ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.11.2022 року м.Дніпро Справа № 904/1590/22

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чус О.В. - (доповідача),

судді: Кощеєв І.М., Дармін М.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Дніпроазот"

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.08.2022 (повне рішення складено 23.08.2022, суддя Мельниченко І.Ф.) у справі № 904/1590/22

за позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз", м. Дніпро до Акціонерного товариства "Дніпроазот", м. Кам`янське, Дніпропетровської обл.

про стягнення заборгованості у сумі 169 483, 63 грн.

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення 149 942,18 грн., що складають суму заборгованості за договором підряду №29А490-298-20 від 13.01.2020 року, 6901,45 грн. - пені, 1 035,22 грн. - річних та 11 604,78 грн. - інфляції грошових коштів. Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем умов договору підряду №29А490-298-20 від 13.01.2020 року, в частині повної та своєчасної оплати за виконані роботи з розробки проектно-кошторисної документації на будівництво мереж внутрішнього газопостачання.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 23.08.2022 у даній справі позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з Акціонерного товариства "Дніпроазот" на користь Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" 149 942,18 грн. - основного боргу, 1 035,22 грн. - річних, 11 604,78 грн. - інфляції грошових коштів, 6 901,45 грн. - пені, 2 481,00 грн. - судового збору.

Рішення мотивовано тим, що матеріалами справи доведено факт невиконання зобов`язання належним чином відповідно до умов договору. Порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій відповідно до вимог закону.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, Акціонерне товариство "Дніпроазот" звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.08.2022 у справі № 904/1590/22 та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у позовних вимогах у повному обсязі. Стягнути з Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" на користь Акціонерного товариства "Дніпроазот" витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення прийнято не на підставі належно досліджених доказів, з порушенням норм матеріального права (ч. 2 ст. 218 ГК України), а також з недотриманням норм процесуальної о права (ст. ст. 7, 13, п. 1-3 ч. 1 сг. 42, ч. 5 ст. 176, ч. З ст. 120, ч. 11 ст. 242 ПІК України).

Зарема скаржник зазначає про те, що суд першої інстанціїї про те, що в зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України АТ «ДНІПРОАЗОТ» позбулося можливості безпечно та належним чином забезпечувати власну виробничо-господарську діяльність необхідними ресурсами і матеріалами та перспектива відновлення такого забезпечення найближчим часом не вбачається.

Враховуючи виниклі негативні, форс-мажорні обставини, наявність цілозмінних простоїв у структурних підрозділах, беручи до уваги наявні факти обстрілів та ураження об`єктів інфраструктури України, суттєвий ризик та небезпека заподіяння при продовженні виробничих процесів в умовах військових дій непоправної шкоди навколишньому природному середовищу, працівникам та обладнанню підприємства, населенню міста та області, а також з метою недопущення аварійних ситуацій, які можуть призвести до техногенної катастрофи. AT «ДНІПРОАЗОТ» видано наказ від 25.02.2022 № 198 «Про простій в AT «ДНІПРОАЗОТ», яким затверджено Акт про простій у структурних підрозділах АІ «ДНІПРОАЗОТ» від 25.02.2022 (Додаток № 1 до цього наказу) з 8:00 год. 25.02.2022.

Оскільки крайній строк оплати виконаних робіт за Договором був 07.03.2022 (вже на момент існування в Україні особливого режиму - військового стану), виникнення заборгованості у розмірі 149 942.18 грн. по договору підряду № 29А490-298-20 від 13.01.2020 пов`язане з обставинами непереборної сили, а отже зобов`язання відповідача з оплати виконаних робіт відкладається на строк дії форс-мажорних обставин (до закінчення воєнного стану) на підставі п. З розділу 8 Договору.

Однак, у зв`язку із ненаданням відповідачу права на подання відзиву, пояспень/заперечень, господарським судом у справі № 904/1590/22 не були враховані обставини непереборної сили, на підставі чого виникла заборгованість у розмірі 149 942,18 грн. по Договору та не застосовані пункти 1-3 розділу 8 Договору, внаслідок чого висновок суду про стягнення заборгованості у розмірі 149 942,18 грн. по Договору є передчасним.

До того ж, рішення в частині стягнення з Відповідача 3 % річних у розмірі 1 035,22 грн., інфляційних витрат у розмірі 11 604,78 грн. та пені у розмірі 6 901,45 грн. є неправомірним та незаконним у зв`язку із неврахуванням судом форс-мажорних обставин, внаслідок існування яких відповідач не несе господарсько-правової відповідальності за порушення зобов`язання в силу ч. 2 ст. 218 ГК України, а рішення від 23.08.2022 - незаконним.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.09.2022 року для розгляду апеляційної скарги визначена колегія суддів у складі: головуючий суддя Чус О.В., Кощеєв І.М., Дармін М.О.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 07.09.2022 витребувано у Господарського суду Дніпропретровської області матеріали справи №904/1590/22. Розгляд питання про залишення апеляційної скарги без руху, про повернення апеляційної скарги, відмову у відкритті апеляційного провадження або про відкриття апеляційного провадження - відкладено до надходження матеріалів справи до суду апеляційної інстанції.

