РІШЕННЯ

Іменем України

28 листопада 2022 року м. Чернігівсправа № 927/794/22

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Белова С.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "ПОЛІСАН",

вул. Івана Піддубного, 25, м. Суми, Сумська область, 40000

ел. адреса:

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Котенко Олександри Петрівни

РНОКПП НОМЕР_1

АДРЕСА_1

предмет спору: про стягнення 12003,24 грн

Учасники справи не викликались.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "ПОЛІСАН" подано позов до Фізичної особи-підприємця Котенко Олександри Петрівни про стягнення 12003,24 грн, з яких: 7485,60 грн основного боргу, 1328,95 грн пені, 1498,12 грн штрафу, 1107,46 грн 36 % річних та 583,71 грн інфляційних нарахувань.

Позов обґрунтований порушенням відповідачем умов Договору поставки №8/2202 від 22 лютого 2022 року.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 05 жовтня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позов та всіх доказів, що підтверджують викладені у відзиві обставини протягом 15 (п`ятнадцяти) календарних днів з моменту отримання ухвали про відкриття провадження у справі; позивачу встановлено строк протягом 7 (семи) календарних днів з моменту отримання відзиву на позов для подачі до суду відповіді на відзив з одночасним надсиланням копії відповіді на відзив та доданих до неї доказів відповідачу; відповідачу встановлено строк протягом 5 (п`яти) календарних днів з моменту отримання відповіді на відзив для подання до суду заперечення на відповідь позивача на відзив з одночасним надсиланням його копії разом з доданими до нього документами позивачу.

Про отримання позивачем ухвали господарського суду від 05 жовтня 2022 року свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення у матеріалах справи.

19.10.2022 на адресу Господарського суду Чернігівської області підприємством зв`язку повернуто поштове відправлення, а саме ухвалу суду від 05.10.2022, надіслану судом відповідачу, за адресою його місця реєстрації: вул. Олега Бичка, 56, м. Бобровиця, Бобровицький район, Чернігівська область, 17400, із зазначенням причини повернення: "за закінченням терміну зберігання".

Судом було вчинено дії щодо перевірки статусу та місця реєстрації відповідача, у зв`язку з чим отримано Виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо відповідача. Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за критерієм пошуку РНОКПП , у реєстрі значиться Фізична особа-підприємець Котенко Олександра Петрівна, місцезнаходження - АДРЕСА_1 .

З`ясовуючи належність повідомлення сторін про розгляд справи та можливість вирішення даного господарського спору, суд виходить з такого.

Відповідно до частин третьої та сьомої статті 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі, якщо ухвалу про відкриття провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством зв`язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо.

Заяв про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи від відповідача не надходило.

Крім того, інформація стосовно слухання судом справ є публічною і розміщується на офіційному сайті Господарського суду Чернігівської області в мережі Інтернет, що також свідчить про наявність у учасників справи можливості дізнатись про слухання справи за їх участю.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалою про відкриття провадження у справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Суд звертає увагу на те, що направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у даному випадку суду.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 18.03.2021 у справі №911/3142/19, а також близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження №11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б.

Враховуючи викладене вище та факт надсилання судом ухвали на офіційну адресу відповідача у справі, враховуючи повернення вказаної ухвали із відміткою поштового відділення: "за закінченням терміну зберігання", суд доходить висновку про належне повідомлення учасника судового процесу про відкриття провадження у справі №927/794/22.

Відповідачем у встановлений судом строк відзив на позов не наданий.

Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Приписами ст.248 Господарського процесуального кодексу України передбачено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Таким чином, враховуючи вчинені судом дії по направленню судової кореспонденції за адресою відповідача, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, судом було вжито всіх заходів щодо належного повідомлення відповідача про розгляд даної справи, але відповідач своїм процесуальним правом не скористався, відзиву на позов у встановлений судом строк відповідач не надав та не заперечив стосовно позовних вимог, поважність причин неподання відзиву на позовну заяву суду не повідомив, заяв та клопотань від відповідача не надходило, у зв`язку з чим рішення приймається за наявними матеріалами справи на підставі ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи та перевіривши надані докази, суд встановив:

22 лютого 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "ПОЛІСАН" (постачальник) та Фізичною особою-підприємцем Котенко Олександрою Петрівною (покупець) укладено договір поставки №8/2202 (надалі-Договір), відповідно до умов п. 1.1. якого Постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим Договором, передати у власність Покупця алкідну лакофарбову продукцію та водно-дисперсійну лакофарбову продукцію за ДК 012:2015 - 44800000-8 «Фарби, лаки, друкарська фарба та мастики» (надалі - Товар), а Покупець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим Договором прийняти Товар та оплатити його вартість.

Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця Товар за видатковою накладною, в асортименті, в строки та в кількості згідно підтвердженого Постачальником Замовлення Покупця, а також в момент передачі Товару Покупцю - документацію на цей Товар (належно засвідчену копію), що оформлена у встановленому законодавством України порядку. Видаткова накладна є невід`ємною частиною цього Договору (п.1.2. Договору).

Загальна сума цього Договору становить суму всіх видаткових накладних, оформлених Постачальником протягом строку дії цього Договору, та відповідно до яких були здійснені поставки Товару (п.1.3. Договору).

За умовами п.2.1.-2.6. Договору, Покупець здійснює Замовлення, в якому визначає асортимент, кількість, строки та місце поставки Товару. Замовлення Покупцем здійснюється засобами електронної пошти, телефонного зв`язку або письмово. Підтвердженням Постачальника про прийняття до виконання Замовлення є надання Покупцю рахунку на оплату/рахунку-фактури. Товар постачається партіями. Вартість, кількість та асортимент кожної окремої партії Товару визначається в рахунках на оплату/рахунках-фактури та відповідно в видаткових накладних. Якщо Сторони не погодили іншого, Товар поставляється в місце поставки, що передбачене Замовленням, транспортом Постачальника. Вартість доставки входить в ціну Товару. Сторони домовилися, що Постачальник зобов`язується поставити Товар Покупцю не пізніше ніж через 6 (шість) робочих днів з дати, вказаної у виставленому Постачальником рахунку на оплату/рахунку-фактури Товару, якщо інший строк не визначений Сторонами у підтвердженому Замовленні.

За умовами п.3.7. Договору, право власності та всі ризики на поставлений Товар переходять до Покупця з моменту підписання Сторонами видаткової накладної в місці поставки Товару.

Відповідно до п.4.1.1. Договору, Постачальник зобов`язаний, зокрема, поставити Покупцю Товар належної якості, за кількістю та асортиментом згідно з підтвердженим Постачальником Замовленням Покупця.

У свою чергу, згідно з умовами п.4.3.1. Договору, Покупець зобов`язаний, зокрема, приймати Товар та оплачувати його згідно з умовами, визначеними у цьому Договорі.

Вартість кожної партії Товару, що постачається Покупцю за цим Договором, визначається видатковими накладними та вказується в рахунках на оплату/рахунках-фактурах Постачальника (п.5.1. Договору).

За умовами п.5.2 Договору, сторони домовились, що остаточна дата розрахунків за весь Товар, поставлений згідно цього Договору - 30 квітня 2022 року включно.

За невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність згідно з діючим законодавством України в частині, що не протирічить встановленій Сторонами відповідальності в умовах цього Договору (п.6.1. Договору).

Відповідно до умов п.6.3.-6.5. Договору, за затримку розрахунку за поставлений товар Покупець виплачує Постачальнику пеню в розмірі 1% від суми прострочення, але не менше, ніж у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої в період, за який нараховується пеня, від суми заборгованості, за кожен день існування такої заборгованості, а у разі прострочення оплати понад 20 календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 20% від вартості поставленого, але вчасно не оплаченого Товару. Крім того, до Покупця застосовується відповідальність, передбачена ст. 625 Цивільного кодексу України, при цьому Сторони встановили річні у розмірі 36%. Сторони погодили, що нарахування штрафних санкцій у разі прострочення виконання зобов`язань Покупцем не припиняється через 6 місяців із того дня, коли зобов`язання мало бути виконане та штрафні санкції нараховуються до повного виконання-Покупцем своїх зобов`язань. Сторони домовилися, що при порушенні зобов`язань за цим Договором у частині стягнення з Покупця неустойки/пені застосовується позовна давність терміном 3 (три) роки.

Договір набуває чинності з моменту його підписання та діє до повного виконання Сторонами зобов`язань за ним (п.9.3. Договору).

