ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2022 року Справа № 910/18376/20(918/88/22)

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Павлюк І.Ю., суддя Дужич С.П. , суддя Савченко Г.І.

секретар судового засідання Кушнірук Р.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Нейрановський А.О.

від відповідачів:

- ТОВ "АПОГЕЙ": Щербак Є.М.

- ТОВ "Фінансова компанія "Артфінброк": не з`явився

від третьої особи: Новиков О.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредіт Інвестмент Груп"

на рішення Господарського суду Рівненської області, ухваленого 06.09.22р. суддею Торчинюком В.Г. о 13:38 год. у м.Рівному, повний текст складено 16.09.22р.

у справі № 910/18376/20(918/88/22)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредіт Інвестмент Груп"

до - Товариства з обмеженою відповідальністю "АПОГЕЙ"

- Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Артфінброк"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитна установа "ІНВЕСТИЦІЙНА"

про визнання недійсним правочину

в межах справи №910/18376/20

за заявою Приватного акціонерного товариства "F&C REALTY"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АПОГЕЙ"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 06.09.2022р. по справі №910/18376/20(918/88/22) у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредіт Інвестмент Груп" до Товариства з обмеженою відповідальністю "АПОГЕЙ" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Артфінброк", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитна установа "ІНВЕСТИЦІЙНА", про визнання недійсним договору №2-22/02 від 22.02.2021р. про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за попередніми договорами, який укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "АПОГЕЙ", як первісним кредитором, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Артфінброк" в частині відступлення прав вимоги за попереднім договором №03/06/20 від 03.06.2020р. - відмовлено у повному обсязі.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Кредіт Інвестмент Груп" звернулося до суду із апеляційною скаргою, в якій просить оскаржене рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити. Крім того, просить стягнути з відповідачів судові витрати. Також, одночасно з апеляційною скаргою, скаржник заявив клопотання про поновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги.

Мотивуючи апеляційну скаргу, скаржник зазначає, зокрема, наступне:

- вважає, що рішення місцевого господарського суду ухвалене з порушенням норм чинного законодавства;

- вказує на не з`ясовані обставини щодо наявності/відсутності заборгованості позивача перед ТОВ "Кредитна установа "ІНВЕСТИЦІЙНА", але це має значення для справи;

- покликається на те, що відповідачем не доведені обставини щодо недопустимості доказів позивача, а саме: додаткових угод від 01.09.2020р., від 02.09.2020р. та акту зарахування зустрічних однорідних вимог від 09.09.20202р. до попереднього договору від 03.06.2020р. №03/06/2020, оскільки це мас значення для справи, але суд першої інстанції визнав їх встановленими;

- судом першої інстанції не дотримано норм ст.241 Господарського процесуального кодексу України та неправильно застосувані норми матеріального права, оскільки в мотивування рішення судом першої інстанції покладено рішення Господарського суду міста Києві від 08.08.2022р. по справі №910/14932/21, яке не набрало законної сили, а тому позивач вважає, що існують підстави для скасування рішення;

- зауважує, що судом першої інстанції не з`ясовані обставини щодо наявності/відсутності заборгованості позивача перед ТОВ "Кредитна установа "ІНВЕСТИЦІЙНА", але це має значення для справи, оскільки в рішенні суд зазначає, що критично ставиться до тверджень позивача, мотивуючи рішенням Господарського суду міста Києва від 08.08.2022р. по справі №910/14932/21, яким стягнуто з позивача на користь ТОВ "Кредитна установа "ІНВЕСТИЦІЙНА" заборгованість у розмірі 98022987,81грн., 3% річних у розмірі 1651620,21грн., інфляційну складову боргу у розмірі 4994505,38грн. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 794 500,00грн.. Зазначає про те, що вказана вище справа безпосередньо стосується даної, оскільки із тексту судового рішення у справі №910/14932/21 слідує, що вимоги ТОВ "Кредитна установа "ІНВЕСТИЦІЙНА" про стягнення з ТОВ "Кредіт Інвестмент Груп" грошових коштів, виникли у зв`язку з невиконанням останнім умов попереднього договору №03/06/2020 про порядок здійснення договору цесії (відступлення права вимоги) від 03.06.2020р., права вимоги на які ТОВ "Кредитна установа "ІНВЕСТИЦІЙНА" на підставі укладеного з ТОВ "АПОГЕЙ" договору №30/03- 1 про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за попередніми договорами від 30.03.2021р.;

- не погоджується з таким мотивуванням рішення, оскільки вважає його безпідставним, обґрунтовує, що не набрання законної сили рішенням Господарського суду міста Києва від 08.08.2022 року по справі №910/14932/21, позбавляє суд першої інстанції процесуального права посилатись на обставини, які встановлені в справі, а тому, станом на теперішній час, залишаються не з`ясовані обставини щодо наявності/вісутності заборгованості Позивача перед ТОВ "Кредитна установа "ІНВЕСТИЦІЙНА", оскільки це має значення для правильного вирішення справи по суті;

- додає, що судом першої інстанції не прийнято до уваги, що згідно п.1 додаткової угоди від 01.09.2020р. до попереднього договору від 03.06.2020р. №03/06/2020 сторони домовились про порядок здійснення договору цесії (відступлення права вимоги) від 03.06.2020р.;

- вважає, що сторони у додатковій угоді від 01.09.2020р. передбачили заборону на відчуження (уступку) відповідачем-1 будь-яких прав вимоги за вищезазначеним договором третім особам без згоди позивача;

- зауважує, що судом першої інстанції вірно встановлено, що 03.06.2020р. позивач уклав з відповідачем попередній договір №03/06/2020 про порядок здійснення договору цесії (відступлення права вимоги), до якого в подальшому були внесені зміни додатковими угодами від 30.06.2020р., від 17.07.2020р. та останні зміни від 31.08.2020р., водночас судом першої інстанції прийнято їх до своєї уваги та надано оцінку в описово-мотивувальні частині рішення. Однак, судом першої інстанції не вірно мотивуються долучені позивачем до справи додаткові угоди від 01.09.2020р., від 02.09.2020р. та акт зарахування зустрічних однорідних вимог від 09.09.20202р. до попереднього договору від 03.06.2020р. №03/06/2020 як вже недійсні правочини, оскільки права та обов`язки за попереднім договором мають силу договору виключно у випадку укладення основного договору;

- звертає увагу колегії суддів на те, що додаткові угоди від 01.09.2020р., від 02.09.2020р. та акт зарахування зустрічних однорідних вимог від 09.09.20202р., як невід`ємні частини до попереднього договору від 03.06.2020р. №03/06/2020 будь-яким судом як недійсні правочини не визнавались. Тому, встановлені судом першої інстанції обставини щодо недопустимості додаткових угод від 01.09.2020р., від 02.09.2020р. та акту зарахування зустрічних однорідних вимог від 09.09.20202р. до попереднього договору від 03.06.2020р. №03/06/2020 помилкові, оскільки суд першої інстанції не вірно критично віднісся до долучених доказів позивачем, посилаючись знов ж таки на рішення Господарського суду міста Києва від 08.08.2022р. у справі №910/14932/21, яке не набрало законної сили;

- констатує, що таким чином, відповідачем недоведені обставини щодо недопустимості доказів - додаткових угод від 01.09.2020р., від 02.09.2020р. та акту зарахування зустрічних однорідних вимог від 09.09.20202р. до попереднього договору від 03.06.2020р. №03/06/2020, оскільки це має значення для справи, але суд першої інстанції визнав їх встановленими, що є підставою для скасування рішення;

- вважає, що рішення є необґрунтованим, оскільки при розгляді справи судом першої інстанції не були повно і всебічно з`ясовані обставини щодо наявності/відсутності заборгованості ТОВ "Кредит Інвестмент Груп" перед ТОВ "Кредитна установа "ІНВЕСТИЦІЙНА", а обставини щодо укладення/не укладення договору відступлення права вимоги за мотивуванням суду є суперечливим, без надання належної оцінки аргументам позивача, а тому не об`єктивним;

- стверджує, що при розгляді цієї справи суд першої інстанції повно і об`єктивно не з`ясував всіх обставин щодо не дотримання згідно ст.203 ЦК України загальних вимог, додержання яких є необхідним для чинності правочину при укладенні договору №2-22/02 від 22.02.2021р. про відступлення права грошових зобов`язань за попередніми договорами в частині уступки прав вимоги за попереднім договором №03/06/2020 від 03.06.2020р. про порядок здійснення договору цесії (відступлення права вимоги), укладеного між позивачем та відповіачем-1.

