ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

28.11.2022 Справа № 917/1234/22

Суддя Погрібна С.В., після виходу з лікарняного, розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Вагон-Інвест" про забезпечення позову (вх. № 8918)

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Вагон-Інвест" , вул. Січових Стрільців, б. 37/41, 6 поверх, оф. 5, м. Київ, 04053

до Публічного акціонерного товариства "Крюківський вагонобудівний завод" , вул. І.Приходька, 139, м. Кременчук, Полтавська область, 39600

про розірвання Договору та стягнення 70 000 000,00 грн. попередньої оплати,

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Вагон-Інвест" до Публічного акціонерного товариства "Крюківський вагонобудівний завод" про розірвання Договору поставки № 7621/010115/с від 15.12.2021 та стягнення 70 000 000,00 грн попередньої оплати.

Ухвалою суду від 07.11.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

21.11.2022 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Вагон-Інвест" на адресу суду надійшла заява про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на грошові кошти, які знаходяться на усік рахунках Публічного акціонерного товариства "Крюківський вагонобудівний завод" (ідентифікаційний код юридичної особи 05763814) (включаючи але не обмежуючись НОМЕР_1 в ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" м. Київ) в усіх банківських та фінансових установах, що будуть виявлені під час виконання забезпечення позову в межах ціни позову 70 000 000,00 грн. (сімдесят мільйонів гривень 00 копійок).

Обґрунтовуючи заяву, ТОВ "Вагон-Інвест" зазначає насутпне:

- відповідач не може поставити товар у визначений договором строк через форс-мажорні обставини та відмовляється повертати суму попередньої оплати за товар у розмірі 70 000 000,00 грн.;

- під час підготовки матеріалів позовної заяви до суду, Позивачу з відкритих джерел стало відомо, що відділом розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управлінням Головного управління Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000195 від 21.04.2022 за фактом заволодіння, невстановленими службовими особами, грошовими коштами ПАТ «КВБЗ» в особливо великих розмірах шляхом зловживання службовим становищем та за фактом фінансування в особливо великих розмірах дій вчинених з метою насильницького захоплення державної влади, зміни меж державного кордону України невстановленими службовими особами ПАТ "КВБЗ" за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5. ст. 191 та ч. 4 ст. 110-2 КК України. Процесуальне керівництво у кримінальному провадженні здійснюється Київською міською прокуратурою;

- в органів досудового розслідування наявні підстави вважати, що службовими особами ПАТ "Крюківський вагонобудівний завод" з метою виведення грошових коштів до РФ було укладено ряд збиткових зовнішньоекономічних контрактів на підставі яких було перераховано 192 879 226 млн. грн на поточні рахунки резидентів РФ за комплектуючі до залізничного рухомого складу по завишеній вартості, виробництва підприємств РФ, при наявності українських аналогів по вигіднішій ціні;

- частку у статутному капіталі Публічного акціонерного товариства «Крюківський вагонобудівний завод» () у розмірі 25 % (двадцять п`ять відсотків), що становить 21 502 416,00 грн (двадцять один мільйон п`ятсот дві тисячі чотириста шістнадцять гривень 00 коп.) передано Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів () в управління.

Саме така інформація міститься в ухвалі слідчого судді Машкевич К.В. Голосіївського районного суду м. Києва, від 13 липня 2022 року у справі № 752/5219/22, що розміщена в Єдиному реєстрі судових рішень за посиланням https://revestr.eourt. gov.ua/. Аналогічна інформація міститься й у ЗМІ, наприклад на ресурсі: https://www.epravda.com.ua/rus/news/2022/05/31/687655/.

Зазначені обставини також підтверджуються доданими до позовної заяви належно посвідченими копіями Договору поставки № 7621/010 115/с від 15.12.2021 зі Специфікацією, платіжним дорученням № 1521 від 16.12.2021 на перерахування 70 000 000,00 млн. грн, листом відповідача від 03.03.2022 № 76.1-57/266 "Щодо настання форс-мажорних обставин", листом № 1403/22-01 від 14.03.2022 адресованим відповідачу, листом відповідача від 16 березня 2022 року № 76.1-58/156, Претензією № 01/22 від 22.08.2022 з квитанцією поштового відправлення та описом вкладення у цінний лист, відповіддю на Претензію від 20.09.2022.

