УХВАЛА

28 листопада 2022 року

м. Київ

cправа № 906/292/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Стратієнко Л.В. - головуючий, судді - Бакуліна С.В., Кібенко О.Р.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Цефей-Еко"

на рішення Господарського суду Житомирської області

(суддя - Тимошенко О.М.)

від 06.07.2022,

та постанову Північно - західного апеляційного господарського суду

(головуючий - Миханюк М.В., судді - Коломис В.В., Крейбух О.Г.)

від 15.11.2022,

у справі за позовом Приватного сільськогосподарського підприємства "Глорія"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Цефей-Еко"

про стягнення 323 992,91 грн,

ВСТАНОВИВ:

Приватне сільськогосподарське підприємство "Глорія" звернулося до Господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення на його користь з Товариства з обмеженою відповідальністю "Цефей-Еко" 323992,91 грн, з яких: 237040,60 грн боргу за поставлений товар за договором поставки №06/09-19 від 06.09.2019, 18567,10 грн 3% річних, 68385,21 грн інфляційних втрат.

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 06.07.2022, залишеним без змін постановою Північно - західного апеляційного господарського суду від 15.11.2022 у справі №906/292/22 позов задоволено. Стягнуто з ТОВ "Цефей-Еко" на користь позивача 237040,60 грн боргу, 18567,10 грн 3% річних, 68385,21 грн інфляційних втрат, 4859,89 грн судового збору. Суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, посилаюсь на ст.ст. 509, 525, 526, 625, 627, 629, 692, 712 ЦК України, дійшов висновку, що оскільки умовами договору не передбачено строку оплати товару відповідач мав здійснити оплату з моменту його прийняття, що ним в повному обсязі здійснено не було, а тому позов необхідно задовольнити.

16.11.2022 ТОВ "Цефей-Еко" звернулося з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Житомирської області від 06.07.2022 та постанову Північно - західного апеляційного господарського суду від 15.11.2022 у справі №906/292/22 і просило вказані судові рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким у позові відмовити повністю.

Дослідивши матеріали касаційної скарги, Касаційний господарський суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з таких підстав.

08.02.2020 набув чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ" від 15.01.2020 № 460 - ІХ, згідно з яким, зокрема, змінено підстави касаційного оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанови суду апеляційної інстанції.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Згідно з частиною 7 статті 12 Господарського процесуального кодексу України для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Пунктом 1 частини 1 статті 163 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за якими стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Предметом спору у цій справі є стягнення 323 992,91 грн заборгованості, що становить менше п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. При цьому, касаційна скарга не містить належних обґрунтувань, які могли б бути визнані такими, що підпадають під дію підпунктів а, б, в, г пункту 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

ТОВ "Цефей-Еко" не погоджується з рішеннями місцевого та апеляційного господарських судів в частині задоволення позовних вимог. Скаржник, обґрунтовуючи наявність підстави для відкриття касаційного провадження у справі з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, посилається на підпункти "а", "б" та "в" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України, зазначає, що ця справа має виняткове значення для ТОВ "Цефей-Еко", оскільки відповідачу необхідно буде сплатити борг у сумі 323 922,91 грн; якщо ж не буде сплачено суму боргу у повному розмірі, це призведе до відкриття виконавчого провадження, арешту рахунків та майна ТОВ "Цефей-Еко", додаткового фінансового навантаження у формі стягнення 10% виконавчого збору, наслідком чого буде зупинення здійснення господарської діяльності; у ТОВ "Цефей-Еко" відсутня на цей час можливість сплатити борг, оскільки в умовах збройної агресії перед українськими аграріями, у тому числі і ТОВ "Цефей-Еко", постало багато проблем: брак палива, добрив, засобів захисту рослин, блокування логістики, тощо; відповідач позбавлений можливості спростувати обставини, встановлені оскарженими судовими рішеннями, при розгляді іншої справи, оскільки між сторонами відсутні будь-які інші спори, в межах яких могли б бути встановлені обставини невиконання договору поставки або недійсності такого договору; також зазначає, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки суди формально зробили висновки про доведеність обставин виконання договору поставки на підставі формально складеної видаткової накладної за відсутності інших документів, складення яких передбачено договором поставки і на підставі яких можна було б встановити фактичне здійснення господарської операції.

