ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2022 року м. ОдесаСправа № 916/2363/22
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Богацької Н.С.

суддів: Діброви Г.І., Принцевської Н.М.

секретар судового засідання: Сілаєва В.С.

за участю представників учасників справи:

від ПАТ «МТБ Банк» - не з`явився,

від ТОВ «Фінбізнесгруп» - Шульга Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінбізнесгруп»

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 21.09.2022 № 916/2363/22, постановлену суддею Желєзною С.П., м. Одеса, про забезпечення позову

до подачі позовної заяви: Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк»

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінбізнесгруп»

про: стягнення 16184000 грн,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «МТБ Банк» (далі Банк, ПАТ «МТБ «Банк») звернулось до Господарського суду Одеської області із заявою про вжиття заходів забезпечення позову (вх. №4-46/22 від 19.09.2022) до подання позовної заяви до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінбізнесгруп» (далі ТОВ «Фінбізнесгруп») шляхом накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, що належать на праві власності останньому в межах ціни боргу у розмірі 16184000 грн., та передання його на відповідальне зберігання ПАТ «МТБ «Банк».

Заява мотивована наступним.

12.03.2021 між Банком та ТОВ «М-буд груп» (Позичальник) укладено кредитний договір №К08027/2021, за умовами якого Банком були прийняті на себе зобов`язання надати Позичальнику грошові кошти у розмірі 16 000 000 грн. зі строком повернення до 11.03.2022

ТОВ «М-буд груп» неналежним чином виконало прийняті на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором в частині своєчасного повернення кредиту, сплати процентів/комісії та інших передбачених кредитним договором платежів.

В забезпечення виконання зобов`язань ТОВ «М-буд груп» за кредитним договором, між Банком та ТОВ «Фінбізнесгруп» укладено договір поруки №К08027/2021S-1 від 12.03.2021, згідно умов якого ТОВ «Фінбізнесгруп» виступає солідарним боржником у випадку невиконання ТОВ «М-буд груп» прийнятих на себе зобов`язань за кредитним договором.

Крім того, в рахунок забезпечення виконання зобов`язань ТОВ «М-буд груп» за кредитним договором, між Банком та ТОВ «Фінбізнесгруп» укладено нотаріально посвідчений договір застави транспортних засобів від 12.03.2021, згідно умов якого ТОВ «Фінбізнесгруп» було передано в заставу Банку 15 транспортних засобів загальною вартістю 29 043 000 грн.

Проте, під час примусового виконання виконавчих написів, приватним виконавцем явлено відсутність предметів застави за їх місцезнаходженням, що унеможливлює виконання судового рішення за рахунок майна ТОВ «Фінбізнесгруп», який одночасно виступає солідарним боржником за зобов`язаннями ТОВ «М-буд груп» за кредитним договором.

Банк зазначив, що відсутність інформації про місцезнаходження переданого в заставу майна, а також наявність простроченої заборгованості ТОВ «М-буд груп» за кредитним договором, в рахунок виконання зобов`язань за яким між ПАТ «МТБ Банк» та ТОВ «Фінбізнесгруп» і було укладено договір застави, свідчить про наявність правових підстав для задоволення заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, що належить на праві власності ТОВ «Фінбізнесгруп», в межах ціни боргу у розмірі 16 184 000 грн., із переданням цього майна на відповідальне зберігання ПАТ «МТБ Банк».

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 21.09.2022 № 916/2363/22 заяву ПАТ «МТБ Банк» задоволено повністю.

Місцевий господарський суд, врахувавши доводи та докази Банку, зазначив, що відчуження поручителем належного йому майна матиме наслідком неможливість виконання судового рішення у випадку задоволення позовних вимог Банку за рахунок майна ТОВ «Фінбізнесгруп».

При цьому, можливість задоволення вимог Банку за рахунок майна, переданого в заставу, поставлена під сумнів, оскільки майно не знаходиться за адресою, вказаною у договорі застави.

Відсутність майна, переданого в заставу, за адресою його місцезнаходження, яка вказана у договорі застави, підтверджує факт існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання рішення суду у випадку задоволення вимог ПАТ «МТБ Банк» до ТОВ «Фінбізнесгруп».

Не погодившись з ухвалою суду, ТОВ «Фінбізнесгруп» подало на неї апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, прийняти нове рішення, яким у задоволенні заяви ПАТ «МТБ Банк» (вх. №4-46/22 від 19.09.2022) відмовити.

В обґрунтування доводів та вимог апеляційної скарги ТОВ «Фінбізнесгруп» зазначає, що:

- наявний договір застави транспортних засобі та вартість заставленого майна у два рази перевищує суму заборгованості і цілком забезпечує можливість виконання рішення суду, у разі задоволення позову. Тобто, на момент розгляду заяви, виконання рішення суду вже було забезпечено заставою;

- позивачем не було надано суду належних доказів, що майно відповідача може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення суду.

