ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

25.11.2022 Справа№914/2944/22

Господарський суд Львівської області у складі судді Синчука М.М., розглянувши матеріали

Заяви: Приватного підприємства «Люкс-Експрес»

Про: забезпечення позову до подання позовної заяви у справі

особи, які можуть отримати статус учасника справи:

За позовом: Приватного підприємства «Люкс-Експрес», м. Львів,

до відповідача - 1: Акціонерного товариства «Прокредит Банк», м. Київ,

до відповідача -2: Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Омега», м. Львів,

до відповідача - 3:Товариства з обмеженою відповідальністю «Профіт Файненс», м. Львів,

до відповідача -4: ОСОБА_1 , Львівська обл., Сколівський район, м. Сколе,

про: визнання неукладеним Договору права вимоги та скасування рішення про реєстрацію

Без виклику представників сторін.

ВСТАНОВИВ:

Двадцять першого листопада 2022 до суду надійшла заява (Вх. №3188) про забезпечення позову до подання позовної заяви.

У прохальній частині заяви про забезпечення позову від 21.11.2022 заявник просить Вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони будь-яким особам (державним реєстраторам прав на нерухоме майно, нотаріусам та іншим особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів), будь-яким органам (місцевого самоврядування, виконавчих комітетів, місцевих державних адміністрацій, акредитованих підприємств Міністерства юстиції України), державним виконавцям, приватним виконавцям, будь-яким юридичним та. фізичним особам здійснювати будь-які дії (в тому числі, реєстраційні) щодо продажу, відчуження будь-яким іншим способом (в тому числі шляхом дарування,-поділу, виділу, внесення до статутного капіталу, передачі у володіння та користування третім особам, припинення будь-яких обтяжень, передачу в іпотеку тощо), будь-якого іншого обтяження, скасування записів, поновлення записів, відкриття розділів стосовно приміщення складів площею 922,3 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 .

Особами, які можуть отримати статус учасника справи, заявник вказав Акціонерне товариство «Прокредит Банк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Омега», Товариство з обмеженою відповідальністю «Профіт Файненс», ОСОБА_1 .

Статтею 136 ГПК України передбачено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 4, 6 ч. 1 ст. 139 ГПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити, зокрема захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Розглянувши та проаналізувавши матеріали заяви Приватного підприємства «Люкс-Експрес» про забезпечення позову, суд зазначає таке.

У заяві про вжиття заходів забезпечення позову заявник зазначає, що майбутня позовна заява буде містити наступні позовні вимоги: визнання неукладеним Договору відступлення права, вимоги від 28.07.2022 року між Акціонерним товариством «ПроКредит Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «ОМЕГА» (щодо відступлення прав вимоги за Рамковою угодою №0410 від 25 травня 2006 року); визнання неукладеним Договору- відступлення права вимоги від 28.07.2022 року між Акціонерним товариством «ПроКредит Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «ОМЕГА» (щодо відступлення прав вимоги за Рамковою угодою № 0325. Від 27 лютого 2006 року); Скасування рішення N 64328474 від 28.07.2022 про реєстрацію відступлення прав іпотеки, здійснені приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Тишківською Роксоляною Іванівною, якою ТзОВ «Факторингова компанія «ОМЕГА» було зареєстровано іпотекодержателем нерухомого майна, що належить Приватному підприємству «Люкс-Експрес» саме - приміщення складів площею 922,3 кв.м. у АДРЕСА_1 ; скасування рішення № 64934500 від 26.09.2022 про реєстрацію відступлення прав іпотеки, здійснені приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Тишківською Роксоляною Іванівною, якою Товариство з обмеженою відповідальністю «Профіт Файненс» було зареєстровано іпотекодержателем нерухомого майна, що належить Приватному підприємству «Люкс-Експрес», а саме - приміщення складів площею 922,3 кв.м. у АДРЕСА_1 ; скасування рішення № 65023528 від 04.10.2022 про реєстрацію припинення права власності та реєстрацію права власності, здійснені приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христиною Миколаївною щодо нерухомого майна, що належить Приватному підприємству «ЛЮКС-ЕКЄПРЕС», а саме - приміщення складів площею 922,3 кв.м. у АДРЕСА_1 ; визнання недійсним Договору купівлі продажу предмета іпотеки іпотекодержателем від свого імені, у відповідності до ст. 38 Закону України «Про іпотеку», серія та номер:1319, виданий 04.10.2022, видавник Барбуляк Х.М., приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Львівської області

Судом встановлено, згідно з рішенням Галицького районного суду м. Львова у справі 461/4594/13-ц яке набрало законної сили, судом встановлено, що у Приватного підприємства «Люкс-Експрес» наявна заборгованість перед Пат «ПроКредитБанк».