Позивач зазначає, що відповідач неодноразово неналежно ставився до виконання своїх зобов`язань за договорами та стосовно нього порушувалась низка судових процесів щодо стягнення заборгованості (справи № 537/3647/20, № 917/803/18, № 917/1755/20, № 917/1091/20, № 917/2135/19, № 917/1084/20, № 917/1435/19, № 917/960/18, 917/1497/17). Інформація щодо зазначених судових процесів отримана з відкритого загальнодоступного джерела, а саме з єдиного державного реєстру судових рішень (https://reyestr.court.gov.ua).

Станом на сьогоднішній день, у відповідності до інформації з єдиного реєстру боржників, відкрито чотири виконавчі провадження: № 68821001 від 18.04.2022, № 69643370 від 15.08.2022, № 69136959 від 01.06.2022, № 69137032 від 01.06.2022, в яких відповідач виступає боржником та в межах яких державним виконавцями вживаються заходи з примусового стягнення цієї заборгованості.

Крім того, ухвалою Господарського суду Полтавської області від 14.09.2022 у справі №917/1096/22 було накладено арешт на грошові кошти, які належать ПАТ "Крюківський вагонобудівний завод" () в межах суми позову 30 420 000,00 грн., та знаходяться у банківських установах і обліковуються на банківських рахунках, які будуть виявлені державним або приватним виконавцем під час виконання ухвали про забезпечення позову.

За таких обставин, заявник вважає, що для ТОВ "ВАГОН-ІНВЕСТ" існує реальна загроза того, що ПАТ "Крюківський вагонобудівний завод" не зможе повернути належні Позивачу кошти у (або у зв`язку із такими обставинами Відповідач вживатиме заходів направлених на виведення активів), що може ускладнити або зробить неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позову.

При розгляді даної заяви судом враховано наступне.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позов забезпечується зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Зі змісту цієї норми вбачається, що під час розгляду заяви про застосування такого заходу забезпечення позову, як накладення арешту на майно або грошові кошти, суд має виходити з того, що цей захід забезпечення обмежує право особи користуватись та розпоряджатись грошовими коштами або майном, а тому може застосуватись у справі, у якій заявлено майнову вимогу, а спір вирішується про визнання права (інше речове право) на майно, витребування (передачу) майна, грошових коштів або про стягнення грошових коштів.

При цьому піддані арешту грошові кошти обмежуються розміром позову та можливими судовими витратами, а арешт майна має стосуватись майна, що належить до предмета спору.

У рішенні Конституційного Суду України від 16.06.2011 N 5-рп/2011 у справі N 1-6/2011 зазначено, що судочинство охоплює, зокрема, інститут забезпечення позову, який сприяє виконанню рішень суду і гарантує можливість реалізації кожним конституційного права на судовий захист, встановленого статтею 55 Конституції України.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача (боржника) або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача або особи, яка звернулась з відповідними вимогами у справі про банкрутство.

Суд зазначає, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків накладення арешту на кошти відповідача.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідків повного припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав, або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову та виходячи з приписів статей 13, 15, 74 ГПК України (змагальність сторін та пропорційність у господарському судочинстві, обов`язок доказування і подання доказів), господарський суд також має здійснити оцінку обґрунтованості доводів протилежної сторони (відповідача) щодо відсутності підстав та необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, зокрема, у вигляді арешту грошових коштів або майна відповідача з урахуванням, зокрема того, чи порушує вжиття відповідних заходів забезпечення позову (у вигляді арешту тощо) права цього учасника (відповідача), а відповідно чи порушується при цьому баланс інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу та яким чином; чи спроможний відповідач фактично (реально) виконати судове рішення в разі задоволення позову у разі, якщо захід забезпечення позову не буде вжито судом.