- будь-якого відчуження майна відповідач не здійснював і не планує здійснювати, більш того, не має такої можливості, оскільки Указом Президента України № 169/2021 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 15.04.2021 «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», яким застосовано персональні спеціальні економічні та інші обмежувальні заходи (санкції) щодо ТОВ «Фінбізнесгруп» на три роки та яким фактично обмежена можливість відчуження активів відповідача.

- позивач в порушення приписів п. 6 ч. 1 ст. 139 ГПК України не подав пропозицій щодо зустрічного забезпечення;

Відповідно до вимог ст. 32 ГПК України за результатами автоматизованого розподілу справ між суддями, оформленого протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, для розгляду справи визначено судову колегію у складі головуючого судді Богацької Н.С., суддів Діброви Г.І., Принцевської Н.М.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 24.10.2022 за апеляційною скаргою ТОВ «Фінбізнесгруп» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 21.09.2022 № 916/2363/22 про забезпечення позову відкрито апеляційне провадження, призначено її розгляд на 14.11.2022 о 15:30 год.

02.11.2022 від ТОВ «Фінбізнесгруп» надійшло клопотання (вх. № 1564/22) про участь його представника, адвоката Шульги Юлії Іванівни, в судовому засіданні 14.11.2022 о 15:30 год. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, яке ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 03.11.2022 задоволено.

В судове засідання 14.11.2022 з`явився представник ТОВ «Фінбізнесгруп», яка просила задовольнити апеляційну скаргу, скасувати ухвалу Господарського суду Одеської області від 21.09.2022 № 916/2363/22 про забезпечення позову, прийняти нове рішення, яким у задоволенні заяви Банку відмовити повністю.

Представник Банку в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлений належним чином.

Дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, фактичні обставини справи, оцінивши докази на їх підтвердження в межах доводів апеляційної скарги, надавши правову кваліфікацію відносинам сторін і виходячи з фактів, встановлених у процесі перегляду справи, правових норм, які підлягають застосуванню, та матеріалів справи, судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до статтей 136, 137 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому судових рішень і задоволених вимог позивача. Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача чи інших учасників справи для того, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь особи, яка звернулась з позовом, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Інститут забезпечення позову є одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Адекватність заходу щодо забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачу вчиняти певні дії.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків накладення арешту або заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Мета забезпечення позову це негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення. Заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер і зберігають свою дію до вирішення спору по суті.

Як вбачається з матеріалів оскарження ухвали, 12.03.2021 між ним та ТОВ «М-буд груп» укладено кредитний договір № К08027/2021, за умовами якого Банк зобов`язується надати ТОВ «М-буд груп» грошові кошти у вигляді поновлювальної кредитної лінії з лімітом заборгованості 16000000 грн, а ТОВ «М-буд груп» зобов`язується прийняти, використати за цільовим призначенням та повернути Банку кредит, сплатити за його користування 18% річних, комісії, пені і штрафи та інші платежі, що будуть нараховані відповідно до умов цього договору.

Цього ж дня (12.03.2021) між Банком та ТОВ «Фінбізнесгруп» укладені:

- договір поруки №К08027/2021S-1, за умовами якого ТОВ «Фінбізнесгруп» поручився перед Банком за виконання ТОВ «М-буд груп» зобов`язань за вищевказаним кредитним договором зі всіма додатковими угодами до нього;

- договір застави транспортних засобів, за умовами якого ТОВ «Фінбізнесгруп» надав Банку в заставу належне йому на праві власності майно, а саме: 15 транспортних засобів загальною вартістю 29043000 грн., і в якому зазначено, що вказані транспортні засоби фактично знаходяться за адресою: м. Одеса, 21-й км. Старокиївського шосе, буд. 30-А.

З наданих суду матеріалів вбачається, що 05.08.2022 за результатами перевірки наявності майна, переданого в заставу, представниками ПАТ «МТБ Банк» складено акт, з якого вбачається, що транспортні засоби у кількості 15 штук за адресою: м. Одеса, 21-й км. Старокиївського шосе, буд. 30-А, відсутні.

Крім того, Банком надані суду постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 16.08.2022, винесені у межах виконавчих проваджень №69554414, №69563919 щодо примусового виконання виконавчих написів відносно іншого боржника, з яких вбачається, що за результатами проведення опису майна по вул. 21-й км. Старокиївського шосе, буд. 30-А, майно, передане в заставу за договором застави від 12.03.2021 у кількості 15 одиниць, виявлено не було.

При цьому, колегія суддів враховує, що факт відсутності переданого в заставу майна саме по вул. 21-й км. Старокиївського шосе, буд. 30-А не заперечується ТОВ «Фінбізнесгруп», як Заставодавцем, а навпаки, останнім зазначається, що це майно наразі зберігається за іншою адресою: м. Одеса, пров. Локомотивний, 21, де знаходиться належний відповідачу цілісно-майновий комплекс, який був придбаний ним у Банку на підставі договору купівлі-продажу від 13.12.2020.

