номер провадження справи 14/29/21
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

28.11.2022 Справа № 908/1593/21

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Сушко Л.М., розглянувши матеріали справи №908/1593/21

Кредитор - Головне управління ДПС у Запорізькій області, 69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166

Банкрут - Товариство з обмеженою відповідальністю "Грандспецторг", 69035, м. Запоріжжя, пр. Маяковського, 11,

Ліквідатор - Коршун Владислав Володимирович, 69091, м. Запоріжжя, вул. Нижньодніпровська, 19-А

Без виклику представників сторін.

УСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 17.06.2021. відкрито провадження у справі №908/1593/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Грандспецторг". Визнані грошові вимоги кредитора - Головного управління ДПС у Запорізькій області, 69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166 до боржника на суму 30 301 882,93 грн., з яких: 19 281 329,04 грн. - 3 черга задоволення вимог кредиторів, 11 020 553,89 грн. - 6 черга задоволення вимог кредиторів. Введено процедуру розпорядження майном, розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Коршуна Владислава Володимировича.

Постановою господарського суду Запорізької області від 15.09.2021. Товариство з обмеженою відповідальністю "Грандспецторг" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Коршуна Владислава Володимировича. Затверджений звіт арбітражного керуючого Коршуна Владислава Володимировича про нарахування та виплату основної грошової винагороди за виконання повноважень розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Грандспецторг" за період з 17.06.2021. по 16.09.2021. у розмірі 53 918,18 грн. та звіт про понесені ним витрати за період з 17.06.2021. по 16.09.2021. у розмірі 6508,97 грн.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 17.06.2021 звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута, затверджено. Банкрута - Товариство з обмеженою відповідальністю "Грандспецторг", 69035, м. Запоріжжя, пр. Маяковського, 11, - ліквідовано. Провадження у справі №908/1593/21 закрито.

Як встановлено матеріалами справи, основну грошову винагороду Коршуну В.В. за виконання повноважень розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Грандспецторг" за період з 17.06.2021. по 16.09.2021. у розмірі 53 918,18 грн. сплачено в повному обсязі за рахунок коштів авансованих заявником на депозитний рахунок господарського суду.

Витрати арбітражного керуючого Коршуна В.В. за виконання повноважень ним розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Грандспецторг" за період з 17.06.2021. по 16.09.2021. у розмірі 6508,97 грн. не сплачені.

Враховуючи відсутність коштів та майна що підлягають включенню до ліквідаційної маси, відшкодування витрат арбітражному керуючому Коршуну В.В. за виконання повноважень розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Грандспецторг" за період з 17.06.2021. по 16.09.2021. у розмірі 6508,97 грн. не проводилися, у зв`язку з чим він просить суд стягнути дану суму з кредитора.

Згідно з частинами 1, 4, 7 статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

В той же час, відмова від авансування, відсутність майна у боржника або ж відсутність інших джерел для покриття витрат на виплату винагороди арбітражному керуючому можна розцінювати як примушування до безоплатної праці, що забороняється та прирівнюється до рабства у контексті статті 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та інших міжнародних актів (зокрема, Конвенції 1926 року про заборону рабства, Конвенції Міжнародної організації праці про примусову чи обов`язкову працю 1930 року ратифіковану Україною 10.08.1956 року, Конвенції Міжнародної організації праці №105 про скасування примусової праці 1957 року ратифіковану Україною 05.10.2000 року), резолюції Економічної і Соціальної Ради ООН (ЕКОСОС) 1996 року тощо) та суперечить статті 43 Конституції України (викладена правова позиція відображена, зокрема, в постанові Верховного Суду від 04 жовтня 2018 року по справі № 916/1503/17).

Зокрема, в постановах Верховного Суду від 26 лютого 2020 року у справі №11/Б-921/1448/2013, від 30 січня 2019 року у справі №910/32824/15 та 13 лютого 2019 року у справі №910/22696/15, господарський суд касаційної інстанції зауважив, що законодавець не ставить порядок розподілу витрат на оплату послуг ліквідатора в залежність від майнового стану кожного кредитора у справі про банкрутство, правового статусу кредитора (особа, заснована на приватній чи державній формі власності, державний орган, громадська організація тощо), від джерел фінансування того чи іншого кредитора, а також від майнових результатів арбітражного керуючого у справі про банкрутство.

