи знати про стан своїх прав у виконавчому провадженні; доведення факту, через який сторона не знала про порушення свого права і саме з цієї причини не звернулася за його захистом до суду, недостатньо.

Під час визначення початку перебігу строку звернення до суду із скаргою на дії (бездіяльність) суб`єкта, закріпленого у ч.1 ст.341 ГПК, необхідно враховувати поведінку скаржника (чи мав він реальну можливість (повинен був) дізнатися про стверджуване ним порушення його прав, вчинені ним дії, направлені на з`ясування стану виконавчого провадження тощо).

Стягувач, який подав до відповідного органу заяву про вчинення відповідних виконавчих дій, однак не отримав задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні документи виконавчого провадження або відповіді.

У висновку про презумпцію обов`язку особи знати про стан своїх прав у виконавчому провадженні, що є сталою та послідовною судовою практикою, суд звертається також і до правової позиції Верховного Суду, викладеної, зокрема, і в постановах від 14.08.2019 у справі № 910/7221/17, від 12.01.2021 у справі № 910/8794/17, від 12.10.2021 у справі № 918/333/13-г.

Отже, учасник виконавчого провадження, який звернувся з заявою про вчинення відповідних виконавчих дій, може вважатися обізнаним про вчинення таких дій виконавцем з урахуванням розумності строку, який минув з дати звернення із заявою про вчинення виконавчих дій до виконавця. Розумність такого строку суд визначає з урахуванням конкретних обставин справи (строків, встановлених Законом "Про виконавче провадження", термінів поштового обігу кореспонденції, повідомлення учасників виконавчого провадження електронною поштою, фактичного доступу учасника виконавчого провадження до автоматизованої системи виконавчих проваджень тощо).

Як вбачається із матеріалів справи, а також із усних пояснень представника у судовому засіданні 28.11.2022, виконавче провадження № 48892800 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Тернопільської області від 28.08.2015 у справі № 921/645/15-г/10 було відкрите саме за заявою Приватного агропромислового підприємства "Воля - 2000", тобто скаржник був обізнаний про відкриття вказаного виконавчого провадження.

Більше того, ПАП "Воля - 2000" як юридична особа, що багато років здійснює свою професійну господарську діяльність та веде бухгалтерський облік, знало про наявність дебіторської заборгованості від контрагента Приватного підприємства "Аскорд" згідно наказу Господарського суду Тернопільської області від 28.08.2015 у справі № 921/645/15-г/10, яка відображалась у балансах та фінансових звітах підприємства протягом 2015 2022 років, що також не заперечується представником скаржника у судовому засіданні 28.11.2022 та свідчить про обізнаність стягувача про нездійснення органами ДВС примусового стягнення коштів із боржника в межах виконавчого провадження № 48892800.

Також, суд відзначає, що ПАП "Воля - 2000" має досвід участі у судових процесах (як свідчать дані з Єдиного державного реєстру судових рішень) та могло передбачити наслідки тривалого не вчинення ним дій (протягом 7 (семи) років від дати відкриття виконавчого провадження), направлених на з`ясування стану виконавчого провадження, а також наслідки несвоєчасного звернення з такою скаргою. Тоді як, посилання представника скаржника у судовому засіданні 28.11.2022 на бездіяльність адвоката, який займався юридичними справами підприємства, суд не вважає поважною причиною пропуску строку на звернення до суду зі даною скаргою, оскільки ПАП "Воля - 2000" не позбавлене права і можливості залучити за необхідності для здійснення захисту своїх прав та інтересів іншого (декількох) представника згідно норм чинного законодавства.

Окрім того, як уже зазначалось вище, в обґрунтування заявленого клопотання про поновлення строку скаржник зазначає про те, що оскільки в матеріалах ВП № 48892800 відсутні документи , які б підтверджували те, що стягувачу надсилалась та була ним отримана постанова від 28.02.2017 про повернення виконавчого документа (наказу Господарського суду Тернопільської області у справі № 921/645/15-г/10 від 28.08.2015) стягувачу на підставі п. 2 ч. 1. ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження"), про існування останньої скаржник дізнався лише 07.11.2022 року, після того як представник ПАП "Воля-2000" отримала відповідь на адвокатський запит із постановою про відкриття виконавчого провадження № 48892800 з ідентифікатором доступу.

