РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

17.11.2022Справа № 922/3006/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Павленка Є.В., за участю секретаря судового засідання Степанець Є.Ю., розглянувши матеріали справи за позовом Шевченківської селищної ради до Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", Кабінету Міністрів України та Харківської обласної державної адміністрації про визнання частково недійними договору та пунктів додаткової угоди,

за участю представників:

Ради: Венедіктової І.М.;

Компанії: Голець Г.В.;

Кабміну: Пулинця А.С.;

Адміністрації: не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

У липні 2021 року Шевченківська селищна рада (далі - Рада) звернулася до Господарського суду Харківської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі - Компанія), Кабінету Міністрів України (далі - Кабмін) та Харківської обласної державної адміністрації (далі - Адміністрація) про визнання частково недійсним договору від 21 квітня 2011 року № 14/992/11, укладеного між Аркадівською сільською радою та Компанією щодо здійснення фінансування добудови (будівництва) об`єкта газопостачання "Газопостачання с. Аркадівка Шевченківського району" у частині предмету договору, а саме: щодо зобов`язання замовника "повернути грошові кошти, отримані від Компанії на добудову (будівництво) об`єкта" (пункт 1.1. договору), а також у частині обов`язку замовника "протягом бюджетного року з дати закінчення фінансування добудови (будівництва) об`єкта повернути Компанії, шляхом перерахування коштів, отриманих від Компанії на добудову (будівництво) об`єкта, відповідно до статті 7 Закону України "Про трубопровідний транспорт" або за рахунок субвенцій з державного бюджету" (пункт 2.3.13. договору), та визнання недійсними пунктів 2.3.15, 4.6 та 4.7 додаткової угоди від 9 квітня 2012 року № 1 до договору від 21 квітня 2011 року № 14/992/11 у частині взятих замовником зобов`язань щодо повернення грошових коштів, отриманих від Компанії на добудову (будівництво) об`єкта газопостачання.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що за умовами вказаного договору Компанією було профінансовано будівництво об`єкта газопостачання на суму 20 791 562 грн, а Аркадівською сільською радою, правонаступником якої є Рада, взято зобов`язання з повернення вказаних грошових коштів Компанії. Однак, з 2011 року по теперішній час окремої бюджетної програми щодо повернення цьому відповідачу коштів за добудову об`єктів газифікації не передбачалось. Позивач вважає, що оспорювані пункти договору та додаткової угоди до нього не відповідають вимогам чинного бюджетного законодавства, оскільки такий договір передбачає взяття Радою, як правонаступником Аркадівської сільської ради, бюджетних зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань. Також в обґрунтування позову Рада вказала, що замовник за цим правочином є лише організатором будівництва газопроводу і за результатами виконаних робіт не стала його власником. Вказаний об`єкт перейшов у державну власність, тому зобов`язаною стороною в цих правовідносинах у частині відшкодування витрат Компанії слід вважати державу. Оскільки спірні положення договору та додаткової угоди в частині умов, що передбачають покладення обов`язку з повернення коштів на позивача, на його думку, є порушенням бюджетного законодавства України, вони мають бути визнані недійсними на підставі статті 207 Господарського кодексу України (далі - ГК України).

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 30 липня 2021 року матеріали цієї позовної заяви передано за виключною підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 20 серпня 2021 року справу № 922/3006/21 передано на розгляд судді Павленку Є.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25 серпня 2021 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачеві строк для усунення її недоліків.

7 вересня 2021 року до суду надійшли документи позивача для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13 вересня 2021 року відкрито провадження в справі № 922/3006/21, вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 7 жовтня 2021 року.

7 жовтня 2021 року суд без виходу до нарадчої кімнати постановив ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 11 листопада 2021 року.

8 жовтня 2021 року до суду від Компанії надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказаний відповідач проти позову заперечував з підстав його необґрунтованості, а також вказав на відсутність порушеного права Ради.

