24.11.2022Справа № 924/247/22
За участю представників:
від позивача - Мінко А.В.;
від відповідача 1 - Деркач С.С.;
від відповідача 2 не прибув.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Ухвалою від 06.05.2022 р. відкрито провадження у справі, підготовче засідання призначено на 9год. 40хв. 30.05.2022р. У підготовчому засіданні 30.05.2022р. оголошено перерву до 09.06.2022р. Ухвалою від 09.06.2022р. залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 1 - ОСОБА_2 , підготовче засідання відкладено на 23.06.2022р.
Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 23.06.2022 справу №924/247/22 передано за територіальною юрисдикцією (виключною підсудністю) до Господарського суду міста Києва.
Відповідно до автоматизованого розподілу справ у Господарському суді міста Києва справу № 924/247/22 передано для розгляду 14.07.2022 судді Демидову В.О.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.07.2022 прийнято справу №924/247/22 до провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 18.08.22.
У судовому засіданні 10.11.2022 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду, якою відмовлено в задоволенні позову.
15.11.2022 від представника відповідача 1 надійшла заява про відшкодування судових витрат у розмірі 60 000,00 грн. з яких: 50 000,00 грн витрати пов`язані з наданням правничої допомоги та 10 000,00 грн ПДВ.
Як вбачається з долученого представником відповідача 1 відзиву на позов останнім було заявлено, що попередній розрахунок витрат на правову допомогу, у відповідності до якого позивач очікує понести витрати на правову допомогу складатиме 50 000,00 грн. без ПДВ.
24.11.2022 до початку судового засідання від представника позивача надійшла заява про зменшення розміру заявлених до компенсації витрат на професійну правничу допомогу.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
За приписами частини 3 статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Представник позивача та відповідача 1 у судове засідання прибули, надали свої пояснення, представник відповідача 2 у судове засідання не прибув повідомлявся належним чином.
В судовому засіданні 24.11.2022 оголошено вступну та резолютивну частину рішення.
Розглянувши заяву представника Об`єднання організацій роботодавців "Національна асоціація підприємств оборонної промисловості України" про відшкодування судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:
1) на професійну правничу допомогу;
2)пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;
3)пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;
4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно з приписами статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відтак, ч. 3 ст. 4 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність передбачено, що адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності).
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Про адвокатуру та адвокатську діяльність договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Відповідно до ч. 3 ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано Главою 63 Цивільного кодексу України. Зокрема, стаття 903 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Глава 52 Цивільного кодексу України регулює загальні поняття та принципи будь-якого цивільного договору, включаючи договір про надання послуг. Стаття 632 Цивільного кодексу України регулює поняття ціни договору; за приписами вказаної статті ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін.
Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
За змістом п.1 ч.3 ст.123 та ст.126 Господарського процесуального кодексу України у їх сукупності можливе покладення на сторони у справі як судових витрат тільки тих сум, які були сплачені стороною за отримання послуг саме адвоката (у розумінні пункту 1 статті 1 та частини першої статті 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"), а не будь-якої особи, яка надавала правову допомогу стороні у справі.
Відповідно до ст.56 Господарського процесуального кодексу України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.
Статтею 58 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.
Слід зазначити, що юридична особа самостійно вирішує питання про вибір свого представника у господарському суді. Держава гарантує такій особі відшкодування судових витрат на юридичні послуги, що надаються лише адвокатом. Витрати юридичної особи на надані їй у господарському судочинстві послуги адвоката відшкодовуються в порядку, встановленому процесуальним законом.
Відповідно до вимог ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, необхідно виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст.27,30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".
Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази відповідно до статті 124 Господарського процесуального кодексу України подаються разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).
На підтвердження витрат за надання правничої допомоги у сумі 60 000,00 грн з ПДВ представник відповідача 1 разом із заявою про розподіл судових витрат надав: копію договору про надання правничої допомоги №2121 від 17.08.2022, копію Додаткової угоди №1 до Договору про надання правничої допомоги №2121 від 17.08.2022, копію рахунку на оплату №53 від 11.11.2022 на суму 60 000,00 грн з ПДВ., копію платіжного доручення №385313026 від 14.11.2022 на суму 60 000,00 грн з ПДВ (призначення платежу: надання правничої допомоги за рахунком № 53 від 11.11.2022), копію звіту про надані послуги на загальну суму 60 000,00 грн з ПДВ, копію акту надання послуг №87 від 11.11.2022 на загальну суму 60 000,00 грн з ПДВ, копію наказу від 30.09.2019 №11/2-к про переведення Деркача С.С. на посаду «Радника», копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія КС № 6558/10 від 23.03.2018, копію посвідчення адвоката Деркача С.С. та копію ордеру на надання правничої (правової) допомоги.
Судом встановлено, що 17.08.2022 між Адвокатським об`єднанням «ЮРИДИЧНА ФІРМА «АРІО», далі - «Адвокатське об`єднання» та Об`єднанням організацій роботодавців "НАЦІОНАЛЬНА АСОЦІАЦІЯ ПІДПРИЄМСТВ ОБОРОННОЇ ПРОМИСЛОВОСТІ УКРАЇНИ», далі - «Клієнт було укладено Договір про надання правничої допомоги №2121, далі -«Договір».
Пунктом 1.1-1.2 Договору сторони визначили, що в рамках цього Договору Адвокатське об`єднання зобов`язується надавати Клієнту правничу допомогу (надалі -послуги), а Клієнт зобов`язується прийняти її та оплатити надані послуги на умовах цього Договору.