09.09.2022 матеріали справи № 904/1590/22 надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 12.09.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Дніпроазот" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.08.2022 у справі № 904/1590/22. Визначено розглянути апеляційну скаргу у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, в порядку письмового провадження.

Поизивачем надано відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому вважає її необгрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню. Зоерема, зазначено про те, що відповідач порушив строк виконання грошового зобов`язання щодо оплати вартості виконаних робіт, внаслідок чого відповідач зобов`язаний сплатити позивачеві грошові кошти у розмірі 169 483, 63 грн., з яких 149 942,18 грн. - основний борг, 6 901,45- пеня, 1 035,22-три проценти річних, 11 604,78 - інфляційні втрати.

Доводи апелянта фактично зводяться до того, що останній не може виконати договірні зобов`язання через форс-мажорні обставини, поруч з тим, не надає жодного доказу на підтвердження зазначеного.

Позивач вважає, що рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.08.2022 по справі №904/1590/22 ґрунтується на засадах верховенства права є законним і обґрунтованим, ухвалене відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, з урахуванням висновків, викладених в постановах Верховного Суду, а апеляційна скарга такою, що не підлягає задоволенню.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Як вбачається з матеріалів справи, 13.01.2020 між Акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" (Виконавець) та Акціонерним товариством "Дніпроазот" (Замовник) укладено договір підряду № 29А490-298-20 з розробки проектно-кошторисної документації на будівництво мереж внутрішнього газопостачання (далі - Договір).

Відповідно до розділу 1 Договору Виконавець зобов`язується виконати роботи з розробки проектно-кошторисної документації на будівництво мереж внутрішнього газопостачання об`єкта Замовника (об`єкт компобуту), а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити їх, в порядку та на умовах передбачених цим Договором.

Розділом 2 Договору сторони визначили наступне.

Розробка проектно-кошторисної документації на будівництво мереж внутрішнього газопостачання об`єкта Замовника включає: розробку проектно-кошторисної документації об`єкту Замовника; погодження розробленої проектно-кошторисної документації (пункт 1.1, 1.2).

Об`єкт Замовника розташований за адресою: м. Кам`янське, вул. С.Х. Горобця, 1 (пункт 2).

Розробка проектно-кошторисної документації здійснюється на підставі Технічних Умов на приєднання до ГРМ № 49002.1 ТУп-104-0919 від 04.09.2019 (пункт 3).

Виконавець приступає до виконання робіт протягом 5 (п`яти) робочих днів з дати отримання інженерних вишукувань (з відповідними погодженнями комунікацій) в електронному вигляді у форматі pdf та autocad та підписання акту приймання передачі.

Строк виконання робіт вказаних в п. 1.1 Розділу 2 Договору: 45 (сорок п`ять) робочих днів з дати отримання інженерних вишукувань, включаючи погодження проектно-кошторисної документації (Розділ 4 Договору).

Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та його скріплення печатками сторін (за наявності) та діє до 30.06.2020, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за Договором (пункт 1 Розділу 10 Договору).

Розділом 5 Договору визначено порядок приймання робіт, відповідно до якого, після виконання робіт Виконавець надає Замовнику для підписання акт виконаних робіт (пункт 1).

Замовник зобов`язаний протягом 10 (десяти) робочих днів з моменту одержання від Виконавця такого Акту підписати його і повернути Виконавцю. У разі неповернення Замовником у вказаний строк підписаного акту виконаних робіт та/або ненадання письмових зауважень, роботи вважаються прийнятими Замовником та такими, що підлягають оплаті (пункт 2).

На виконання умов спірного договору позивачем було виконано роботи з будівництва мереж внутрішнього газопостачання, що підтверджується актом виконаних робіт від 03.02.2022 на загальну суму 149 942,18 грн., який підписаний з боку відповідача без зауважень.

Розділом 3 Договору сторони визначили вартість робіт та порядок розрахунків.

Вартість робіт, вказаних в п. 1 Розділу 2 Договору складає 149 942,18 грн., в тому числі податок на додану вартість 24 990,36 грн., Замовник сплачує за фактом виконання робіт, після підписання уповноваженими представниками обох сторін акту виконаних робіт, з відстрочкою платежу 30 календарних днів.

Таким чином, крайній строк оплати виконаних робіт становить 07.03.2022.

Відповідач не оплатив позивачеві вартість отриманих робіт та має заборгованість у розмірі 149 942,18 грн.