25 жовтня 2021 року від Ради надійшла відповідь на відзив Компанії, в якій Рада навела свої доводи та аргументи на спростування правової позиції вказаного відповідача.

5 листопада 2021 року до суду від Адміністрації надійшов відзив на позовну заяву, в якому остання зазначала, що не є належним відповідачем у даній справі.

9 листопада 2021 року до суду від Компанії надійшло клопотання про зупинення провадження у справі № 922/3006/21 до перегляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду рішення Господарського суду Миколаївської області від 9 лютого 2021 року та постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 15 червня 2021 року в справі 915/634/20, прийнятих у подібних правовідносинах.

10 листопада 2021 року до суду надійшов відзив Кабміну на позовну заяву, в якому останній заперечував проти позову з підстав його необґрунтованості та відсутності порушеного права позивача.

У підготовчому засіданні 11 листопада 2021 року представники Кабміну та Компанії підтримали клопотання останньої від 9 листопада 2021 року про зупинення провадження в справі. Представник позивача проти задоволення вказаного клопотання не заперечувала.

Представник Адміністрації в підготовче засідання 11 листопада 2021 року не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11 листопада 2021 року задоволено клопотання Компанії від 9 листопада 2021 року та зупинено провадження у справі № 922/3006/21 до перегляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду рішення Господарського суду Миколаївської області від 9 лютого 2021 року та постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 15 червня 2021 року в справі № 915/634/20, прийнятих у подібних правовідносинах. Цією ухвалою також зобов`язано сторін повідомити суд про усунення обставин, які зумовили зупинення провадження у даній справі.

29 грудня 2021 року до суду від Ради надійшло клопотання від 21 грудня 2021 року № 02-26/2689, в якому позивач просив суд поновити провадження у справі № 922/3006/21 у зв`язку з усуненням обставин, що раніше зумовили його зупинення, а саме: прийняттям Верховним Судом у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду постанови від 3 грудня 2021 року в справі № 915/634/20, згідно з якою касаційну скаргу Компанії на рішення Господарського суду Миколаївської області від 9 лютого 2021 року та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 15 червня 2021 року залишено без задоволення, а вказані судові рішення - без змін.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 5 січня 2022 року провадження в справі поновлено, продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та призначено підготовче засідання на 20 січня 2022 року.

17 січня 2022 року до суду від Ради надійшла відповідь на відзив Кабміну, в якій Рада навела доводи та аргументи на спростування правової позиції вказаного відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20 січня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 10 лютого 2022 року.

Вказане судове засідання не відбулося у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Павленка Є.В. у період з 7 лютого 2022 року по 18 лютого 2022 року.

Ухвалами Господарського суду міста Києва від 21 лютого 2022 року учасників справи було повідомлено про те, що підготовче засідання призначено на 10 березня 2022 року. Водночас вказане засідання не відбулося у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та введенням Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 воєнного стану.

Ухвалами Господарського суду міста Києва від 31 травня 2022 року учасників справи було повідомлено про те, що підготовче засідання призначено на 23 червня 2022 року.

22 червня 2022 року та 23 червня 2022 року на електронну адресу суду від позивача та Кабміну надійшли клопотання про відкладення розгляду справи.

23 червня 2022 року суд без виходу до нарадчої кімнати постановив протокольну ухвалу про відкладення судового засідання на 7 липня 2022 року.

6 липня 2022 року на електронну адресу суду від Ради надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

7 липня 2022 року через загальний відділ діловодства суду Компанія подала клопотання про доручення доказів для підтвердження повноважень представника.

7 липня 2022 року суд без виходу до нарадчої кімнати постановив протокольну ухвалу про відкладення судового засідання на 4 серпня 2022 року.

3 серпня 2022 року на електронну адресу суду від Ради надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

4 серпня 2022 року суд без виходу до нарадчої кімнати постановив протокольну ухвалу про відкладення судового засідання на 22 вересня 2022 року.