Листом Північно-західного апеляційного господарського суду №910/18376/20(918/88/22)/5942/22 від 03.11.2022р. матеріали справи №910/18376/20(918/88/22) витребувано з Господарського суду Рівненської області.

11.11.2022р. до Північно-західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №910/18376/20(918/88/22).

Ухвалою Північно - західного апеляційного господарського суду від 15.11.2022р. поновлено строк на подання апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредіт Інвестмент Груп" на рішення Господарського суду Рівненської області від 06.09.2022р. у справі №910/18376/20(918/88/22), відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредіт Інвестмент Груп" на рішення Господарського суду Рівненської області від 06.09.2022р. у справі №910/18376/20(918/88/22) та призначено справу №910/18376/20(918/88/22) до розгляду на 29.11.2022р. об 15:00год., тощо.

24.11.2022р. до Північно - західного апеляційного господарського суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредіт Інвестмент Груп" - адвоката Нейрановського Артема Олексійовича надійшло клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі №910/18376/20(918/88/22) поза приміщенням суду. В даному клопотанні заявник просить забезпечити представнику ТОВ "Кредіт Інвестмент Груп" - адвокату Нейрановському А.О. можливість проведення судового засідання по справі №910/18376/20(918/88/22), призначеного на 29.11.2022р. об 15:00год. в режимі відеоконференції поза приміщенням суду з використанням власних технічних засобів з використанням системи "EаsyCon".

Ухвалою Північно - західного апеляційного господарського суду від 28.11.2022р. задоволено клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредіт Інвестмент Груп" - адвоката Нейрановського Артема Олексійовича про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі №910/18376/20(918/88/22) поза приміщенням суду та забезпечено представнику ТОВ "Кредіт Інвестмент Груп" - адвокату Нейрановському А.О. участь в судовому засіданні у справі №910/18376/20(918/88/22), призначеному на 29.11.2022р. об 15:00год. в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку "EаsyCon".

25.11.2022р. до Північно - західного апеляційного господарського суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "АПОГЕЙ" - адвоката Щербака Євгена Миколайовича надійшло клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі №910/18376/20(918/88/22) поза приміщенням суду. В даному клопотанні заявник просить забезпечити представнику ТОВ "АПОГЕЙ" - адвокату Щербаку Є.М. можливість проведення судового засідання по справі №910/18376/20(918/88/22), призначеного на 29.11.2022р. об 15:00год. в режимі відеоконференції поза приміщенням суду з використанням власних технічних засобів з використанням системи "EаsyCon".

Ухвалою Північно - західного апеляційного господарського суду від 28.11.2022р. задоволено клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю "АПОГЕЙ" - адвоката Щербака Євгена Миколайовича про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі №910/18376/20(918/88/22) поза приміщенням суду та забезпечено представнику ТОВ "АПОГЕЙ" - адвокату Щербаку Є.М. участь в судовому засіданні у справі №910/18376/20(918/88/22), призначеному на 29.11.2022р. об 15:00год. в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку "EаsyCon" .

25.11.2022р. до Північно - західного апеляційного господарського суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитна установа "ІНВЕСТИЦІЙНА" - адвоката Новикова Олексія Євгеновича надійшло клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі №910/18376/20(918/88/22) поза приміщенням суду. В даному клопотанні заявник просить забезпечити представнику ТОВ "Кредитна установа "ІНВЕСТИЦІЙНА" - адвокату Новикову О.Є. можливість проведення судового засідання по справі №910/18376/20(918/88/22), призначеного на 29.11.2022р. об 15:00год. в режимі відеоконференції поза приміщенням суду з використанням власних технічних засобів з використанням системи "EаsyCon".

Ухвалою Північно - західного апеляційного господарського суду від 28.11.2022р. задоволено клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитна установа "ІНВЕСТИЦІЙНА" - адвоката Новикова Олексія Євгеновича про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі №910/18376/20(918/88/22) поза приміщенням суду та забезпечено представнику ТОВ "Кредитна установа "ІНВЕСТИЦІЙНА" - адвокату Новикову О.Є. участь в судовому засіданні у справі №910/18376/20(918/88/22), призначеному на 29.11.2022р. об 15:00год. в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку "EаsyCon".

29.112022р. на поштову адресу Північно - західного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "АПОГЕЙ" надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу.

28.11.2022р. через систему "Електроннйи суд" до Північно - західного апеляційного господарського суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитна установа "ІНВЕСТИЦІЙНА" надійшло клопотання про зупинення провадження у справі у якому, зокрема, просить зупинити апеляційне провадження з розгляду Північно-Західним апеляційним господарським судом апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредіт Інвестмент Груп" на рішення господарського суду Рівненської області від 06.09.2022 у справі №910/18376/20 (918/88/22) до розгляду Північним апеляційним господарським судом апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредіт Інвестмент Груп" на рішення Господарського суду м.Києва від 08.08.2022р. у справі №910/14932/21 та набранням цим рішенням законної сили.

Зокрема, обґрунтовуючи зазначене вище клопотання ТОВ "Кредитна установа "ІНВЕСТИЦІЙНА" зазначає, що обґрунтовуючи апеляційну скаргу на рішення Господарського суду Рівненської області у справі №910/18376/20 (918/88/22), позивач зазначає, що при розгляді справи судом першої інстанції не було повно і всебічно з`ясовані обставини щодо наявності/відсутності заборгованості ТОВ "Кредіт Інвестмент Груп" перед ТОВ "Кредитна установа "ІНВЕСТИЦІЙНА", оскільки Господарський суд Рівненської області критично віднісся до долучених позивачем доказів, а саме - додаткових угод від 01.09.2020р. та від 02.09.2020р. до попереднього договору №03/06/2020 від 03.06.2020р., а також акту зарахування зустрічних однорідних вимог від 09.09.2020р.. В той же час, оскаржуючи в апеляційному порядку рішення Господарського суду м.Києва від 08.08.2022р. у справі №910/14932/21, ТОВ "Кредіт Інвестмент Груп" в якості доводів апеляційної скарги зазначає про те, що Господарським судом м.Києва неправомірно не було прийнято до розгляду докази, що на думку ТОВ "Кредіт Інвестмент Груп", свідчать про відсутність у останнього заборгованості перед ТОВ "Кредитна установа "ІНВЕСТИЦІЙНА", а саме: - копія додаткової угоди від 02.09.2020р. до попереднього договору №03/06/2020 про порядок здійснення договору цесії (відступлення права вимоги) від 03.06.2020р.; - копія договору від 08.09.2020р. про відступлення права вимоги; - копія договору №01-11 від 27.11.2017р. про відступлення права вимоги; - копія договору купівлі-продажу векселів №Б-198/1 від 14.06.2007р.; - копія акту зарахування зустрічних однорідних вимог від 09.09.2020, укладеного між ТОВ "Кредіт Інвестмент Груп" та ТОВ "АПОГЕЙ".

В судовому засіданні 29.11.2022р. представник ТОВ "Кредитна установа "ІНВЕСТИЦІЙНА" підтримав клопотання про зупинення провадження у справі та надав пояснення в обґрунтування своєї позиції.

Представник ТОВ "Кредіт Інвестмент Груп" в судовому засіданні 29.11.2022р. заперечив проти клопотання ТОВ "Кредитна установа "ІНВЕСТИЦІЙНА" про зупинення провадження у справі.

Представник ТОВ "АПОГЕЙ" в судовому засіданні 29.11.2022р. щодо клопотання ТОВ "Кредитна установа "ІНВЕСТИЦІЙНА" про зупинення провадження у справі поклався на розсуд суду.

Розглянувши зазначене вище клопотання про зупинення провадження у справі, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, зокрема, наступне.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.227 ГПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадках об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове і повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Отже, підставою для зупинення провадження у справі є об`єктивна неможливість розгляду господарської справи до вирішення пов`язаної справи іншим судом.

Пов`язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі. Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, що не можуть бути з`ясовані та встановлені у даному процесі, проте які мають значення для справи, провадження у якій зупинено.

Виховуючи вище викладене, для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному конкретному випадку повинен з`ясовувати як пов`язана справа, що розглядається даним судом, зі справою, що розглядається іншим судом, а також чим обумовлюється неможливість розгляду даної справи.