Виходячи з аналізу вищевказаних норм, підставами для вжиття судом заходів забезпечення позову є імовірність того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, окрім цього, для вжиття заходів забезпечення позову суду необхідно встановити необхідність застосування таких заходів виходячи з принципів розумності, обґрунтованості і адекватності, крім цього, суд повинен встановити зв`язок між наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги.

Предметом даної справи є вимога про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Крюківський вагонобудівний завод" заборгованості за договором поставки у розмірі 70 000 000,00 грн.

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову, позивач посилається на те, що стосовно відповідача було порушено низку судових процесів про стягнення заборгованості у зв`язку з неналежним виконанням останнім своїх зобов`язань за договорами (справи №537/3647/20, №917/803/18, №917/1755/20, №917/1091/20, №917/2135/19, №917/1084/20, №917/1435/19, №917/960/18, 917/1497/17) та відкрито щонайменше чотири виконавчі провадження: № 68821001 від 18.04.2022, № 69643370 від 15.08.2022, № 69136959 від 01.06.2022, № 69137032 від 01.06.2022, в яких відповідач виступає боржником та в межах яких державними виконавцями вживаються заходи з примусового стягнення цієї заборгованості.

Враховуючи викладене, заявник зазначає, що стягнення заборгованості із ПАТ "Крюківський вагонобудівний завод" відповідно до вищезазначених судових рішень та порушених виконавчих проваджень - безпосередньо впливає на фінансовий стан Відповідача, його платоспроможність, а також можливість належного виконання ним взятих на себе грошових зобов`язань перед іншими контрагентами.

Враховуючи предмет та підстави позову, беручи до уваги, що обраний позивачем захід у вигляді накладення арешту на грошові кошти відповідача, який спрямований на ефективний захист та поновлення порушених прав і може забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову, суд вважає, що заходи забезпечення позову, які просить вжити позивач, відповідають процесуальним нормам, що регулюють спірні правовідносини, зокрема вимогам розумності, обґрунтованості, адекватності, збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу. Крім того, наявний зв`язок між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги.

З урахуванням фактичних обставин справи, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів всіх учасників судового процесу, враховуючи, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду у данній справі, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти Публічного акціонерного товариства "Крюківський вагонобудівний завод" в межах суми 70 000 000,00 грн.

Накладення арешту в межах спірної суми забезпечить збалансованість інтересів сторін, оскільки надасть можливість виконати рішення суду у разі задоволення позову та не призведе до втручання у господарську діяльність відповідача, а лише запровадить тимчасові обмеження щодо користування цими коштами задля запобігання перешкод у виконанні рішення суду у разі задоволення позову.

Керуючись статтями 136, 139, 140, 234 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Вагон-Інвест" про вжиття заходів забезпечення позову (вхід. № 8918 від 21.11.2022) задовольнити.

2. Накласти арешт на грошові кошти, що належать Публічному акціонерному товариству "Крюківський вагонобудівний завод" (вул. І. Приходька, 139, м. Кременчук, Полтавська область, 39621, ) (включаючи але не обмежуючись НОМЕР_1 в ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" м. Київ) в усіх банківських та фінансових установах, що будуть виявлені під час виконання забезпечення позову в межах суми позову 70 000 000,00 грн. (сімдесят мільйонів гривень 00 копійок).

Стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Вагон-Інвест" (вул. Січових Стрільців, б. 37/41, 6 поверх, оф. 5, м. Київ, 04053, ).

Боржник: Публічне акціонерне товариство "Крюківський вагонобудівний завод" (вул. І. Приходька, 139, м. Кременчук, Полтавська область, 39621, ).

Ухвала є виконавчим документом в розумінні Закону України "Про виконавче провадження" зі строком пред`явлення до виконання до 29.11.2025 і підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала набирає законної сили у порядку, встановленому статтею 235 Господарського процесуального кодексу України та відповідно до частини 8 статті 140 Господарського процесуального кодексу України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено у строки та в порядку, визначеному § 1 глави 1 розділу IV Господарського процесуального кодексу України. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала підписана 28.11.2022.

Суддя Погрібна С.В.