22 вересня 2022 року суд без виходу до нарадчої кімнати постановив протокольну ухвалу про відкладення судового засідання на 13 жовтня 2022 року, яке не відбулося у зв`язку з запровадженням дистанційного режиму роботи суду з 12 жовтня 2022 року по 14 жовтня 2022 року згідно з розпорядженням Голови Господарського суду міста Києва від 12 жовтня 2022 року № 16 "Про деякі питання організації роботи Господарського суду міста Києва".

Ухвалами суду від 18 жовтня 2022 року сторін повідомлено про те, що судове засідання призначено на 17 листопада 2022 року.

10 листопада 2022 року через загальний відділ діловодства суду Рада подала письмові пояснення.

17 листопада 2022 року через загальний відділ діловодства суду Компанія подала заяву про застосування наслідків спливу позовної давності.

У судовому засіданні 17 листопада 2022 року представник Ради підтримав вимоги, викладені у позовній заяві, та наполягав на їх задоволенні.

Представники Компанії та Кабміну в цьому судовому засіданні проти задоволення позову заперечили з підстав, зазначених у відзивах на позовну заяву.

Адміністрація про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином та у встановленому законом порядку, проте явку свого уповноваженого представника у призначені судові засідання не забезпечила.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

26 серпня 2009 року Кабміном видано розпорядження "Про добудову підвідних газопроводів" № 1001-р, згідно з пунктами 2, 3 якого для забезпечення добудови газопроводів Компанія укладає відповідні договори із замовниками їх будівництва на загальну суму фінансування, визначену фінансовим планом Компанії. Замовник будівництва газопроводів здійснює за державні кошти закупівлю товарів, робіт і послуг, пов`язаних із завершенням їх будівництва, згідно із законодавством.

21 квітня 2011 року між Компанією та Аркадівською сільською радою на виконання вказаного розпорядження укладено договір № 14/992/11, за умовами якого Компанія мала здійснити фінансування добудови (будівництва) об`єкта газопостачання "Газопостачання с. Аркадівка Шевченківського району", а Аркадівська сільська рада, як замовник, зобов`язалась здійснити добудову (будівництво) цього об`єкта, забезпечити введення його в експлуатацію, передачу в державну власність, та повернути грошові кошти, отримані від Компанії на добудову (будівництво) об`єкта (пункт 1.1. договору).

Пунктом 2.3.13. договору визначено, що протягом бюджетного року з дати закінчення фінансування Компанією добудови (будівництва) об`єкта Аркадівська сільська рада забов`язана повернути їй суму грошових коштів, отриманих від цього відповідача на добудову (будівництво) об`єкта, відповідно до статті 7 Закону України "Про трубопровідний транспорт" або за рахунок субвенцій з державного бюджету.

Згідно з пунктом 4.7. договору замовник не несе відповідальності перед Компанією за невиконання пункту 4.3. договору в разі відсутності субвенцій з Державного бюджету.

9 квітня 2012 року укладено між Аркадівською сільською радою та Компанією додаткову угоду № 1 до договору, відповідно до якої остання здійснює фінансування добудови (будівництва) об`єкта газопостачання "Газопостачання с. Аркадівка Шевченківського району", а Аркадівська сільська рада зобов`язується здійснити добудову (будівництво) цього об`єкта, забезпечити введення його в експлуатацію, передачу його в державну власність до сфери управління Міністерства енергетики та вугільної промисловості України на баланс спеціалізованого підприємства з газопостачання та газифікації та повернути грошові кошти, отримані від Компанії на добудову об`єкта (пункт 1.1. додаткової угоди).