Як вказано у Рішенні Конституційного суду України від 02.11.2004р. №15-рп/2004 верховенство права - це панування права в суспільстві. Одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства. Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, учасником якої є Україна, закріплено право кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку. Тобто зловживання процесуальними правами, спрямоване на свідоме невиправдане затягування судового процесу, порушує права інших учасників цього процесу та вимоги названих Конвенції і Кодексу.

Застосовуючи згідно з ч.1 ст.3 Господарського процесуального кодексу України, ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватися від дій, що зумовлюють затягування судового процесу та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" від 07.07.1989р.).

Як свідчать матеріали справи №910/18376/20(918/88/22), у ній розглядаються вимоги про визнання недійсним договору №2-22/02 від 22.02.2021р. про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за попередніми договорами, укладеними між ТОВ "АПОГЕЙ", як первісним кредитором, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Артфінброк" в частині відступлення прав вимоги за попереднім договором №03/06/20 від 03.06.2020р., укладеним між ТОВ "Кредіт Інвестмент Груп" та ТОВ "АПОГЕЙ".

Водночас судом встановлено, що предметом розгляду справи №910/14932/21 є стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредіт Інвестмент Груп" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитна установа "ІНВЕСТИЦІЙНА" суми основного боргу (за попереднім договором №03/06/2020 про порядок здійснення договору цесії (відступлення права вимоги) від 03.06.2020р.) у розмірі 98022987,81грн, 3% річних у розмірі 1651620,21грн. та інфляційні втрати у розмірі 4994505,38грн..

За вказаних обставин, враховуючи предмети спору у справах №910/18376/20(918/88/22) та №910/14932/21 колегія суддів дійшла висновку, що клопотання ТОВ "Кредитна установа "ІНВЕСТИЦІЙНА" про зупинення провадження у справі №910/18376/20(918/88/22) до набрання законної сили судовим рішенням у справі №910/14932/21 не підлягає задоволенню, як необґрунтоване.

Крім того, в даному випадку представником третьої особи не надано жодних доказів, які унеможливлюють вирішення даного апеляційного провадження в даному судовому засіданні.

Також, 28.11.2022р. на електронну адресу Північно - західного апеляційного господарського суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "АПОГЕЙ" надійшло клопотання про призначення у справі комплексної судової технічної почеркознавчої експертизи у якому, зокрема, просить призначити комплексну судову технічну та почеркознавчу експертизу у справі №910/18376/20(918/88/22) та поставити на вирішення експерта наступні питання:

Чи виконано підпис від імені Ізотова Олега Анатолійовича як керівника ТОВ "АПОГЕЙ" тією особою, від імені якої він зазначений, чи іншою особою на останніх сторінках в реквізитах сторін наступних документів: - додатковій угоді від 01.09.2020р. до договору №03/06/2020 від 03.06.2020р., укладеній між ТОВ "Кредіт інвестмент груп" та ТОВ "АПОГЕЙ"; - додатковій угоді від 02.09.2020р. до договору №03/06/2020 від 03.06.2020р., укладеній між ТОВ "Кредіт інвестмент груп" та ТОВ "АПОГЕЙ"; - акті зарахування однорідних зустрічних вимог від 09.09.2020р., укладеному між ТОВ "Кредіт інвестмент груп" та ТОВ "АПОГЕЙ"; - договорі купівлі-продажу векселів від 14.06.2007р. №Б-198/1, укладеному між ТОВ "Газотурбінні технології" та ТОВ "АПОГЕЙ"; - акті приймання передачі векселів від 14.06.2007р.. укладеному між ТОВ "Кредіт інвестмент груп" та ТОВ "АПОГЕЙ" до договору купівлі-продажу векселів від 14.06.2007р. №Б-198/1; - договорі №01-11 про відступлення права вимоги від 27.11.2017р., укладеному між ТОВ "Газотурбінні технології" та ТОВ "Апогей"?

Коли були надруковані тексти та виконано підпис від імені Ізотова О.А. та відбиток печатки ТОВ "АПОГЕЙ", підпис Яковлєва С.Г. та відбиток печатки ТОВ "Кредіт інвестмент груп", підписи Нечаєва О.В., Коноплі М.М. та відбиток печатки ТОВ "Газотурбінні технології" на останніх сторінках наступних документів: - додатковій угоді від 01.09.2020р. до договору №03/06/2020 від 03.06.2020р., укладеній між ТОВ "Кредіт інвестмент груп" та ТОВ "АПОГЕЙ"; - додатковій угоді від 02.09.2020р. до договору №03/06/2020 від 03.06.2020р., укладеній між ТОВ "Кредіт інвестмент груп" та ТОВ "Апогей"; - договорі відступлення прав вимог від 08.09.2020р., укладеному між ТОВ "Кредіт інвестмент груп" та ТОВ "Газотурбінні технології"; - акті зарахування однорідних зустрічних вимог від 09.09.2020р., укладеному між ТОВ "Кредіт інвестмент груп" та ТОВ "АПОГЕЙ"; - договорі купівлі-продажу векселів від 14.06.2007р. №Б-198/1, укладеному між ТОВ "Газотурбінні технології" та ТОВ "АПОГЕЙ"; - акті приймання передачі векселів від 14.06.2007р., укладеному між ТОВ "Кредіт інвестмент груп" та ТОВ "АПОГЕЙ" до договору купівлі-продажу векселів від 14.06.2007р. №Б-198/1; - договорі №01-11 про відступлення права вимоги від 27.11.2017р., укладеному між ТОВ "Газотурбінні технології" та ТОВ "АПОГЕЙ" в день укладання таких документів, зазначених на їх перших сторінках, чи в інший період часу?

Проведення судової експертизи просить доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз (03057, м.Київ, вул.Смоленська, 6).

Також, просить витребувати у ТОВ "Кредит інвестмент груп" для надання до суду для проведення комплексної судової технічної та почеркознавчої експертизи оригінали наступних документів:- додаткову угоду від 01.09.2020р. до договору №03/06/2020 від 03.06.2020р., укладену між ТОВ "Кредіт інвестмент груп" та ТОВ "АПОГЕЙ"; - додаткову угоду від 02.09.2020р. до договору №03/06/2020 від 03.06.2020р., укладену між ТОВ "Кредіт інвестмент груп" та ТОВ "АПОГЕЙ"; - договір відступлення прав вимог від 08.09.2020р.. укладений між ТОВ "Кредіт інвестмент груп" та ТОВ "Газотурбінні технології"; - акт зарахування однорідних зустрічних вимог від 09.09.2020р., укладений між ТОВ "Кредіт інвестмент груп" та ТОВ "АПОГЕЙ"; - договір купівлі-продажу векселів від 14.06.2007р. №Б-198/1, укладений між ТОВ "Газотурбінні технології" та ТОВ "АПОГЕЙ"; - акт приймання передачі векселів від 14.06.2007р., укладений між ТОВ "Кредіт інвестмент груп" та ТОВ "АПОГЕЙ" до договору купівлі-продажу векселів від 14.06.2007р. №Б-198/1; - договір №01-11 про відступлення права вимоги від 27.11.2017р., укладений між ТОВ "Газотурбінні технології" та ТОВ "АПОГЕЙ".