На підтвердження вказаних обставин, ПАП "Воля-2000" долучає до скарги скриншот екрану з інформацією про дату та час (07.11.2022 о 13:38 год.) отримання на електронну адресу: відповіді на запит від Тернопільського міського відділу ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано Франківськ) із вкладеними файлами, а також відповідь від 07.11.2022 № 80801 на запит від 31.10.2022 Відділу ДВС у м. Тернопіль Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано Франківськ), адресований адвокату Цап О.Р. ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Разом з тим, з цього приводу, суд вважає за необхідне відзначити наступне.

Статтею 16 ГПК України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно ч.1ст. 58 ГПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

При цьому, юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника (ч. 3 ст. 56 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 26 ЗУ "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Адвокат зобов`язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій (ч. 4 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Таким чином, надаючи право адвокату здійснювати представництво та захист своїх інтересів клієнт обумовлює обсяг наданих адвокату повноважень, який визначається змістом довіреності або відповідним договором на надання правової допомоги.

Приписами ст. 60 ГПК України встановлено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Ордер на надання правової допомоги, яким адвокат підтверджує свої повноваження, має бути оформлений відповідно до вимог, встановлених Положенням про ордер на надання правничої (правової) допомоги, затвердженим рішення Ради адвокатів України № 41 від 12.04.2019 року.

Відповідно до п. 3, 4 Положення в Україні встановлюється єдина, обов`язкова для всіх адвокатів, типова форма ордера, яку затверджує Рада адвокатів України (зразок в додатку 1). Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням та повинен містити обов`язкові реквізити, передбачені цим Положенням.

Згідно з Положення ордер містить наступні реквізити, зокрема, посилання на договір про надання правової допомоги/доручення органу (установи), уповноважених законом на надання безоплатної правової допомоги, номер (у випадку наявності) та дату цього документа (п. 12.3).

Ордер на відміну від довіреності не вказує обсяг повноважень, наданих адвокату.

Отже, в даному випадку існування правовідносин представництва між адвокатом Цап О.Р. та ПАП "Воля-2000", в тому числі і щодо звернення до органу ДВС із запитом та отримання відповіді на нього, повинно підтверджуватись домовленістю сторін у договорі про надання правової допомоги, який засвідчує існування між клієнтом та адвокатом домовленості стосовно об`єму наданих йому повноважень, а також ордером/довіреністю.

Однак до скарги не долучено жодних документів, які б засвідчували, що Цап О.Р. здійснювала повноваження адвоката як представник ПАП "Воля-2000".

З огляду на те, що ПАП "Воля-2000" не обґрунтувало належним чином, та не підтвердило допустимими доказами неможливість вчасно, як того вимагає ч. 1 ст. 341 ГПК України, подати скаргу на дії державного виконавця в межах ВП №48892800, суд не вбачає законних та обґрунтованих підстав для задоволення клопотання про поновлення строку на звернення із даною скаргою.

Відповідно до частини 7 статті 119 ГПК України про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

За змістом ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Отже, скарга б/н та б/д (вх. № 7717 від 17.11.2022) Приватного агропромислового підприємства "Воля-2000" на дії старшого державного виконавця Тернопільського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Юрчака О.П. у виконавчому провадженні ВП № 48892800 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Тернопільської області від 28.08.2015 у справі № 921/645/15-г/10 підлягає залишенню без розгляду.

За таких обставин, керуючись ст. ст. 118, 119, 234, 339, 340, 341, 342 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Приватному агропромисловому підприємству "Воля-2000" у поновленні процесуального строку на подання скарги.

2. Скаргу б/н та б/д (вх. № 7717 від 17.11.2022) Приватного агропромислового підприємства "Воля-2000" на дії старшого державного виконавця Тернопільського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Юрчака О.П. у виконавчому провадженні ВП № 48892800 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Тернопільської області від 28.08.2015 у справі № 921/645/15-г/10 залишити без розгляду.

3. Копію ухвали направити рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення поштового відправлення:

- Тернопільському міському відділу ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано Франківськ), 46001, Тернопільська область, м. Тернопіль, вул. Кн.Острозького, 14;

- Приватному підприємству "Аскорд" , 46002, м. Тернопіль вул. Бродівська , буд 44;

- Приватному агропромисловому підприємству "Воля-2000", 48245, с. Перемилів, Чортківський район Тернопільська область.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги у строк визначений ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб - адресою: https://te.court.gov.ua/sud5022.

Ухвалу підписано 29.11.2022.

Суддя Н.В. Охотницька