Підпунктом 2.3.12. пункту 2.3. цієї додаткової угоди визначено, що після завершення робіт по добудові об`єкта замовник зобов`язаний забезпечити введення його в експлуатацію з оформленням усіх необхідних документів у термін, що не перевищує 60 календарних днів від дати введення об`єкта в експлуатацію, забезпечити його передачу як цілісного об`єкта у державну власність до сфери управління Міністерства енергетики та вугільної промисловості України на баланс спеціалізованого підприємства з газопостачання та газифікації.

Відповідно до підпункту 2.3.15. пункту 2.3. додаткової угоди протягом року, наступного за роком введення об`єкта в експлуатацію, замовник зобов`язаний повернути Компанії шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Компанії суму грошових коштів, отриманих від Компанії на добудову об`єкта.

У пунктах 3.1., 3.2. додаткової угоди сторони погодили загальний обсяг фінансування за цим договором (ціну договору) у розмірі 20 791 562,00 грн. Вартість добудови визначається замовником на підставі проектно-кошторисної документації, розробленої і затвердженої в установленому діючим законодавством порядку, та не може перевищувати вартості добудови, затвердженої Переліком.

За умовами пункту 4.6. додаткової угоди, у разі невиконання пунктів 2.3.12., 2.3.13. договору або непідтвердження суми заборгованості замовника перед Компанією в сумі здійсненого нею фінансування, замовник протягом 10 робочих днів з дати надходження письмової вимоги Компанії повертає всю суму грошових коштів, отриманих від Компанії згідно з договором.

Пунктом 4.7. додаткової угоди визначено, що невиконання замовником підпункту 2.3.15. договору через відсутність бюджетного фінансування в зв`язку із відхиленням Кабміном пропозицій щодо включення до Державного бюджету видатків на погашення заборгованості замовника перед Компанією не може бути підставою для нарахування Компанією пені, штрафів та звернення до суду, проте не позбавляє замовника обов`язку повернути Компанії кошти, отримані згідно з договором.

Строк дії договору встановлено сторонами з дати його підписання представниками сторін і скріплення їх підписів печатками до повного повернення Компанії суми грошових коштів, перерахованих останньою в якості фінансування добудови об`єкта згідно з договором (пункт 7.1. додаткової угоди до договору).

Вказаний договір та додаткова угода до нього підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені печатками цих суб`єктів.

За приписами частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) обставини, встановлені рішенням суду в господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 22 лютого 2019 року в справі № 922/1005/18 за позовом заступника керівника Ізюмської місцевої прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі Харківської обласної ради та Шевченківської районної ради Харківської області до Аркадівської сільради Шевченківського району Харківської області, Компанії про визнання недійсним договору, яка залишена без змін постановою Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 7 серпня 2019 року, встановлено, що на виконання своїх зобов`язань за цим договором Компанія перерахувала Аркадівській сільській раді 20 791 562 грн, що підтверджується звітами Аркадівської сільської ради про надходження і використання коштів, отриманих за іншими джерелами власних надходжень за 2011 та 2012 роки. Аркадівською сільською радою виконані покладені на неї зобов`язання щодо добудови об`єкта газопостачання, введення його в експлуатацію згідно з діючим законодавством, та його передачі у державну власність до сфери управління Міністерства енергетики та вугільної промисловості України на баланс спеціалізованого підприємства з газопостачання та газифікації, про що свідчать: розпорядження Харківської обласної державної адміністрації "Про передачу обєктів газопостачання у державну власність" від 10 серпня 2012 року № 482, договір від 20 березня 2014 року № 14-2014 на користування складовими Єдиної газотранспортної системи України та акт приймання-передачі до вказаного договору, підписані Аркадівською сільською радою з ПАТ "Харківгаз". Аркадівською сільською радою повернуто Компанії невикористані грошові кошти в сумі 281 866,39 грн, що підтверджується звітом Аркадівської сільської ради про надходження і використання коштів, отриманих за іншими джерелами власних надходжень за 2013 рік. Однак решту грошових коштів, отриманих від вказаного відповідача, Аркадівська сільська рада не повернула.