Таким чином, відповідач порушив строк виконання грошового зобов`язання щодо оплати вартості виконаних робіт, внаслідок чого відповідач зобов`язаний сплатити позивачеві грошові кошти у розмірі 169 483,83, з яких 149 942,18 грн. основний борг, 6 901,45 грн. пеня, 1 035,22 3% річних, 11 604,78 грн. інфляційні втрати.

Предметом доказування у справі є обставини щодо неналежного виконання відповідачем зобов`язань в частині повного розрахунку за виконані роботи з розробки проектно-кошторисної документації на будівництво мереж внутрішнього газопостачання.

Відповідно до частини 1 статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до частини 4 статті 882 Цивільного кодексу України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

За приписами ст., ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічний припис містять ч., ч. 1, 7 ст. 193 ГК України.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Матеріалами справи встановлено, що згідно п.1 розділу 3 договору вартість робіт складає 149 942, 18 грн., в т.ч. ПДВ 24 990, 36 грн., яку відповідач зобов`язався сплатити за фактом виконання робіт, після підписання уповноваженими представниками обох сторін Акту виконаних робіт, з відстрочкою платежу 30 календарних днів.

На виконання умов розділу 5 договору після завершення виконання робіт позивач і відповідач підписали Акт виконаних робіт від 03.02.2022 року.

Тобто, за умовами п.1 розділу 3 договору крайній строк оплати виконаних робіт становить 07.03.2022 року.

Проте, відповідач не оплатив позивачеві вартість отриманих робіт та має заборгованість в розмірі 149 942, 18 грн.

З огляди на встановлені обставини, вимоги позивача щодо примусового стягнення зазначеної вище суми є обґрунтованими.

Відповідно до положень статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до частин 2, 3 статті 549 Цивільного кодексу України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

В пункті 3 Розділу 7 Договору, сторонами узгоджено, що у разі порушення Замовником строків оплати, передбачених Розділом 3 Договору або додатковою угодою до Договору, Замовник зобов`язується сплатити Виконавцю пеню у розмірі 0,1 % від вартості робіт, але не більше подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення платежу від суми прострочення платежу.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку, останнім до стягнення заявлена пеня за загальний період прострочення з 08.03.2022 по 30.05.2022 в сумі 6 901,45 грн.

Розрахунок здійснено відповідно до умов договору та діючого законодавства, а отже, зазначена вище сума пені, підлягає до примусового стягнення.

Згідно з наданим позивачем розрахунком, останнім до стягнення заявлені 3 % річних за загальний період прострочення з 08.03.2022 по 30.05.2022 в сумі 6 901,45 грн. та інфляція грошових коштів з березня 2022 по квітень 2022 в сумі 11 604,78 грн.

Колегія суддів констатує, що розрахунок річних та інфляції грошових коштів позивачем здійснено відповідно до умов договору та діючого законодавства, а отже, вказані суми підлягають до примусового стягнення.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач порушив строк виконання грошового зобов`язання щодо оплати вартості виконаних робіт, внаслідок чого відповідач зобов`язаний сплатити позивачеві грошові кошти у розмірі 169 483, 63 грн., з яких 149 942,18 грн. - основний борг, 6 901,45- пеня, 1 035,22-три проценти річних, 11 604,78 - інфляційні втрати.

Щодо посилань апелянта на форс-мажорні обставини.

Доводи апелянта фактично зводяться до того, що останній не може виконати договірні зобов`язання через форс-мажорні обставини, поруч з тим, не надає жодного доказу на підтвердження зазначеного.

Відповідно до пункту 8.1. договору сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання обов`язків щодо договору, якщо це невиконання є наслідком непереборної сили (форс-мажорних обставин).

Відповідно до пункту 8.5. договору сторони зобов`язані повідомити про настання таких обставин протягом п`яти днів, та надати докази, що підтверджують настання таких обставин.

Матеріали справи свідчать, що відповідач/аелянт не звертався до AT «Дніпропетровськгаз» з відповідним повідомленням.

Відповідно до частини третьої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

За загальним правилом обов`язковою передумовою для покладення відповідальності за порушення зобов`язання є вина особи, яка його порушила (частина перша статті 614 ЦК України), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

У пункті 1 частини першої статті 263 ЦК України наведено ознаки непереборної сили та визначено, що непереборна сила це надзвичайна або невідворотна за даних умов подія. Отже, непереборною силою є надзвичайна і невідворотна подія, що повністю звільняє від відповідальності особу, яка порушила зобов`язання, за умови, що остання не могла її передбачити або передбачила, але не могла її відвернути.

За змістом частини другої статті 218 ГК України підставою для звільнення від відповідальності є тільки непереборна сила, що одночасно має ознаки надзвичайності та невідворотності.