Кредитори як споживачі послуг арбітражного керуючого, які очікують на результат його діяльності, мають усвідомлювати, що арбітражний керуючий в свою чергу правомірно очікує на отримання передбаченої законом грошової винагороди у зв`язку із належним здійсненням ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією у конкретній справі, оплата грошової винагороди у випадку неможливості здійснення її оплати з інших джерел має покладатися на кредиторів (кредитора) неплатоспроможного боржника (постанова Верховного суду від 14.12.2021 року по справі № 902/626/20).

Також згідно постанови Верховного Суду від 16 липня 2020 року у справі №918/454/18, Верховний Суд стоїть на позиції наявності підстав для стягнення з кредиторів оплати послуг арбітражного керуючого у разі, якщо не виявлено майнових активів.

Суд вважає необхідним зауважити, що у випадку, коли оплата послуг арбітражного керуючого здійснюється не за рахунок коштів, одержаних від продажу майна боржника, чи коштів, одержаних у результаті виробничої діяльності боржника, то така оплата повинна здійснюватись за рахунок коштів кредиторів, виходячи із принципу пропорційності їх грошовим вимогам. Суд враховує при прийнятті судового рішення висновки щодо застосування норм права, викладені у постанові Верховного суду від 01.08.2018 у справі № 912/1783/16.

Крім того, порядок розподілу витрат на оплату послуг арбітражного керуючого законодавчо не поставлено в залежність від майнового стану кожного кредитора у справі про банкрутство, правового статусу кредитора (особа, заснована на приватній чи державній формі власності, державний орган, громадська організація тощо), від джерел фінансування того чи іншого кредитора, а також від майнових результатів арбітражного керуючого у справі про банкрутство.

Невиявлення ліквідатором боржника в процедурі ліквідації майна боржника, інших його активів, жодним чином не має впливати на оплату його послуг.

Також, суд вважає необхідним відзначити, що ініціюючи провадження у справі про банкрутство кредитори, як споживачі послуг арбітражного керуючого, котрі очікують на результат його діяльності, мають усвідомлювати, що надавши на свій ризик згоду на участь у справі про банкрутство, однак не знайшовши майна, як джерела своїх доходів і покриття видатків, арбітражний керуючий правомірно очікує покриття забезпечення процедури, яке у такому випадку лягає тягарем на кредиторів (кредитора) неплатоспроможного боржника.

Отже, у зв`язку з відсутністю у банкрута майнових активів достатніх для відшкодування витрат арбітражного керуючого Коршуна В.В. понесеним під час виконання повноважень розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Грандспецторг" у період з 17.06.2021. по 16.09.2021. у розмірі 6508,97 грн., суд вважає правомірним покладення оплати даних виплат у справі на кредитора.

Беручи до уваги обставини відсутності коштів від реалізації майна боржника та від його господарської діяльності на проведення процедури розпорядження майном, ліквідаційної процедури, відсутність рішення комітету кредиторів про утворення фонду для оплати грошової винагороди та відшкодування витрат розпоряднику майна, ліквідатору, враховуючи те, що законодавцем виключається можливість безоплатного надання послуг арбітражного керуючого у справі про банкрутство, суд вважає можливим стягнути з кредитора на користь арбітражного керуючого Коршуна Владислава Володимировича понесені ним витрати за виконання повноважень розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Грандспецторг" за період з 17.06.2021. по 16.09.2021. у розмірі 6508,97 грн.

Керуючись ст. ст. 30, 64, 65, 90 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Стягнути з Головного управління ДПС у Запорізькій області, 69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, на користь арбітражного керуючого Коршуна Владислава Володимировича, пр. Ювілейний, 17-А, м. Запоріжжя, 69097, ідент. номер НОМЕР_1 , рахунок НОМЕР_2 в АТ КБ "ПриватБанк" понесені ним витрати під час виконання повноважень розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Грандспецторг", 69035, м. Запоріжжя, пр. Маяковського, 11, у період з 17.06.2021. по 16.09.2021. у розмірі 6508,97 грн. (шість тисяч п`ятсот вісім гривня, 97 коп.) Видати наказ.

Копію ухвали надіслати кредитору, арбітражному керуючому Коршуну В.В.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 28.11.2022 та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку і строк, передбачені законом.

Суддя Л.М. Сушко