У даній справі суди апеляційної та касаційної інстанцій дійшли висновку те, що прокурором у вказаному позові не обґрунтовано порушення оспорюваним договором прав визначених ним позивачів, а також не доведено, що позов про визнання недійсним договору зачіпає їх інтереси. У зв`язку з цим у задоволенні позову було відмовлено.

За частиною 1 статті 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Рада вважається повноважною за умови обрання не менш як двох третин депутатів від загального складу ради. Повноваження місцевої ради, обраної на позачергових, повторних або перших виборах, закінчуються в день відкриття першої сесії відповідної ради, обраної на наступних (чергових або позачергових) виборах (частини 4, 8 статті 45 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").

Згідно з частиною 2 статті 46 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" перша сесія новообраної сільської, селищної, міської ради скликається відповідною територіальною виборчою комісією не пізніш як через два тижні після реєстрації новообраних депутатів ради в кількості, яка забезпечує повноважність складу ради відповідно до статті 45 цього Закону. Перше пленарне засідання першої сесії відкриває голова зазначеної територіальної виборчої комісії, який інформує раду про підсумки виборів депутатів, а також про підсумки виборів відповідно сільського, селищного, міського голови. З моменту визнання повноважень депутатів ради нового скликання та новообраного сільського, селищного, міського голови відповідно до статті 42 цього Закону головує на пленарних засіданнях ради першої сесії новообраний голова.

Відповідно до підпунктів 1, 4 пункту 61 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до прийняття закону про адміністративно-територіальний устрій України закінчення повноважень сільських, селищних, міських рад, їхніх виконавчих органів, а також реорганізація сільських, селищних, міських рад, їхніх виконавчих органів, як юридичних осіб, у зв`язку із змінами в адміністративно-територіальному устрої України здійснюються з урахуванням таких положень, зокрема: у день набуття повноважень сільською, селищною, міською радою, обраною територіальною громадою, територія якої затверджена Кабміном (далі - сформована територіальна громада), припиняються повноваження сільських, селищних, міських рад, сільських, селищних, міських голів, обраних територіальними громадами, територія яких включена до території сформованої територіальної громади (далі - розформовані територіальні громади). Сформована територіальна громада є правонаступником усього майна, прав та обов`язків розформованої територіальної громади з урахуванням особливостей, визначених підпунктами 5 і 6 цього пункту.

Юридична особа - сільська, селищна, міська рада, розміщена в адміністративному центрі сформованої територіальної громади, є правонаступником прав та обов`язків усіх юридичних осіб - сільських, селищних, міських рад, обраних розформованими територіальними громадами, з дня набуття повноважень новообраною радою (підпункт 9 пункту 61 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").

Згідно з підпунктом 12 пункту 61 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" під час реорганізації юридичних осіб - органів місцевого самоврядування у випадках, визначених цим пунктом, не застосовуються положення законодавства, зокрема, щодо необхідності одержання згоди кредиторів стосовно заміни боржника у зобов`язанні (переведення боргу).

Згідно з пунктом 71 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до прийняття закону про адміністративно-територіальний устрій України визначення адміністративних центрів територіальних громад та затвердження територій територіальних громад здійснює Кабмін. Рішення Кабміну про визначення адміністративних центрів територіальних громад та затвердження територій територіальних громад подається до Центральної виборчої комісії для прийняття нею рішення про призначення перших місцевих виборів депутатів сільських, селищних, міських рад і сільських, селищних, міських голів відповідних територіальних громад.

Відповідно до розпорядження Кабміну "Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Харківської області" від 12 червня 2020 року № 725-р та постанови Верховної Ради України "Про утворення та ліквідацію районів" від 17 липня 2020 року Аркадівська територіальна громада повністю включена до складу Шевченківської територіальної громади з центром у смт Шевченкове та відноситься до Куп`янського району Харківської області в зв`язку з ліквідацією Шевченківського району вказаної області.