Адвокатське об`єднання надає Клієнту правничу допомогу в порядку, в межах та на умовах, визначених цим Договором, додатковими договорами до цього Договору та дорученнями Клієнта, які надаються ним усно та/або оформлюються письмово як додатки до цього Договору.
Пунктом 4.1 Договору передбачено, що вартість послуг, що надаються Адвокатським об`єднанням згідно з цим Договором, визначається Сторонами у відповідних Додаткових угодах до цього Договору.
Додатковою угодою №1 від 17.08.2022 сторони зазначили, що Адвокатське об`єднання в рамках цієї Угоди, в тому числі, але не виключно, надає наступні послуги:
- представництво інтересів Клієнта в Господарському суді м. Києва, Північному апеляційному господарському суді, Верховному Суді, Касаційному господарському суді;
- представництво інтересів Клієнта в державної влади, правоохоронних органах (в т.ч. органах Національної поліції України, прокуратури, Служби безпеки України, Національного антикорупційного бюро, Державної фіскальної служби України, судах загальної юрисдикції усіх рівнів та інстанцій) з приводу виконання цієї додаткової угоди;
- розробка стратегії та надання рекомендацій щодо можливої позиції захисту порушеного права;
- ознайомлення із матеріалами справи 924/247/22 та їх аналіз;
- пошук та аналіз актуальної судової практики Верховного Суду відносно категорії спорів, що є предметом розгляду справи № 924/247/22;
- підготовка та подання процесуальних документів (в тому числі, але не виключно: відзиву на позовну заяву, заперечень/письмових пояснень, клопотань, апеляційних/касаційних скарг, відзивів на них) відправка копій сторонам, аналіз процесуальних документів інших учасників справи;
- участь в судових засіданнях (в т.ч. підготовчих, щодо розгляду позову, апеляційних/касаційних скарг по суті)
- вчинення Інших дій необхідних для якісного захисту прав та інтересів Клієнта.
Пунктом 2.1 Додаткової угоди сторони встановили, що вартість послуг Адвокатського об`єднання по цій Угоді є диференційованою та складається з погодинної оплати наданих Адвокатським об`єднанням послуг, відповідно до погодинної тарифної ставки працівників Адвокатського об`єднання:
ПосадаПогодинна тарифна ставка в гривні
Вартість години без ПДВПДВВартість години з ПДВ
та фіксованого гонорару успіху за досягнення правового результату, який може бути визначений Сторонами в додаткових угодах до Договору.
Так на підставі акту наданих послуг №87 від 11.11.2022 на загальну суму 60 000,00 грн з ПДВ та виставленого Адвокатським об`єднанням рахунку рахунку на оплату №53 від 11.11.2022 на суму 60 000,00 грн з ПДВ., Клієнтом на підставі платіжного доручення №385313026 від 14.11.2022 було сплачено суму 60 000,00 грн з ПДВ (призначення платежу: надання правничої допомоги за рахунком № 53 від 11.11.2022).
Вивчивши надані представником відповідача докази понесених ним судових витрат на правничу допомогу, суд доходить висновку про те, що відповідачем доведено факт надання послуг правничої допомоги на суму 60 000,00 грн.
Одночасно, суд вважає за доцільне звернути увагу на наступне.
За приписами ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом; адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Згідно ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
За наявності заперечень іншої сторони суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Згідно з частиною 4 ст.126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Отже, для включення всієї суми гонору у відшкодування за рахунок відповідача відповідно до положень ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи була їх сума обґрунтованою.
За приписами ч. 6 ст. 129 ГПК України якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.
Відповідачем у поданій заяві про розподіл судових витрат жодним чином не доведено, що останній не міг передбачити такі витрати, а саме ПДВ у розмірі 10 000,00 грн на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.
Також суд вказує, що Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21).
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18 підтвердила свій висновок, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін і зробила висновок, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату "гонорару успіху", у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (пункт 5.44).
Суд враховує, що оцінка обґрунтованості, пропорційності витрат на професійну правничу допомогу з урахуванням обсягу наданих адвокатом позивача послуг, складністю справи, а також підтвердженість таких витрат належними та допустимими доказами вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин кожної справи.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
У визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема, але не виключно: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Вказану правову позицію викладено у постанові від 17.09.2019р. Верховного Суду по справі №910/4515/18.
Зважаючи на викладене, беручи до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду відповідачем документів, їх значення для вирішення спору, приймаючи до уваги заяву представника позивача про зменшення розміру заявлених до компенсації витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку про наявність підстав для включення до витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати відповідача на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 40 000,00 грн, з ПДВ, які покладаються судом на позивача.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 123, 124, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд
1. Заяву представника Об`єднання організацій роботодавців "Національна асоціація підприємств оборонної промисловості України" про відшкодування судових витрат - задовольнити частково.
2. Ухвалити додаткове рішення у справі № 924/247/22 за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання організацій роботодавців "Національна асоціація підприємств оборонної промисловості України" та до Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Хмельницький за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 1 - ОСОБА_2 про визнання недійсним рішення, визнання протиправними реєстраційних дій та їх скасування
4. В іншій частині заяви відмовити.
5. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.
Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Додаткове рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України.
Дата складення та підписання додаткового рішення 28.11.2022.
Суддя Владислав ДЕМИДОВ