Зокрема, обґрунтовуючи вказане вище клопотання про призначення у справі судової експертизи ТОВ "АПОГЕЙ" зазначає, що ухвалою Господарського суду Рівненської області у даній справі від 14.06.2022р. було залучено третьою особою без самостійних вимог на стороні відповідачів ТОВ "Кредитна установа "ІНВЕСТИЦІЙНА", запропоновано сторонам направити третій особі позовну заяву та відзив на позов. 29.06.2022 року третьою особою ТОВ "Кредитна установа "ІНВЕСТИЦІЙНА" було подано клопотання до суду про огляд оригіналів документів, доданих позивачем до позовної заяви. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач в додатках до позовної заяви посилається на ряд копій документів, засвідчених ним на відповідність оригіналу, а саме: - додаткової угоди від 01.09.2020р. до договору №03/06/2020 від 03.06.2020р.; - додаткової угоди від 02.09.2020р. до договору №03/06/2020 від 03.06.2020р.; - договору відступлення прав вимог від 08.09.2020р. між ТОВ "Кредіт інвестмент груп" та ТОВ "Газотурбінні технології"; - акту зарахування однорідних зустрічних вимог від 09.09.2020р.; - договору купівлі-продажу векселів від 14.06.2007р. №Б-198/1 між ТОВ "Газотурбінні технології" та ТОВ "АПОГЕЙ"; - акту приймання передачі векселів від 14.06.2007р. між ТОВ "Кредіт інвестмент груп" та ТОВ "АПОГЕЙ" до договору купівлі-продажу векселів від 14.06.2007р. №Б-198/1; - договору №01-11 про відступлення права вимоги від 27.11.2017р. між ТОВ "Газотурбінні технології" та ТОВ "АПОГЕЙ". Разом з тим звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що витребуваних судом для огляду оригіналів документів позивачем не було надано ні в судовому засіданні 19.07.2022р., ні 30.08.2022р.. І тільки на судовому засіданні, коли судом було винесено рішення 06.09.2022р. було надано для огляду і то лише частину витребуваних судом документів. Вказує на те, що оскільки у ТОВ "АПОГЕЙ" були сумніви щодо взагалі наявності у позивача оригіналів доданих до позовної заяви документів, про що буде зазначено нижче, у нього не було підстав і можливості заявити в суді першої інстанції призначення комплексної судової технічної та почеркознавчої експертизи, оскільки відповідно до п.8 ч. ст.182 ГПК України призначення судової експертизи можливо до закінчення підготовчого провадження і для цього необхідним є наявність оригіналів документів для проведення експертизи. Однак, як зазначалось вище, Господарським судом Рівненської області ще 05.07.2022р. закрито підготовче провадження, при цьому одночасно задоволено клопотання про витребування оригіналів доказів, однак в подальшому суд відмовився повертатись до підготовчого провадження. Таким чином ТОВ "АПОГЕЙ" було позбавлено можливості заявити проведення експертизи в суді першої інстанції.

Водночас зазначає про наявність підстав заявити, що зазначені вище документи можуть бути підроблені з метою створення уяви суду в ніби то відсутності у ТОВ "АПОГЕЙ" прав відступити майнові права на суми здійсненої оплати за договором №03/06/2020 від 03.06.2020р., в той же час, достеменно відповісти на дане питання, може призначена судом комплексна судова технічна та почеркознавча експертиза.

В судовому засіданні 29.11.2022р. представник ТОВ "АПОГЕЙ" підтримав клопотання про призначення у справі судової експертизи та надав пояснення в обґрунтування своєї позиції.

Представник ТОВ "Кредитна установа "ІНВЕСТИЦІЙНА" в судовому засіданні 29.11.2022р. підтримав клопотання ТОВ "АПОГЕЙ" про призначення у справі судової експертизи.

Представник ТОВ "Кредіт Інвестмент Груп" в судовому засіданні 29.11.2022р. заперечив проти клопотання ТОВ "АПОГЕЙ" про призначення у справі судової експертизи.

Розглянувши зазначене вище клопотання про призначення у справі про призначення у справі комплексної судової технічної почеркознавчої експертизи, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, зокрема, наступне.

Відповідно до ст.ст.98, 99 ГПК України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду. Водночас, експертиза призначається для з`ясування питань, що потребують спеціальних знань. Як видно з зазначених норм права перед судовими експертами не ставляться правові питання, вирішення яких чинним законодавством віднесено до компетенції суду, зокрема, про відповідність окремих нормативних актів вимогам закону, про правову оцінку дій сторін тощо.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи.

Застосовуючи практику Європейського суду з прав людини під час розгляду справи ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, слід зазначити, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Папазова та інші проти України" (заяви №№ 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07) від 15.03.2012р. (п.29) суд повторює, що розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України"). Роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (§51 рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006р. у справі "Красношапка проти України").

Критерії оцінювання "розумності" строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих п.1 ст.6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

Колегія суддів дійшла до висновку, що клопотання ТОВ "АПОГЕЙ" про призначення у справі комплексної судової технічної почеркознавчої експертизи задоволенню не підлягає, оскільки у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для призначення такої судової експертизи, та, окрім іншого, призначення експертизи є правом, а не обов`язком суду.

Поряд із зазначеним та зважаючи на наявність у матеріалах справи відповідних документів, які надані сторонами в обґрунтування своїх вимог та заперечень, судом буде надана оцінка в силу приписів ст.ст.76-79 ГПК України.

Крім того, слід звернути увагу на те, що судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи.

Колегія суддів, враховуючи дійсні обставини справи, характер спірних правовідносин, дійшла висновку, що для вирішення спору у даній справі у суду відсутня потреба у проведенні судової експертизи (комплексної судової технічної почеркознавчої експертизи), що заявлена ТОВ "АПОГЕЙ".

Учасники у справі були належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, про що свідчать наявні в матеріалах справи докази. Однак, ТОВ "Фінансова компанія "Артфінброк" наданим йому процесуальним правом не скористалося та в судове засідання 29.11.2022р. не з`явилося, своїх повноважних представників не направило.

Враховуючи положення ч.12 ст.270 ГПК України, відповідно до яких неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, судова колегія вважає за можливе розглянути подану апеляційну скаргу за відсутністю представника ТОВ "Фінансова компанія "Артфінброк".

Інші учасники у справі не скористалися своїм правом згідно ч.1 ст.263 ГПК України та не надали суду відзивів на апеляційну скаргу, що згідно ч.3 ст.263 ГПК не перешкоджає перегляду оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Представник скаржника в судовому засіданні 29.11.2022р. підтримав доводи апеляційної скарги та надав пояснення в обґрунтування своєї позиції. Вважає рішення місцевого суду незаконним та необґрунтованим. Просить суд рішення Господарського суду Рівненської області від 06.09.2022р. по справі №910/18376/20(918/88/22) скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Представник ТОВ "АПОГЕЙ" у письмовому відзиві на апеляційну скаргу та в судовому засіданні 29.11.2022р. заперечив проти доводів та вимог апеляційної скарги, вважаючи її безпідставною та необґрунтованою. Просить суд рішення Господарського суду Рівненської області від 06.09.2022р. по справі №910/18376/20(918/88/22) залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Представник ТОВ "Кредитна установа "ІНВЕСТИЦІЙНА" в судовому засіданні 29.11.2022р. заперечив проти доводів та вимог апеляційної скарги, вважаючи її безпідставною та необґрунтованою. Просить суд рішення Господарського суду Рівненської області від 06.09.2022р. по справі №910/18376/20(918/88/22) залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Згідно із ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Судова колегія, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників присутніх учасників справи, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваних судових рішень, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та свідчать матеріали справи, 03.06.2020р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "АПОГЕЙ", як цесіонарієм, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кредіт Інвестмент Груп", як цедентом, був укладений попередній договір №03/06/2020 про порядок здійснення договору цесії (відступлення права вимоги) (далі - попередній договір).

Наділі, до попереднього договору тричі були внесені зміни додатковими угодами від 30.06.2020р., від 17.07.2020р. та останні зміни від 31.08.2020р..

Так, пунктом 1 попереднього договору в редакції додаткової угоди від 31.08.2020р. встановлено, що цедент та цесіонарій зобов`язуються укласти в строк до 01.02.2021р. договори відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги та майнових прав за кредитними договорами та договорами забезпечення за ними, в тому числі дебіторської заборгованості, що входять до складу лоту №debtx 9005 (який є предметом продажу на електронному аукціоні, що відбувся 04.06.2020р. в електронній торговій системі debtx.com за адресою в мережі Інтернет: www.debtx.com та переможцем за яким є цедент), надалі - основні договори, за якими цедент здійснить відступлення (купівлю-продаж), а цесіонарій набуде 100% від обсягу прав вимоги та майнових прав за кредитними договорами, договорами забезпечення та дебіторської заборгованості після укладання цедентом з банками-власниками таких прав вимоги та майнових прав відповідних договорів. За основними договорами здійснюватиметься відступлення (купівля-продаж) прав вимоги за активами, що входять до складу лоту №debtx_9005, а саме:

- активи АТ "Банк "Фінанси та Кредит": права вимоги та майнові права за кредитними договорами, що укладені з суб`єктами господарювання та фізичними особами в кількості 108 договорів, дебіторська заборгованість, що виникла за операціями з суб`єктами господарювання, фізичними особами та банками-нерезидентами в кількості 6429 позицій;

- активи АТ "ВТБ Банк": права вимоги та майнові права за кредитними договорами, що укладені з суб`єктами господарювання та фізичними особами в кількості 53 договорів, дебіторська заборгованість в кількості 1 позиція;

- активи АТ "ВТБ Банк" та ПУАТ "Фідобанк", що складаються з права вимоги за 2 кредитними договорами, укладеними з юридичною особою;

- активи ПАТ "Діамантбанк": права вимоги та майнові права за кредитними договорами, що укладені з суб`єктами господарювання та фізичними особами в кількості 20 договорів;

- активи ПУАТ "Фідобанк": права вимоги за кредитними договорами, що укладені з суб`єктами господарювання та фізичними особами в кількості 35 договорів, (детальна інформація в публічному паспорті);

- активи ПАТ Банк "Траст": права вимоги за договором факторингу №20150430 укладеним з юридичною особою, (надалі - "кредитні договори").