З матеріалів справи вбачається, що 4 грудня 2020 року повноваження Аркадівської сільської ради припинилися, а новостворена Рада набула своїх повноважень, що підтверджується її рішенням від вказаної дати № 1 "Про початок повноважень депутатів Шевченківської селищної ради".

Враховуючи викладене, позивач, є правонаступником прав та обов`язків Аркадівської селищної ради за спірним правочином та додатковою угодою до нього.

Відповідно до частин 1, 2 статті 202 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Статтею 204 ЦК України встановлено презумпцію правомірності правочину, відповідно до якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно зі статтею 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5, 6 статті 203 цього кодексу, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Судом встановлено, що на виконання вказаного розпорядження Кабміну між Компанією та іншими органами місцевого самоврядування було укладено аналогічні договори в аналогічних справах про стягнення із замовників заборгованості на користь Компанії, яка виникла внаслідок неповернення сільськими радами коштів, наданих цим відповідачем для завершення добудови газопроводів, через відсутність бюджетного фінансування.

Саме на одну з таких справ (№ 910/33/17) і посилався позивач в обґрунтування своїх позовних вимог.

Судом встановлено, що вказана справа - це справа за позовом Компанії до Селецької сільської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Кабмін, Міністерство енергетики та вугільної промисловості України, Рівненська обласна державна адміністрація, Головне управління Державної казначейської служби України у Рівненській області, Департамент з питань будівництва та архітектури Рівненської державної адміністрації, Дубровицька районна державна адміністрація, Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Рівнегаз", про стягнення 18 977 738,14 грн.

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 15 березня 2017 року, яке залишено без змін постановами Рівненського апеляційного господарського суду від 24 жовтня 2017 року та Верховного Суду в складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 12 жовтня 2018 року, відмовлено у задоволенні вказаної заборгованості.

Разом із тим, постановою Рівненського апеляційного господарського суду було визнано недійсним пункт 2.3.15 аналогічного за змістом договору та пункт 4.7 відповідної додаткової угоди з ініціативи суду на підставі статті 83 ГПК України (у редакції, чинній на момент розгляду цієї справи).

З урахуванням викладеного, Верховний Суд погодився з висновком суду апеляційної інстанції про те, що, підписавши додаткову угоду № 1 до договору, Селецька сільська рада всупереч приписам Бюджетного кодексу України взяла на себе зобов`язання без відповідних бюджетних асигнувань з перевищенням повноважень, встановлених рішенням про місцевий бюджет, що свідчить про існування підстав для визнання недійсними підпункту 2.3.15 договору.

Аналогічні висновки викладені також у постановах Верховного Суду від 28 листопада 2018 року в справі № 908/44/17, від 4 грудня 2018 року в справі № 918/35/17, від 5 грудня 2018 року в справі № 918/34/17, від 22 січня 2019 року в справі № 902/559/17, від 20 лютого 2019 року в справі № 923/563/17, від 17 жовтня 2019 року в справі № 915/13/17, від 17 грудня 2019 року в справі № 906/54/19, від 15 січня 2020 року в справі № 915/12/17, від 13 травня 2020 року в справі № 910/8857/19, від 16 червня 2020 року в справі № 910/9219/19.

У той же час, судом встановлено, що Господарським судом Харківської області розглядалася справа № 922/128/17 за позовом Компанії до Аркадівської сільської ради, третя особа, - Міністерство енергетики та вугільної промисловості, про стягнення 42 586 015,28 грн, з яких: 20 509 695,61 грн - основна заборгованість, 1 795 438,93 грн - три проценти річних, 20 280 880,74 грн - інфляційні втрати. Вказана заборгованість виникла внаслідок неповернення сільською радою коштів за договором від 21 квітня 2011 року № 14/992/11 та додатковою угодою до нього, правомірність яких є предметом розгляду в даній справі.