Так, норма частини другої статті 218 ГК України передбачає, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько- правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

В статті 14-1 Закону України "Про Торгово-промислові палати в Україні" вказано, що Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно. Форс- мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Ознаками форс-мажорних обставин є наступні елементи: вони не залежать від волі учасників цивільних (господарських) відносин; мають надзвичайний характер; є невідворотними; унеможливлюють виконання зобов`язань за даних умов здійснення господарської діяльності.

Форс-мажорні обставини не мають преюдиціальний (заздалегідь встановлений) характер. При їх виникненні сторона, яка посилається на дію форс- мажорних обставин, повинна це довести. Сторона яка посилається на конкретні обставини повинна довести те, що вони є форс-мажорними, в тому числі, саме для конкретного випадку. Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність.

Наявність форс-мажорних обставин засвідчується Торгово-промисловою палатою України та уповноваженими нею регіональними торгово-промисловими палатами у відповідності до статей 14, 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати України" шляхом видачі сертифіката.

Настання форс-мажорних обставин, в кожному окремому випадку, засвідчується Торгово-промисловою палатою України та уповноваженими нею регіональними торгово- промисловими палатами, шляхом видачі сертифікату про такі обставини.

Статтями 4.1, 4.2, 4.3 Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженого рішенням Президії Торгово-промислової палати України від 18.12.2014 № 44 (5), Торгово-промислова палата України відповідно до статті 14 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" здійснює засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) з усіх питань договірних відносин, інших питань, а також зобов`язань/обов`язків, передбачених законодавчими, відомчими нормативними актами та актами органів місцевого самоврядування, крім договірних відносин, в яких сторонами уповноваженим органом із засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) визначено безпосередньо регіональну ТПП.

ТПП України уповноважує регіональні ТПП засвідчувати форс-мажорні обставини з усіх питань, що належать до компетенції ТПП України, за винятком засвідчення форс- мажорних обставин (обставин непереборної сили), що стосуються зобов`язань за:

- умовами зовнішньоторговельних угод і міжнародних договорів України;

- умовами зовнішньоекономічних договорів, контрактів, типових договорів, угод, в яких безпосередньо передбачено віднесення такої функції до компетенції ТПП України;

- умовами договорів, контрактів, типових договорів, угод між резидентами України, в яких безпосередньо передбачено віднесення такої функції до компетенції ТПП України.

У випадку настання тимчасової неможливості виконання регіональною ТПП своєї функції із засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), зокрема, через відсутність уповноваженої особи, окупацію території, настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) тощо дану функцію виконує ТПП України або інша регіональна торгово-промислова палата, найближча за розташуванням, якщо це не суперечить умовам договору, контракту, угоди тощо між сторонами, або за письмовою угодою сторін.

Відкритий лист ТПП України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1, на який посилаєтеся апелянт, адресований Всім кого це стосується. Це означає, що кожному, кого це стосується, слід доводити причинний зв`язок між війною і неможливістю виконати свої (в т.ч. й грошові) зобов`язання. Адже обставини для суб`єктів господарюваннясуттєво різняться в залежності від того де знаходиться їх виробництво: на лінії фронту, на тимчасово окупованих територіях, чи в тилу.

Наведена позиція підтверджується численною судовою практикою. Так, у рішеннях Верховного Суду (справи № 911/354/21, 826/9302/17, 917/1053/18) судами неодноразово висловлено позицію, що форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру, і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку.

Як вбачається з матеріалів справи, апелянт не надає інших пояснень чи доказів на підтвердження поважності причин не виконання умов договору, або тих доказів, які б підтверджували право відповідача не виконувати умов договору.

З огляду на встановлені обставини, місцевий господарський суд всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини справи, правильно визначив характер спірних правовідносин та застосував норми матеріального права при ухваленні оскаржуваного рішення.

Звертаючись з апеляційною скаргою, апелянт не спростував наведених висновків суду першої інстанції та не довів порушення ним норм процесуального права або неправильного застосування норм матеріального права, як необхідної передумови для скасування прийнятого ним рішення.

Враховуючи встановлені вище обставини справи, зазначені положення законодавства, апеляційний господарський суд відхиляє доводи апелянта, наведені в обґрунтування апеляційної скарги та вбачає підстави, передбачені статтею 276 Господарського процесуального кодексу України, для залишення рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційної скарги - без задоволення.

Відповідно до ст.129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору за розгляд справи у суді апеляційної інстанції покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 240, 269-270, 275, 276, 281-282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Дніпроазот" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.08.2022 у справі № 904/1590/22 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.08.2022 у справі № 904/1590/22 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, зазначених у пункті 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.В. Чус

Суддя І.М. Кощеєв

Суддя М.О.Дармін