Цедент зобов`язується передати на користь цесіонарія права вимоги за кредитними договорами та договорами іпотеки/застави або припинити обтяження нерухомого/рухомого майна іпотекою/заставою та вилучити записи з реєстру заборони відчуження нерухомого майна, яке виступає предметом іпотеки/застави за відповідними договорами іпотеки/застави.

30.06.2020р. між сторонами укладено додаткову угоду до попереднього договору №03/06/2020, згідно якої п.1.3 викладено в наступній редакції:

"в рахунок належних за договором цесії платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання, з метою забезпечення реалізації своїх намірів та своєї платіжної спроможності, цесіонарій зобов`язаний передати, а цедент отримати грошове забезпечення у розмірі:

а) 137 520 000,00 (сто тридцять сім мільйонів п`ятсот двадцять тисячі) гривень 00 копійок;

б) решта суми витрат, які цедент понесе для участі в аукціоні та комісія біржі;

в) винагорода цедента.".

Наділі, TOB "АПОГЕЙ" перераховано на рахунок ТОВ "Кредіт Інвестмент Груп" 10.06.2020р. суму в розмірі 45 840 000,00грн. та 01.07.2020р. суму в розмірі 91 680 000,00грн., що підтверджується копією виписки, що загалом склало за двома платежами - 137 520 000,00грн..

Також, 20.07.2020р. ТОВ "Кредіт Інвестмент Груп" перераховано на рахунок ТОВ "АПОГЕЙ" - суму в розмірі 39 422 012,99грн., як повернення передоплати за попереднім договором №03/06/2020.

Відповідно залишок коштів, який був перерахований ТОВ "АПОГЕЙ" на рахунок ТОВ "Кредіт Інвестмент Груп" склав - 98 097 987,01грн..

31.08.2020р. між сторонами укладено додаткову угоду до попереднього договору №03/06/2020, згідно якої п.1.3 викладено в наступній редакції:

"в рахунок належних за договором цесії платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання, з метою забезпечення реалізації своїх намірів та своєї платіжної спроможності, цесіонарій зобов`язаний передати, а цедент отримати грошове забезпечення у розмірі:

а) 98 472 987,01 (дев`яносто вісім мільйонів чотириста сімдесят дві тисячі дев`ятсот вісімдесят сім) гривень 01 копійок;

б) решта суми витрат, які цедент понесе для участі в аукціоні та комісія біржі;

в) винагорода цедента.".

04.09.2020р. ТОВ "Апогей" перераховано на рахунок ТОВ "Кредіт Інвестмент Груп" - суму в розмірі 375 000,00грн., що підтверджується копією виписки, а загалом 98 472 987,01грн..

Пунктом 2.1 попереднього договору визначено, що цедент зобов`язаний укласти договір відступлення права вимоги, за умови виконання цесіонарієм п.1.3 цього попереднього договору.

Матеріали справи свідчать, що ТОВ "Кредіт Інвестмент Груп" не уклало з ТОВ "АПОГЕЙ" договори відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги та майнових прав у встановлений строк, також з матеріалів справи вбачається, що цесіонарію було повернуто лише частину сплачених ним коштів, а саме - 20.07.2020р. на розрахунковий рахунок ТОВ "АПОГЕЙ" було перераховано 39422012,19грн..

Таким чином, ТОВ "Кредіт Інвестмент Груп" порушило свої зобов`язання перед ТОВ "АПОГЕЙ", передбачені попереднім договором, щодо укладення договору відступлення прав вимоги, у зв`язку з чим в позивача утворилась прострочена заборгованість перед відповідачем 1.

22.02.2021р. між ТОВ "АПОГЕЙ", як первісним кредитором, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Артфінброк", як новим кредитором, було укладено договір №2-22/02 про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за попередніми договорами.

Згідно п.2.1-2.2 договору №2-22/02 про відступлення права вимоги грошових зобов`язань від 22.02.2021р., у відповідності до умов якого, первісний кредитор передає (відступає) в повному обсязі новому кредитору своє право вимоги до боржника за попередніми договорами, новий кредитор набуває право вимоги та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги ціну договору у порядку та строки, встановлені цим договором. Право вимоги до боржника, що передається (відступається) за цим договором, становить в загальному розмірі 214 154 752,01грн..

У пункті 1.1.2-1.1.3 договору №2-22/02 про відступлення права вимоги грошових зобов`язань від 22.02.2021р. визначено, що заборгованість - всі зобов`язання за попередніми договорами, зокрема, зобов`язання боржника перед первісним кредитором укласти договори відступлення права вимоги (купівлі-продажу права вимоги) за кредитними договорами та договорами забезпечення до них, а також дебіторської заборгованості за активами банків, передбачених попередніми договорами, або повернути суму грошових коштів, отриманих боржником відповідно до умов попередніх договорів, розмір якої визначено в п.2.2 цього договору.

Попередні договори, зокрема:

- попередній договір №03/06/2020 про порядок здійснення договору цесії (відступлення права вимоги) від 03.06.2020р., укладений між боржником - ТОВ "Кредіт Інвестмент Груп" та ТОВ "АПОГЕЙ", заборгованість за яким складає 98 472 987,81грн..

У відповідності до п.3.1.3 договору №2-22/02 про відступлення права вимоги грошових зобов`язань від 22.02.2021р., право вимоги переходить до нового кредитора з моменту укладення даного договору, після чого новий кредитор стає новим кредитором по відношенню до боржника стосовно його обов`язку по укладенню договорів відступлення права вимоги (купівлі-продажу права вимоги) за кредитними договорами та договорами забезпечення до них, а також дебіторської заборгованості за активами банків, передбачених попередніми договорами, або поверненню суми грошових коштів по попереднім договорам, про що між первісним кредитором та новим кредитором складається акт приймання-передачі права вимоги, що є невід`ємною частиною цього договору (додаток 2). Разом з правами вимоги новому кредитору переходять всі без виключення інші пов`язані з ними права в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав або виникнуть в майбутньому на підставі попередніх договорів.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 22.02.2021р. у ТОВ "ФК "Артфінброк" виникло право вимоги до ТОВ "Кредіт Інвестмент Груп" за попередніми договорами, зокрема і за попереднім договором №03/06/2020 про порядок здійснення договору цесії (відступлення права вимоги) від 03.06.2020р. та відповідно, новим учасником подальших правовідносин між ТОВ "АПОГЕЙ" та ТОВ "Кредіт Інвестмент Груп" набуло ТОВ "ФК "Артфінброк".

За вказаних обставин, Товариство з обмеженою відповідальністю "Кредіт Інвестмент Груп" звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "АПОГЕЙ" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Артфінброк" про визнання недійсним договору №2-22/02 від 22.02.2021р. про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за попередніми договорами, укладеного між ТОВ "АПОГЕЙ", як первісним кредитором, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Артфінброк" в частині відступлення прав вимоги за попереднім договором №03/06/20 від 03.06.2020р..

Обґрунтовуючи позовну заяву, Товариство з обмеженою відповідальністю "Кредіт Інвестмент Груп" посилається на невідповідність оспорюваного договору вимогам встановленим ст.512 ЦК України, ч.1 ст.516 ЦК України, вказує на відсутність зі сторони Позивача згоди ТОВ "Апогей" на відступлення для ТОВ "ФК "Артфінброк" належних йому прав вимог за попереднім договором, позаяк, необхідність отримання такої згоди встановлена сторонами у п.1 додаткової угоди від 01.09.2020р. попереднього договору №03/06/2020 від 03.06.2020р.. Також, позивач, як на підставу недійсності правочину вказує на відсутність обов`язку з оплати, за попереднім договором у зв`язку з укладенням договорів відступлення прав вимог з ТОВ "Газотурбінні технології" та акту зарахування зустрічних однорідних вимог від 09.09.2020р. з ТОВ "АПОГЕЙ".