Фундаментальне значення для формування правозастосовчої практики означає, що скаржник у касаційній скарзі ставить на вирішення суду касаційної інстанції проблему, яка, у випадку відкриття касаційного провадження Верховним Судом, впливатиме на широку масу спорів, створюючи тривалий у часі, відмінний від минулого підхід до вирішення актуальної правової проблеми.

При цьому наведені скаржником доводи та аналіз оскаржуваних судових рішень у цій справі не дають суду підстав для висновку про те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики для зазначення проблемних, раніше ґрунтовно не досліджуваних питань права, відповідь касаційного суду на які мала б надати нового, уніфікованого розуміння та застосування права як для сторін спору, так і для невизначеного, але широкого кола суб`єктів правовідносин.

Стосовно "виняткового значення справи" для учасника, то у цьому випадку оцінка судом "винятковості" може бути зроблена виключно на підставі дослідження мотивів та доказів, відповідно до яких сам учасник справи вважає її такою, що має для нього виняткове значення. Винятковість значення справи для учасника справи можна оцінити тільки з урахуванням особистої оцінки справи таким учасником. Скаржник до касаційної скарги має додати докази на підтвердження зазначених доводів. Однак посилання скаржника у касаційній скарзі є виключно його припущення та не підтверджені жодними доказами.

Крім того, положення про те, що особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи означає, що особа, яка подає касаційну скаргу має обґрунтувати наявність відповідних обставин у касаційній скарзі. Проте, в касаційній скарзі відповідач жодних обґрунтувань не наводить, а зазначає про відсутність будь-яких спорів між сторонами.

Аналіз змісту касаційної скарги дає підстави для висновку, що доводи скаржника зводяться до незгоди з висновками судів попередніх інстанцій та спрямовані на доведення необхідності переоцінки доказів у справі, а також встановлення інших обставин у справі, що в силу приписів статті 300 ГПК України не входить до повноважень суду касаційної інстанції.

До того ж зазначені у касаційній скарзі доводи зводяться до заперечення встановлених судами попередніх інстанцій обставин справи з одночасним тлумаченням стороною власного їх викладення, зводяться до спроби переконати суд у необхідності втрутитися у зміст судових рішень, ухвалених місцевим та апеляційним господарськими судами, й у цілому до заперечення результату розгляду справи, однак Верховний Суд не може ставити під сумнів законність рішення судів попередніх інстанцій тільки через те, що таке рішення оскаржено і скаржник вважає його незаконним, а тому підстав для відкриття касаційного провадження у цій справі за касаційною скаргою ТОВ "Цефей-Еко" Суд не знаходить.

Суд зазначає, що незгода із рішенням суду попередньої інстанції не свідчить про його незаконність, як і не може вказувати на таку обставину, як негативні наслідки для скаржника внаслідок прийняття цього рішення, оскільки настання таких наслідків у випадку прийняття судового рішення не на користь скаржника є звичайним передбачуваним процесом.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є дже-релом права (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: "Levages Prestations Services v. France" від 23 жовтня 1996 року; "Brualla Gomes de la Torre v. Spain" від 19 грудня 1997 року).

Учасники судового процесу повинні розуміти, що визначені підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 3 статті 287 ГПК України випадки є винятком із загального правила і необхідність відкриття касаційного провадження у справі на підставі будь-якого з них потребує належних, фундаментальних обґрунтувань, як від заінтересованих осіб, так і від суду, оскільки в іншому випадку принцип "правової визначеності" буде порушено.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням викладеного, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ТОВ "Цефей-Еко" на рішення Господарського суду Житомирської області від 06.07.2022 та постанову Північно - західного апеляційного господарського суду від 15.11.2022 у справі №906/292/22, оскільки вона подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись статтею 234, пунктом 2 частини 3 статті 287, статтею 293 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі №906/292/22 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Цефей-Еко" на рішення Господарського суду Житомирської області від 06.07.2022 та постанову Північно - західного апеляційного господарського суду від 15.11.2022.

2. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Цефей-Еко" на рішення Господарського суду Житомирської області від 06.07.2022 та постанову Північно - західного апеляційного господарського суду від 15.11.2022 у справі №906/292/22 надіслати скаржнику разом з доданими до неї матеріалами.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий Л. Стратієнко

Судді С. Бакуліна

О. Кібенко