Галицький районний суду м. Львова ухвалою від 25.07.2022 відстрочив на один рік виконання рішення Галицького районного суду міста Львова від 17.06.2015 року у справі № 461/4594/13-ц (зміненого рішенням Апеляційного суду Львівської області від 29.12.2015 року) про стягнення на користь акціонерного товариства ПАТ «ГІроКредит Банк» з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Приватного підприємства «ЛЮКС-ЕКСПРЕС» заборгованості.

Згідно з повідомленнями №02-08-22/1/57, №02-08-22/1/58, №02-08-22/1/59 від 02 серпня 2022 Акціонерне товариство «Прокредит Банк» повідомило Приватне підприємства «Люкс-Експрес», що 28 липня 2022 року право вимоги Первісного кредитора за Рамковою угодою №0410 від 25 травня 2006, рамковою угодою №0325 від 27 лютого 2006 та за договором іпотеки №0325-ДЗЗ від 26.06.2006, договором іпотеки від 16.06.2007 відступлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Омега».

Третього серпня 2022 року ТзОВ «Факторингова компанія «ОМЕГА» на адресу Приватного підприємства «Люкс-Експрес» та ОСОБА_2 надіслано чотири повідомлення - вимоги щодо виконання порушено зобов`язання за кредитними угодами, право вимоги за якими перейшло до ТзОВ «Факторингова компанія «ОМЕГА», в сумі 339 464.03 дол. США, шо станом на 28.07.2022 року по курсу НБУ еквівалентно 12 413 724,30 грн. та 33 030.00 дол. США та 6 093 709,61 грн.

Як вказує заявник у заяві про забезпечення позову суми, зазначені у повідомленнях перевищують розмір дійсного боргу у 6,5 разів.

Двадцять шостого вересня 2022 приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Тишківська Роксоляна Іванівна зареєструвала ТзОВ «ПРОФІТ ФАЙНЕНС» іпотекодержателем нерухомого майна, що належить ПП «ЛЮКС-ЕКСПРЕС».

Четвертого жовтня 2022 державний реєстратор (приватний нотаріус) Барбуляк Христина Миколаївна зареєструвала припинення права власності ПП «ЛЮКС-ЕКСПРЕС» та в порядку, передбаченому ст. 38 Закону України «Про іпотеку», власником майна зареєструвала ОСОБА_1 : підстава внесення запису - рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 65023528 від 04.10.2022; підстава для державної реєстрації - договір купівлі-продажу предмета іпотеки іпотекодержателем від свого імені, у відповідності до статті 38 Закону України «Про іпотеку», серія та номер 1319, виданий 04.10.2022, видавник - Барбуляк Х.М. , приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу; власник - ОСОБА_1

Заявник вказує, що незважаючи на відстрочення стягнення боргу, особами, які у майбутньому будуть мати статус учасника судової справи, допущено низку порушень чинного законодавства щодо продажу майна, що належить ПП «ЛЮКС-ЕКСПРЕС». Є необхідність застосування заходів забезпечення позову до подання позовної заяви, оскільки, в разі проведення подальшої реалізації майна Позивач не зможе захистити або поновити свої права в межах цього судового провадження. А у разі задоволення позову, Позивач буде вимушений докласти значні зусилля для відновлення своїх прав.

Відповідно до статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Однак, положення зазначеної норми пов`язують вирішення питання про забезпечення позову з обґрунтуванням обставин необхідності такого забезпечення в контексті положень статті 73 ГПК України, яке (забезпечення) застосовується як гарантія ефективності задоволення вимог позивача. Аналогічний правовий висновок викладений, зокрема, у постанові Верховного Суду від 18.12.2018 у справі № 912/1616/18.

Процесуальні підстави для застосування заходів забезпечення позову визначені статтею 136 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якою господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950р. №ЕТ8 №5 (далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст.17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини).

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 у справі Пантелеєнко проти України зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. У рішенні від 31.07.2003 у справі Дорани проти Ірландії Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття ефективний засіб передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі Н. проти Нідерландів, ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи Каіч та інші проти Хорватії (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права. Таким чином. Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. При чому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

Таким чином, саме вжиття судом заходів забезпечення позову сприяє гарантуванню відновлення порушених прав позивача в разі задоволення позову та виконання постановленого судового рішення, що повністю відповідає практиці Європейського суду з прав людини.