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 07.02.2022р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №910/18376/20(918/88/22) за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредіт Інвестмент Груп" до Товариства з обмеженою відповідальністю "АПОГЕЙ" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Артфінброк" про визнання правочину недійсним. Визначено справу розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 22.03.2022р..

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 06.04.2022р. розгляд справи призначено на 19.04.2022р..

14.04.2022р. до Господарського суду Рівненської області відповідачем подано клопотання в якому просить суд відкласти розгляд справи.

18.04.2022р. до Господарського суду Рівненської області відповідачем подано клопотання в якому просить суд відкласти розгляд справи.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 19.04.2022р. відкладено підготовче засідання на 17.05.2022р..

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 17.05.2022р. відкладено підготовче засідання на 31.05.2022р..

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 31.05.2022р. відкладено підготовче засідання на 14.06.2022р..

13.06.2022р. до Господарського суду Рівненської області через відділ канцелярії від ТОВ "Кредитна установа "ІНВЕСТИЦІЙНА" надійшло клопотання про залучення третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів.

14.06.2022р. до Господарського суду Рівненської області відповідачем 1 подано відзив на позовну заяву, в якому останній наголошує на безпідставності позову, просить суд в його задоволенні відмовити.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 14.06.2022р. відкладено підготовче засідання на 05.07.2022р., також залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - Товариство з обмеженою відповідальністю "Кредитна установа "ІНВЕСТИЦІЙНА" (01030, м.Київ, вул.Б.Хмельницького, 30/10, оф.1А).

01.07.2022р. до Господарського суду Рівненської області від третьої особи надійшло клопотання в якому останній просить суд провести огляд оригіналів документів, доданих позивачем до позовної заяви про визнання правочину недійсним та зобов`язати позивача надати суду оригінали документів для огляду.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 05.07.2022р. закрито підготовче провадження у справі, призначено розгляд справи по суті на 19.07.2022р.. Крім того, витребувано у ТОВ "Кредіт Інвестмент Груп" у судове засідання призначене на 19.07.2022р. оригінали документів долучених до позовної заяви.

19.07.2022р. через відділ канцелярії третьою особою подано клопотання в якому останній просить суд повернутися до стадії підготовчого провадження.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 19.07.2022р. розгляд справи по суті відкладено на 30.08.2022р., також відмовлено в задоволенні клопотання про повернення до стадії підготовчого провадження, як необґрунтоване.

У судовому засіданні 30.08.2022р. оголошено перерву у справі до 06.09.2022р..

Як вже зазначалося, рішенням Господарського суду Рівненської області від 06.09.2022р. по справі №910/18376/20(918/88/22) у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі.

Колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

В силу ст.124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Здійснюючи правосуддя, суд забезпечує захист гарантованих Конституцією України та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави.

Гарантуючи судовий захист з боку держави, Конституція України, водночас, визнає право кожного будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань і це конституційне право не може бути скасоване або обмежене (ч.5 ст.55 Конституції України).

Статтею 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Конституція України визначає Україну як правову державу, в якій визнається і діє принцип верховенства права. Одним з основних фундаментальних елементів цього принципу є юридична визначеність (legal certainty). Юридичні норми мають бути чіткими, ясними і недвозначними, оскільки інше не може забезпечити їх однакове застосування.

Водночас, ст.9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

На розширення цього положення Основного Закону в ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом першим статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Устименко проти України" (заява №32053/13).

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Сокуренко і Стригун проти України" від 20.07.2006р. (заяви №29458/04 та №29465/04) вказав, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких встановлена в належній судовій процедурі і формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному об`ємі і забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також зі ст.ст.6, 13 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, ратифікованої Верховною Радою України Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997р..

У пункті 145 рішення від 15.11.1996 у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що ця норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони втілені в правовій системі тієї чи іншої країни. Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, ЄСПЛ указав на те, що за деяких обставин вимоги ст.13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, передбачених національним правом

Аналіз наведеного дає підстави для висновку, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини" від 12.07.2001р. зазначено, що право на доступ до суду, гарантоване п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним і може підлягати обмеженню; такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави. Суд повинен переконатися, що застосовані обмеження не звужують чи не зменшують залишені особі можливості доступу до суду в такий спосіб або до такої міри, що це вже спотворює саму суть цього права.

Як вказано у рішенні Конституційного Суду України №15-рп/2004 від 02.11.2004р., верховенство права - це панування права в суспільстві. Одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства. Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України.

Таке розуміння права не дає підстав для його ототожнення із законом, який іноді може бути й несправедливим, у тому числі обмежувати свободу та рівність особи. Справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права.

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ст.2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

У відповідності до ст.7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону. Іноземці, особи без громадянства та іноземні юридичні особи мають право на судовий захист в Україні нарівні з громадянами і юридичними особами України. Судова система забезпечує доступність правосуддя для кожної особи відповідно до Конституції та в порядку, встановленому законами України. кожному гарантується захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно до закону. Кожен має право на участь у розгляді своєї справи у визначеному процесуальним законом порядку в суді будь-якої інстанції.

Таким чином, конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких встановлена в належній судовій процедурі і формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному об`ємі і забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також зі ст.13 Конвенції про захист прав людини і основних свобод.

Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

При цьому захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду.

Водночас, під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

В силу ч. 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України (ГПК України), завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Отже, метою господарського судочинства є таке вирішення судом спорів, яке має наслідком ефективного захисту порушених, або оспорюваних прав і законних інтересів.

Відповідно до ст.5 ГПК України, здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно ч.1 ст.14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ст.204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно ч.1, ч.3 ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Статтею 203 ЦК України встановлено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Визнання правочину недійсним є одним з передбачених законом способів захисту цивільних прав та інтересів за ст.16 ЦК України, ст.20 ГК України.

Відповідно до ст.ст.16, 203, 215 ЦК України, для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є: пред`явлення позову однією із сторін правочину або іншою заінтересованою особою; наявність підстав для оспорення правочину; встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду.

Таке розуміння способу захисту як визнання правочину недійсним є усталеним у судовій практиці, що підтверджується висновками, які містяться у постановах Верховного Суду України від 25.12.2013р. у справі №6-78цс13, від 11.05.2016р. у справі №6-806цс16, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 28.11.2019р. у справі №910/8357/18, від 17.06.2020р. у справі №910/12712/19, від 20.01.2021р. у справі №910/8992/19 (910/20867/17), від 16.03.2021р. у справі №910/3356/20, від 18.03.2021р. у справі №916/325/20, від 19.02.2021р. у справі № 904/2979/20, тощо.

Тому, у кожному випадку цієї категорії справ суд повинен встановити наявність тих обставин, з якими закон пов`язує визнання правочину недійсним і настання певних юридичних наслідків (відповідні правові висновки наведені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 12.10.2021р. по справі №905/2382/18).

Як вбачається з матеріалів справи, 03.06.2020р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "АПОГЕЙ", як цесіонарієм, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кредіт Інвестмент Груп", як цедентом, був укладений попередній договір №03/06/2020 про порядок здійснення договору цесії (відступлення права вимоги) (далі - попередній договір).

Також, до попереднього договору тричі були внесені зміни додатковими угодами від 30.06.2020р., від 17.07.2020р. та останні зміни від 31.08.2020р..