Щодо цих доводів скаржника, колегія суддів зазначає, що вони (доводи про те, що майно зберігається за іншою адресою) не підтверджені жодними належними та допустимими доказами.

Крім того, умовами п. 3.2. договору застави передбачено, що Заставодавець (ТОВ «Фінбізнесгруп») має право змінювати місцезнаходження предмета застави виключно за попередньою письмовою згодою Заставодержателя (ПАТ «МТБ Банк»).

Разом з тим, відповідна письмова згода ПАТ «МТБ Банк» на зміну місцезнаходження предмета застави скаржником надана не була і в матеріалах оскарження ухвали відсутня.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає, що відсутність переданого в заставу майна за місцезнаходженням, зазначеним безпосередньо в договорі застави (вул. 21-й км. Старокиївського шосе, буд. 30-А), а також відсутності попередньої письмової згоди ПАТ «МТБ Банк», як Заставодержателя, про зміну місцезнаходження предмета застави, підтверджує обґрунтованість доводів Банка та висновок суду першої інстанції про факт існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання рішення суду у випадку задоволення вимог до ТОВ «Фінбізнесгруп» та свідчить про те, що невжиття зазначених позивачем заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Посилання скаржника про те, що вартість заставленого майна у два рази перевищує суму заборгованості не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки предметом заяви про забезпечення позову є накладення арешту на майно відповідача саме в межах ціни боргу (16184000 грн).

Щодо доводів скаржника про те, що Указом Президента України № 169/2021 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 15.04.2021 «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» та застосовано щодо ТОВ «Фінбізнесгруп» на три роки санкції, колегія суддів зазначає, що вказаний Указ не впливає на правовідносини Банка та ТОВ «Фінбізнесгруп» і не позбавляє Банка, як Кредитора та Заставодержателя, на реалізацію процесуальних прав шляхом звернення до суду із заявою про забезпечення позову.

Доводи скаржника про те, що Банк, в порушення приписів п. 6 ч. 1 ст. 139 ГПК України, не подав пропозицій щодо зустрічного забезпечення, спростовуються змістом самої заяви, в якій Банком зазначено про відсутність необхідності зустрічного забезпечення.

Тобто позивач указав на відсутність правових підстав для обов`язкового застосування заходів зустрічного забезпечення.

Щодо самого зустрічного забезпечення колегія суддів зазначає, що ч. 1 ст. 141 ГПК України передбачено саме право, а не обов`язок суду, вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення), а тому розгляд судом заяви про забезпечення позову без вирішення питання зустрічного позову не є порушенням наведених вимог законодавства та не може свідчити про незаконність оскаржуваної ухвали місцевого суду. Ухвалення рішення про забезпечення позову без одночасного вирішення судом питання про зустрічне забезпечення не позбавляє права іншої сторони звернутися до суду із клопотанням про зустрічне забезпечення, що може бути подано після застосування судом заходів забезпечення позову (постанова Верховного Суду від 19.01.2022 у справі № 925/1022/21).

Також колегія суддів не приймає до уваги доводи представника скаржника, викладені в судовому засіданні 14.11.2022, про те, що ухвалою Господарського суду Одеської області від 13.10.2022 заходи забезпечення позову, вжиті оскаржуваною ухвалою суду від 21.09.2022, були скасовані з тих підстав, що ухвалою суду від 10.10.2022 судом було відмовлено Банку у відкритті провадження у даній справі в порядку п. 3 ч. 1 ст. 175 ГПК України (в провадженні господарського суду перебуває справа №916/2072/22 за позовом Банку до ТОВ «Фінбізнесгруп», за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на тороні відповідача ТОВ «М-буд груп» про стягнення 16184000 грн, тобто справа між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав).

Судова колегія зазначає, що відповідно до правової позиції, що викладена у постановах Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 415 та від 13.02.2020 у справі №50/790-43/173, подальше скасування заходів забезпечення позову, які були вжиті ухвалою суду, яка є предметом оскарження в апеляційному порядку, не виключає можливості перегляду такої ухвали у апеляційному порядку, оскільки процесуальне право її на оскарження передбачено нормами ГПК України.

Враховуючи викладене, колегія суддів зазначає, що Господарського суду Одеської області від 21.09.2022 № 916/2363/22 про забезпечення позову відповідає нормам матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, отже не можуть бути підставою для її задоволення.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 240, 269, 270, 275, 276, 281, 282, 283 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінбізнесгруп» залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Одеської області від 21.09.2022 № 916/2363/22 про забезпечення позову без змін.

Постанова, відповідно до вимог ст. 284 ГПК України, набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку у строк, який обчислюється відповідно до ст. 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 21.11.2022.

Головуючий суддя Н.С. Богацька

судді Г.І. Діброва

Н.М. Принцевська