Господарський суд повинен врахувати потенційні ризики можливості невиконання рішення суду та гарантувати відновлення порушених прав позивача в разі задоволення позову та виконання постановленого рішення.

Згідно зі статтею 136 ГПК України обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача. Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитися за якістю на момент виконання рішення.

Статтею 137 ГПК України передбачено, що позов забезпечується, зокрема: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії.

Інститут вжиття заходів забезпечення позову є одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту.

Тобто забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Аналогічні правові висновки щодо застосування статей 136, 137 Господарського процесуального кодексу України викладені у постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 910/19256/16, від 14.05.2018 у справі № 910/20479/17, від 14.06.2018 у справі № 916/10/18, від 23.06.2018 у справі № 916/2026/17, від 16.08.2018 у справі № 910/5916/18, від 11.09.2018 у справі № 922/1605/18, від 14.01.2019 у справі № 909/526/18, від 21.01.2019 у справі № 916/1278/18, від 25.01.2019 у справі № 925/288/17, від 26.09.2019 у справі № 904/1417/19.

Відповідно до правового висновку Великої палати ВС, який наданий у постанові від 15 серпня 2018 року у справі № 922/4587/13, достатньо обґрунтованим припущенням для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Водночас, у Рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України, законів України Про Вищу раду юстиції, Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо недопущення зловживань правом на оскарження від 16.06.2011р. №5-рп/2011 зазначено, що регулювання підстав та порядку забезпечення позову здійснюється в інтересах не лише позивача, а й інших осіб - учасників провадження, суспільства, держави в цілому з дотриманням критеріїв домірності (пропорційності).

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна довести адекватність засобу забезпечення позову. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Таким чином, аналіз приписів норм, які регулюють порядок та підстави вжиття заходів забезпечення позову свідчить, що питання задоволення заяви сторони у справі про застосування заходів до забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити висновок щодо утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у випадку невжиття заходів забезпечення позову. Забезпечення позову є правом суду, що розглядає спір. Заходи по забезпеченню позову застосовуються судом, виходячи з обставин справи та змісту заявлених позовних вимог. Вибір способу захисту забезпечення залежить від суті позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування; питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Заявником зазначається, що в разі проведення подальшої реалізації майна Позивач не зможе захистити або поновити свої права в межах цього судового провадження. А у разі задоволення позову, Позивач буде вимушений докласти значні зусилля для відновлення своїх прав.

У заяві про вжиття заходів забезпечення позову заявник зазначає, що майбутня позовна заява буде містити наступні позовні вимоги: визнання неукладеним Договору відступлення права, вимоги від 28.07.2022 року між Акціонерним товариством «ПроКредит Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «ОМЕГА» (щодо відступлення прав вимоги за Рамковою угодою №0410 від 25 травня 2006 року); визнання неукладеним Договору- відступлення права вимоги від 28.07.2022 року між Акціонерним товариством «ПроКредит Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «ОМЕГА» (щодо відступлення прав вимоги за Рамковою угодою № 0325. Від 27 лютого 2006 року); Скасування рішення N 64328474 від 28.07.2022 про реєстрацію відступлення прав іпотеки, здійснені приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Тишківською Роксоляною Іванівною, якою ТзОВ «Факторингова компанія «ОМЕГА» було зареєстровано іпотекодержателем нерухомого майна, що належить Приватному підприємству «Люкс-Експрес» саме - приміщення складів площею 922,3 кв.м. у АДРЕСА_1 ; скасування рішення № 64934500 від 26.09.2022 про реєстрацію відступлення прав іпотеки, здійснені приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Тишківською Роксоляною Іванівною, якою Товариство з обмеженою відповідальністю «Профіт Файненс» було зареєстровано іпотекодержателем нерухомого майна, що належить Приватному підприємству «Люкс-Експрес», а саме - приміщення складів площею 922,3 кв.м. у АДРЕСА_1 ; скасування рішення № 65023528 від 04.10.2022 про реєстрацію припинення права власності та реєстрацію права власності, здійснені приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христиною Миколаївною щодо нерухомого майна, що належить Приватному підприємству «ЛЮКС-ЕКЄПРЕС», а саме - приміщення складів площею 922,3 кв.м. у АДРЕСА_1 ; визнання недійсним Договору купівлі продажу предмета іпотеки іпотекодержателем від свого імені, у відповідності до ст. 38 Закону України «Про іпотеку», серія та номер:1319, виданий 04.10.2022, видавник Барбуляк Х.М., приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Львівської області. Як вбачається з Інформації з Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно 04.10.2022 державний реєстратор (приватний нотаріус) Барбуляк Христина Миколаївна зареєструвала припинення права власності ПП «ЛЮКС-ЕКСПРЕС» та в порядку, передбаченому ст. 38 Закону України «Про іпотеку», власником майна зареєструвала ОСОБА_1 .