Зокрема, пунктом 1 попереднього договору в редакції додаткової угоди від 31.08.2020р. встановлено, що цедент та цесіонарій зобов`язуються укласти в строк до 01.02.2021р. договори відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги та майнових прав за кредитними договорами та договорами забезпечення за ними, в тому числі дебіторської заборгованості, що входять до складу лоту №debtx 9005 (який є предметом продажу на електронному аукціоні, що відбувся 04.06.2020р. в електронній торговій системі debtx.com за адресою в мережі Інтернет: www.debtx.com та переможцем за яким є цедент), надалі - основні договори, за якими цедент здійснить відступлення (купівлю-продаж), а цесіонарій набуде 100% від обсягу прав вимоги та майнових прав за кредитними договорами, договорами забезпечення та дебіторської заборгованості після укладання цедентом з банками-власниками таких прав вимоги та майнових прав відповідних договорів. За основними договорами здійснюватиметься відступлення (купівля-продаж) прав вимоги за активами, що входять до складу лоту №debtx_9005, а саме:

- активи АТ "Банк "Фінанси та Кредит": права вимоги та майнові права за кредитними договорами, що укладені з суб`єктами господарювання та фізичними особами в кількості 108 договорів, дебіторська заборгованість, що виникла за операціями з суб`єктами господарювання, фізичними особами та банками-нерезидентами в кількості 6429 позицій;

- активи АТ "ВТБ Банк": права вимоги та майнові права за кредитними договорами, що укладені з суб`єктами господарювання та фізичними особами в кількості 53 договорів, дебіторська заборгованість в кількості 1 позиція;

- активи АТ "ВТБ Банк" та ПУАТ "Фідобанк", що складаються з права вимоги за 2 кредитними договорами, укладеними з юридичною особою;

- активи ПАТ "Діамантбанк": права вимоги та майнові права за кредитними договорами, що укладені з суб`єктами господарювання та фізичними особами в кількості 20 договорів;

- активи ПУАТ "Фідобанк": права вимоги за кредитними договорами, що укладені з суб`єктами господарювання та фізичними особами в кількості 35 договорів, (детальна інформація в публічному паспорті);

- активи ПАТ Банк "Траст": права вимоги за договором факторингу №20150430 укладеним з юридичною особою, (далі - "кредитні договори").

Цедент зобов`язується передати на користь цесіонарія права вимоги за кредитними договорами та договорами іпотеки/застави або припинити обтяження нерухомого/рухомого майна іпотекою/заставою та вилучити записи з реєстру заборони відчуження нерухомого майна, яке виступає предметом іпотеки/застави за відповідними договорами іпотеки/застави.

Надалі, 30.06.2020р. між сторонами укладено додаткову угоду до попереднього договору №03/06/2020, згідно якої п.1.3 викладено в наступній редакції:

"в рахунок належних за договором цесії платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання, з метою забезпечення реалізації своїх намірів та своєї платіжної спроможності, цесіонарій зобов`язаний передати, а цедент отримати грошове забезпечення у розмірі:

а) 137 520 000,00 (сто тридцять сім мільйонів п`ятсот двадцять тисячі) гривень 00 копійок;

б) решта суми витрат, які цедент понесе для участі в аукціоні та комісія біржі;

в) винагорода цедента.".

В подальшому, TOB "АПОГЕЙ" перераховано на рахунок ТОВ "Кредіт Інвестмент Груп" 10.06.2020р. суму в розмірі 45 840 000,00грн. та 01.07.2020р. суму в розмірі 91 680 000,00грн., що підтверджується копією виписки, що загалом склало за двома платежами - 137 520 000,00грн..

Крім того, 20.07.2020р. ТОВ "Кредіт Інвестмент Груп" перераховано на рахунок ТОВ "АПОГЕЙ" - суму в розмірі 39 422 012,99грн., як повернення передоплати за попереднім договором №03/06/2020.

З огляду на зазначене, залишок коштів, який був перерахований ТОВ "АПОГЕЙ" на рахунок ТОВ "Кредіт Інвестмент Груп" склав - 98 097 987,01грн..

Також, 31.08.2020р. між сторонами укладено додаткову угоду до попереднього договору №03/06/2020, згідно якої п.1.3 викладено в наступній редакції:

"в рахунок належних за договором цесії платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання, з метою забезпечення реалізації своїх намірів та своєї платіжної спроможності, цесіонарій зобов`язаний передати, а цедент отримати грошове забезпечення у розмірі:

а) 98 472 987,01 (дев`яносто вісім мільйонів чотириста сімдесят дві тисячі дев`ятсот вісімдесят сім) гривень 01 копійок;

б) решта суми витрат, які цедент понесе для участі в аукціоні та комісія біржі;

в) винагорода цедента.".

04.09.2020р. ТОВ "АПОГЕЙ" перераховано на рахунок ТОВ "Кредіт Інвестмент Груп" - суму в розмірі 375 000,00грн., що підтверджується копією виписки, а загалом 98 472 987,01грн..

Пунктом 2.1 попереднього договору визначено, що цедент зобов`язаний укласти договір відступлення права вимоги, за умови виконання цесіонарієм п.1.3 цього попереднього договору.

Судом встановлено, що ТОВ "Кредіт Інвестмент Груп" не уклало з ТОВ "Апогей" договори відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги та майнових прав у встановлений строк, також з матеріалів справи вбачається, що цесіонарію було повернуто лише частину сплачених ним коштів, а саме - 20.07.2020р. на розрахунковий рахунок ТОВ "АПОГЕЙ" було перераховано 39422012,19грн..

Отже, ТОВ "Кредіт Інвестмент Груп" порушило свої зобов`язання перед ТОВ "АПОГЕЙ", передбачені попереднім договором, щодо укладення договору відступлення прав вимоги, у зв`язку з чим в позивача утворилась прострочена заборгованість перед відповідачем 1.

22.02.2021р. між ТОВ "АПОГЕЙ", як первісним кредитором, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Артфінброк", як новим кредитором, було укладено договір №2-22/02 про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за попередніми договорами.

У відповідності до п.2.1-2.2 договору №2-22/02 про відступлення права вимоги грошових зобов`язань від 22.02.2021р., у відповідності до умов якого, первісний кредитор передає (відступає) в повному обсязі новому кредитору своє право вимоги до боржника за попередніми договорами, новий кредитор набуває право вимоги та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги ціну договору у порядку та строки, встановлені цим договором. Право вимоги до боржника, що передається (відступається) за цим договором, становить в загальному розмірі 214 154 752,01грн..

Пунктами 1.1.2-1.1.3 договору №2-22/02 про відступлення права вимоги грошових зобов`язань від 22.02.2021р. визначено, що заборгованість - всі зобов`язання за попередніми договорами, зокрема, зобов`язання боржника перед первісним кредитором укласти договори відступлення права вимоги (купівлі-продажу права вимоги) за кредитними договорами та договорами забезпечення до них, а також дебіторської заборгованості за активами банків, передбачених попередніми договорами, або повернути суму грошових коштів, отриманих боржником відповідно до умов попередніх договорів, розмір якої визначено в п.2.2 цього договору.

Попередні договори, зокрема:

- попередній договір №03/06/2020 про порядок здійснення договору цесії (відступлення права вимоги) від 03.06.2020р., укладений між боржником - ТОВ "Кредіт Інвестмент Груп" та ТОВ "АПОГЕЙ", заборгованість за яким складає 98 472 987,81грн..

Згідно п.3.1.3 договору №2-22/02 про відступлення права вимоги грошових зобов`язань від 22.02.2021р., право вимоги переходить до нового кредитора з моменту укладення даного договору, після чого новий кредитор стає новим кредитором по відношенню до боржника стосовно його обов`язку по укладенню договорів відступлення права вимоги (купівлі-продажу права вимоги) за кредитними договорами та договорами забезпечення до них, а також дебіторської заборгованості за активами банків, передбачених попередніми договорами, або поверненню суми грошових коштів по попереднім договорам, про що між первісним кредитором та новим кредитором складається акт приймання-передачі права вимоги, що є невід`ємною частиною цього договору (додаток 2). Разом з правами вимоги новому кредитору переходять всі без виключення інші пов`язані з ними права в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав або виникнуть в майбутньому на підставі попередніх договорів.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що 22.02.2021р. у ТОВ "ФК "Артфінброк" виникло право вимоги до ТОВ "Кредіт Інвестмент Груп" за попередніми договорами, зокрема і за попереднім договором №03/06/2020 про порядок здійснення договору цесії (відступлення права вимоги) від 03.06.2020р. та відповідно, новим учасником подальших правовідносин між ТОВ "АПОГЕЙ" та ТОВ "Кредіт Інвестмент Груп" набуло ТОВ "ФК "Артфінброк".

Водночас, обґрунтовуючи позовні вимоги ТОВ "Кредіт Інвестмент Груп" покликається на невідповідність оспорюваного договору вимогам встановленим ст.512 ЦК України, ч.1 ст.516 ЦК України, та вказує на відсутність зі сторони позивача згоди ТОВ "АПОГЕЙ" на відступлення для ТОВ "ФК "Артфінброк" належних йому прав вимог за попереднім договором, позаяк, необхідність отримання такої згоди встановлена сторонами у п.1 додаткової угоди від 01.09.2020р. попереднього договору №03/06/2020 від 03.06.2020р..

Як вже зазначалось вище, за приписами ч.1 ст.203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Статтею 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним (ч.2 ст.215 ЦК України).