У справі № 922/128/17 Аркадівська сільська рада заперечувала проти задоволення цього позову, вказуючи на відсутність відповідного фінансування та субвенцій з Державного бюджету.

Проте рішенням Господарського суду Харківської області від 14 березня 2017 року позов Компанії задоволено повністю. Господарський суд Харківської області виходив із того, що обов`язок Аркадівської сільської ради повернути отримані нею кошти Компанії в строки та в порядку, що встановлені договором та додатковою угодою, визначений актами цивільного законодавства України, а тому відсутність у замовника необхідних коштів, а також взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених Бюджетним кодексом України чи законом про Державний бюджет України, не звільняє його від обов`язку виконати зобов`язання перед позивачем за вказаними оспорюваними правочинами, оскільки воно не припинилось відповідно до глави 50 ЦК України.

За приписами частини 1 статті 327 ГПК України та статті 1291 Конституції України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України.

З інформації, яка наявна у Єдиному державному реєстрі судових рішень, вбачається, що ухвалами Східного апеляційного господарського суду від 6 грудня 2021 року, 15 лютого 2022 року апеляційні скарги Ради на рішення Господарського суду Харківської області від 14 березня 2017 року було повернуто заявнику в зв`язку із закінченням строку на усунення недоліків, виявлених в апеляційних скаргах. Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 21 лютого 2022 року апеляційну скаргу Ради на рішення Господарського суду Харківської області від 14 березня 2017 року № 922/128/17 з доданими до неї документами повернуто заявнику в зв`язку з відкликання скаржником своєї апеляційної скарги до постановлення апеляційним господарським судом ухвали про відкриття провадження в справі.

Таким чином, вказане рішення Господарського суду Харківської області набрало законної сили 31 березня 2017 року.

Посилання позивача на висновки щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду, які були прийняті в 2018 - 2019 роках, не беруться судом до уваги, оскільки 29 серпня 2021 року набрав чинності Закон України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу" (далі - Закон).

Пунктом 3 Прикінцевих та перехідних положень цього Закону установлено, що заборгованість замовників добудови підвідних газопроводів перед Компанією за договорами, укладеними на виконання розпорядження Кабміну від 26 серпня 2009 року № 1001-р, не погашена станом на день набрання чинності Законом, підлягає реструктуризації шляхом розстрочення на 84 календарні місяці рівними частинами з першого числа місяця укладення договору, без відстрочення погашення заборгованості та з можливістю дострокового погашення. На реструктуризовану згідно з цим пунктом заборгованість замовників добудови підвідних газопроводів неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються. Неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних, нараховані на заборгованість замовників добудови підвідних газопроводів, у тому числі підтверджені судовими рішеннями, які набрали законної сили, не сплачені станом на день набрання чинності цим Законом, підлягають списанню, за умови повного виконання замовником укладеного договору про реструктуризацію заборгованості або погашення наявної заборгованості в інший спосіб.

Таким чином, вказаним нормативно-правовим актом на органи місцевого самоврядування, які виступали замовниками будівництва, законодавець поклав відповідальність з погашення заборгованості за договорами про добудову підвідних газопроводів.

9 листопада 2021 року до суду від Компанії надійшло клопотання про зупинення провадження у цій справі до перегляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду рішення Господарського суду Миколаївської області від 9 лютого 2021 року та постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 15 червня 2021 року в справі № 915/634/20, прийнятих у подібних правовідносинах.

Предметом розгляду справи № 915/634/20 був позов заступника керівника Миколаївської місцевої прокуратури № 1 в інтересах держави в особі Південного офісу Держаудитслужби від імені якого виступає Управління Південного офісу Держаудитслужби в Миколаївській області до Управління капітального будівництва Миколаївської обласної державної адміністрації, Компанії про визнання недійсними договорів у частині предмета договору, а саме: щодо зобов`язання замовника "повернути грошові кошти, отримані від Компанії на добудову Об`єкта", а також в частині обов`язку Замовника "протягом бюджетного року наступного після закінчення фінансування Компанії добудови Об`єкта повернути Компанії, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Компанії, суму грошових коштів, отриманих від Компанії на добудову Об`єкта".