Таким чином, відчуження об`єкта нерухомого майна в подальшому, призведе до неможливості ефективного реального захисту прав позивача та їх поновлення.

За наведених обставин вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони будь-яким особам (державним реєстраторам прав на нерухоме майно, нотаріусам та іншим особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів), будь-яким органам (місцевого самоврядування, виконавчих комітетів, місцевих державних адміністрацій, акредитованих підприємств Міністерства юстиції України), державним виконавцям, приватним виконавцям, будь-яким юридичним та. фізичним особам здійснювати будь-які дії (в тому числі, реєстраційні) щодо продажу, відчуження будь-яким іншим способом (в тому числі шляхом дарування,-поділу, виділу, внесення до статутного капіталу, передачі у володіння та користування третім особам, припинення будь-яких обтяжень, передачу в іпотеку тощо), будь-якого іншого обтяження, скасування записів, поновлення записів, відкриття розділів стосовно приміщення складів площею 922,3 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 є адекватними, розумними і співмірними з заявленими позовними вимогами заходами забезпечення позову, які спроможні забезпечити ефективний захист та поновлення прав особи, яка звернулась до суду з таким позовом.

Аналогічні за змістом висновки містяться в постанові Касаційного господарського суду від 27.08.2019 у справі № 910/608/19.

Подібні за змістом висновки містяться також в постанові Касаційного господарського суду від 26.02.2019 у справі № 914/1353/16, якою залишено без змін рішення судів попередніх інстанцій про вжиття заходів забезпечення віндикаційного позову ліквідатора боржника шляхом накладення арешту на майно та заборони вчинення щодо майна будь-яких реєстраційних дій, з метою недопущення можливості вчинення неправомірних дій щодо спірного майна і забезпечення реального виконання судового рішення.

Враховуючи наведене, невжиття заходів забезпечення позову може в подальшому утруднити виконання рішення господарського суду (в разі задоволення позовних вимог), оскільки, як свідчать матеріали справи, відбувався перехід права власності на спірне нерухоме майно.

Суд, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідного заходу до забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника, встановивши наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом майбутніх позовних вимог, враховуючи те, що такий захід спроможний забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, дійшов висновку, що така заява підлягає до задоволення.

З огляду на те, що запропоновані заходи забезпечення позову не позбавляють права володіти та користуватися спірним нерухомим майном, відсутні ризики спричинення збитків та/або інших витрат таким забезпеченням, суд не вживає заходів зустрічного забезпечення.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 7 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 136, 137, 139, 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1.Заяву Приватного підприємства «Люкс-Експрес» про забезпечення позову за вх. №3188 від 21.11.2022 задовольнити.

2.Вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони будь-яким особам (державним реєстраторам прав на нерухоме майно, нотаріусам та іншим особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів), будь-яким органам (місцевого самоврядування, виконавчих комітетів, місцевих державних адміністрацій, акредитованих підприємств Міністерства юстиції України), державним виконавцям, приватним виконавцям, будь-яким юридичним та фізичним особам здійснювати будь-які дії (в тому числі, реєстраційні) щодо продажу, відчуження будь-яким іншим способом (в тому числі шляхом дарування,-поділу, виділу, внесення до статутного капіталу, передачі у володіння та користування третім особам, припинення будь-яких обтяжень, передачу в іпотеку тощо), будь-якого іншого обтяження, скасування записів, поновлення записів, відкриття розділів стосовно приміщення складів площею 922,3 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 .

3.Відповідно до ст. 144 ГПК України, ухвала про вжиття заходів забезпечення позову є виконавчим документом.

Дана ухвала є виконавчим документом, набирає чинності з моменту її прийняття та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення, в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Ухвала суду може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду в строк і в порядку, передбачених ст. ст. 254-257 ГПК України.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвала про забезпечення позову може бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох років з наступного дня після набрання ухвалою законної сили.

Суддя Синчук М.М.