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) ч.3 ст.215 ЦК України).

Отже, законодавцем визначено, що договір не може суперечити умовам чинного законодавства.

Згідно ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою.

Відповідно до ч.3 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

У відповідності до ст.516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Аналізуючи наведе вище слід дійти висновку, що сторони можуть погодити умови та порядок заміни сторони у зобов`язанні.

За приписами ст.635 ЦК України, попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору.

Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі.

Із зазначених норм права вбачається, що за попереднім договором сторони погоджують умови договору, який буде укладено в майбутньому і в який будуть включені уже визначені умови попереднього договору.

Відповідно до ч.2 ст.635 ЦК України, сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства.

Згідно ч.ч.3-4 ст.635 ЦК України, зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. Договір про наміри (протокол про наміри тощо), якщо в ньому немає волевиявлення сторін щодо надання йому сили попереднього договору, не вважається попереднім договором.

Водночас, слід наголосити на тому, що зазначені норми законодавства вказують на те, що за попереднім договором у сторін виникає обов`язок щодо укладення основного договору, а у разі не укладення такого, негативні наслідки пов`язані із вчиненням іншою стороною певних дій щодо виконання попереднього договору.

Тобто, у даному випадку вбачається, що за попереднім договором сторони погодили обов`язок щодо укладення основного договору, а також обов`язок ТОВ "АПОГЕЙ", щодо оплати договору.

Водночас, слід звернути увагу на те, що будь які інші права і обов`язки за попереднім договором мають силу договору виключно у випадку укладення основного договору.

Отже, враховуючи зазначене вище, характерною ознакою попереднього договору є саме те, що він не встановлює для його сторін інших обов`язків, крім обов`язку укласти відповідний договір протягом певного строку в майбутньому на умовах, встановлених попереднім договором.

Однак, як становлено судом та свідчать матеріали справи, основний договір між сторонами укладений не був.

З огляду на викладене, укладений між "Кредіт Інвестмент Груп" та ТОВ "АПОГЕЙ" попередній договір про порядок здійснення договору цесії (відступлення права вимоги) №03/06/20 від 03.06.2020р., не може встановлювати для сторін будь-які інші обов`язки, окрім обов`язку укласти основний договір, а відтак і не може встановлювати обов`язок отримання цесіонарієм (ТОВ "АПОГЕЙ") від Цедента (ТОВ "Кредіт Інвестмент Груп") згоди на відступлення належного цесіонарію права вимоги на користь іншої особи, оскільки це буде суперечити самій правовій природі цього попереднього договору, тоді це вже буде договір, а не "попередній договір".

Аналогічна правова позиція була також висловлена Великою Палатою Верховного Суду, за результатами перегляду в касаційному порядку 09.02.2022р. справи №910/6939/20 (провадження № 12-45гс21) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Скай" до Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Національного банку України за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів - Товариства з обмеженою відповідальністю "Дебтекс Україна", Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" про визнання договору укладеним, визнання протиправними та скасування рішень, та відповідно було зроблено наступний правовий висновок: "…відповідно до частини першої статті 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору. Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі".

Таким чином, матеріали справи свідчать, що позивачем не наведено інших доводів невідповідності укладеного між відповідачами правочину, з підстав встановлених ст.ст.203, 215 ЦК України, окрім як не отримання цесіонарієм у цедента згоди на відступлення (не відповідність правочину вимогам встановленим ст.512, ч.1 ст.516 ЦК України), яке не вимагається в даному випадку, а тому доводи позивача про невідповідність договору нормам закону є необґрунтованими.

Крім того, позивач, як на підставу недійсності правочину вказував на відсутність обов`язку з оплати за попереднім договором у зв`язку з укладенням договорів відступлення прав вимог з ТОВ "Газотурбінні технології" та акту зарахування зустрічних однорідних вимог від 09.09.2020р. з ТОВ "АПОГЕЙ". Зокрема, вказані обставини позивач обґрунтовує тим, що у результаті укладення договору відступлення прав вимог від 08.09.2020р. між ТОВ "Кредіт Інвестмент Груп" та ТОВ "Газотурбінні технології" та акту зарахування однорідних зустрічних вимог від 09.09.2020р., договору купівлі-продажу векселів від 14.06.2007р. №Б-198/1 із додатковими угодами до нього, заборгованість за попереднім договором відсутня.

Відповідно до ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

До обставин, на яких сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення, відносять обставини, які становлять предмет доказування у справі. Предмет доказування - це сукупність обставин, що їх необхідно встановити для правильного вирішення справи. У предмет доказування включаються факти матеріально-правового характеру, що є підставою вимог позивача і заперечень відповідача.

Відтак, предметом доказування у даній справі є встановлення невідповідності оспорюваного договору вимогам закону.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору у ній є матеріально правова вимога Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредіт Інвестмент Груп" до Товариства з обмеженою відповідальністю "АПОГЕЙ" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Артфінброк" про визнання недійсним договору №2-22/02 від 22.02.2021р. про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за попередніми договорами, укладений між ТОВ "АПОГЕЙ", як первісним кредитором, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Артфінброк" в частині відступлення прав вимоги за попереднім договором №03/06/20 від 03.06.2020р..

Відповідно до ч.3 ст.74 ГПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. При цьому докази, які подаються до суду, повинні бути належними, тобто стосуватися предмета доказування, інакше суд не бере їх до розгляду згідно з ч.1 ст.76 ГПК України.

Сторона, яка подає доказ на підтвердження обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, здійснює це саме таким чином, щоб поданий нею доказ був належним, тобто вказує, для доведення яких саме належних до предмету доказування обставин сторона подає цей доказ, або стверджує про обставини і посилається при цьому на доказ існування цих обставин.

Таким чином, аналізуючи вище наведені доводи позивача, слід відмітити, що такі його доводи не вказують на не відповідність вимогам закону та не дійсність спірного договору №2-22/02 від 22.02.2021р. про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за попередніми договорами, укладений між ТОВ "АПОГЕЙ", як первісним кредитором, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Артфінброк" в частині відступлення прав вимоги за попереднім договором №03/06/20 від 03.06.2020р..

Отже, виходячи із системного аналізу обставин встановлених при розгляді даної справи у їх сукупності та наданих доказів, виходячи із загальних засад, встановлених у ст.3 ЦК України, а саме, справедливості, добросовісності, розумності, колегія суддів погоджується з вірним висновком суду першої інстанції про те, що ТОВ "Кредіт Інвестмент Груп" не надало належних та допустимих доказів, які б вказували на те, що договір №2-22/02 від 22.02.2021р. про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за попередніми договорами, укладений між ТОВ "АПОГЕЙ" як первісним кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Артфінброк" в частині відступлення прав вимоги за попереднім договором №03/06/20 від 03.06.2020р. є недійсним, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Судові витрати судом розподілено з урахуванням положень ст.ст.123, 129 ГПК України.

Таким чином, враховуючи вище викладене в сукупності, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що заперечення скаржника та відповідні обґрунтування в апеляційній скарзі щодо обставин справи є безпідставними та такими, що не можуть впливати на розгляд справи по суті.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію ("Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод") та практику Суду (Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини) як джерело права.

Слід також зазначити, що відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010р. у справі "Серявін та інші проти України" Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994р., серія A, №303-A, п.29).

Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказі.

В силу приписів ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Натомість, скаржником не надано достатніх належних та допустимих доказів у розумінні ст.ст.75, 76 ГПК України на підтвердження своєї правової позиції, викладеної в апеляційній скарзі.

Зважаючи на вказане, судова колегія зазначає, що доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують встановлених обставин справи, не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, а тому не приймаються судом апеляційної інстанції до уваги.

Відповідно до ст.276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За наведених обставин, рішення Господарського суду Рівненської області від 06.09.2022р. у справі №910/18376/20(918/88/22) слід залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредіт Інвестмент Груп" - без задоволення.

Судові витрати апеляційний суд розподіляє з урахуванням положень ст.ст.123, 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст.129, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредіт Інвестмент Груп" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Рівненської області від 06.09.2022р. у справі №910/18376/20(918/88/22) - без змін.

2. Справу №910/18376/20(918/88/22) повернути до Господарського суду Рівненської області.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в строк та в порядку встановленому ст.ст.287-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений "05" грудня 2022 р.

Головуючий суддя Павлюк І.Ю.

Суддя Дужич С.П.

Суддя Савченко Г.І.