Передаючи дану справу разом з касаційною скаргою Компанії на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду, суд касаційної інстанції в своїй ухвалі від 7 жовтня 2021 року вказав, що з огляду на прийняття вказаного Закону, колегія суддів вважала за необхідне відступити від правового висновку, викладеного у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 12 жовтня 2018 у справі № 918/33/17 щодо наявності правових підстав для визнання недійсними договорів про добудову (будівництво) підвідних газопроводів у частині зобов`язань саме замовника повернути Компанії суму грошових коштів, отриманих на добудову об`єкта газопостачання.

Проте в своїй постанові від 3 грудня 2021 року об`єднана палата Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду зазначила, що не може формувати висновок щодо наявності/відсутності підстав для відступу від правового висновку, викладеного у постанові від 12 жовтня 2018 року в справі № 918/33/17 про наявність правових підстав для визнання недійсними договорів про добудову (будівництво) підвідних газопроводів у частині зобов`язань саме замовника повернути Компанії суму грошових коштів, отриманих на добудову об`єкта газопостачання, оскільки по суті спору рішення суду першої та постанова суду апеляційної інстанцій Компанією не оскаржувалися. Касаційна скарга обґрунтована лише наявністю у прокурора правових підстав для звернення до суду з позовом в інтересах держави та не містить передбачених частиною 2 статті 287 ГПК України підстав для касаційного оскарження рішень судів попередніх інстанцій.

Враховуючи те, що рішенням Господарського суду Харківської області від 14 березня 2017 року № 922/128/17, що набрало законної сили 31 березня 2017 року, стягнуто з Аркадівської сільської ради, правонаступником якої є Рада, заборгованість за спірними правочинами з посиланням на те, що відсутність у замовника необхідних коштів, або взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань не звільняє його від обов`язку виконати зобов`язання, яке не припинилось відповідно до глави 50 ЦК України, а також враховуючи те, що Законом покладено відповідальність з погашення заборгованості саме на замовників - органів місцевого самоврядування та установлено порядок її реструктуризації, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Ради про визнання недійсними вказаних угод, виходячи з приписів статей 203, 215 ЦК України, не підлягають задоволенню.

Зі змісту позову вбачається, що Рада, окрім Компанії, зазначила відповідачами Кабмін та Адміністрацію.

За частиною 4 статті 45 ГПК України відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.

Судом встановлено спірний договір та додаткова угода укладені між Аркадівською сільською радою, правонаступником якого є Рада, та Компанією.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтування позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року в справі № 523/9076/16-ц.

Неналежний відповідач - це відповідач, щодо якого судом під час розгляду справи встановлено, що він не є зобов`язаною за вимогою особою.

Оскільки Кабмін та Адміністрація не є сторонами спірних правочинів, правомірність яких є предметом даного спору, тому вказані органи державної влади не є належними відповідачами у цій справі, тому позов, пред`явлений до цих осіб, не підлягає задоволенню.

За змістом частини 1 статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Відповідно до частини 3 статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Заявлене Компанією клопотання про пропуск позивачем строку позовної давності для звернення з позовом у даній справі судом не розглядається, оскільки цей позов не підлягає задоволенню в зв`язку з його необґрунтованістю.

Інші доводи, на які посилалися сторони під час розгляду даної справи, залишені судом без задоволення та не прийняті до уваги, як необґрунтовані та такі, що не спростовують висновків суду щодо відмови в задоволенні позову.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин у задоволенні позову Ради слід відмовити.

Відповідно до статті 129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору залишаються за позивачем та відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 86, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 30 листопада 2022 року

СуддяЄ.В. Павленко