На виконання умов договору позивачем поставлено, а відповідачем отримано товар на загальну суму 7485,60 грн, що підтверджено видатковою накладною №2099697 від 23.02.2022 на суму 7485,60 грн та товарно-транспортною накладною №Р2099697 від 23.02.2022 (а.с. 7-8).

Видаткова накладна та товарно-транспортна накладні підписані з боку відповідача без зауважень та заперечень.

Факт отримання товару за видатковою накладною №2099697 від 23.02.2022 відповідачем у справі не спростовано.

Відповідачем оплату поставленого товару у сумі 7485,60 грн здійснено не було. Вказані обставини відповідачем у справі не спростовано.

Позивачем направлено відповідачу претензію №02-09-1 від 02.09.2022 про сплату боргу у розмірі 19677,27 грн, якою просив відповідача у строк до 07.09.2022 перерахувати заборгованість у сумі 19677,27 грн, у тому числі 7485,60 грн суми боргу за отриманий товар по Договору №8/2202 від 22.02.2022, 9282,14 грн пені, 915,50 грн 36% річних, 495,91 грн інфляційних збитків та 1498,12 грн штрафу. Разом з претензією відповідачу було направлено розрахунок штрафних санкцій станом на 31.08.2022 (а.с. 10). Докази направлення претензії наявні у матеріалах справи (а.с. 11).

Відповідачем відповіді на претензію та доказів оплати заборгованості не надано.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність задоволення позову у повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 73, ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Спір між сторонами даної справи виник у зв`язку з простроченням виконання відповідачем зобов`язань з оплати одержаного за договором поставки №8/2202 від 22.02.2022 товару.

Договір поставки №8/2202 від 22.02.2022, що укладений сторонами у даній справі, за своєю правовою природою є договором поставки.

Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За правилами статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Матеріалами справи, її фактичними обставинами підтверджено факт укладення сторонами у справі договору поставки №8/2202 від 22.02.2022, факт поставки позивачем та отримання відповідачем товару на підставі видаткової накладної на загальну суму 7485,60 грн. Сума заборгованості склала 7485,60 грн. За умовами п.5.2 Договору, сторони домовились, що остаточна дата розрахунків за весь Товар, поставлений згідно цього Договору - 30 квітня 2022 року включно. Також згідно з умовами п.5.3. Договору, якщо останній день оплати товару припадає на вихідний (неробочий) день, погашення заборгованості повинно бути здійснено напередодні в останній робочий день. Таким чином, остаточна дата розрахунків за товар по Договору за видатковою накладною №2099697 від 23.02.2022 є 29.04.2022, оскільки 30.04.2022 припадає на вихідний день (суботу).

Вказані обставини відповідачем у справі не спростовано. Факт отримання товару за договором на підставі видаткової накладної відповідач не заперечив. Товар повернутий позивачеві не був.

З урахуванням викладеного, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за поставлений товар у сумі 7485,60 грн є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Позивачем на підставі п. 6.3. договору та ст. 625 Цивільного кодексу України заявлено до стягнення з відповідача пеню у розмірі 1328,95 грн, 36% річних на суму 1107,46 грн за період з 30.04.2022 по 26.09.2022, інфляційні нарахування на суму 583,71 грн за період травень-серпень 2022 року, а також штраф у розмірі 20% від простроченої суми у розмірі 1498,12 грн.

Відповідач доводів позивача не спростував, контррозрахунку заявлених до стягнення сум не надав.

Суд звертає увагу, що у договорі поставки сторони погодили, що відповідно до п. 6.3. договору за затримку розрахунку за поставлений товар Покупець виплачує Постачальнику пеню в розмірі 1% від суми прострочення, але не менше, ніж у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої в період, за який нараховується пеня, від суми заборгованості, за кожен день існування такої заборгованості, а у разі прострочення оплати понад 20 календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 20% від вартості поставленого, але вчасно не оплаченого Товару. Крім того, до Покупця застосовується відповідальність, передбачена ст.625 Цивільного кодексу України, при цьому Сторони встановили річні у розмірі 36%.

Відповідно до частин 1-3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

В силу ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених кодексом, іншими законами та договором.

Так, згідно з ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Суд зазначає, що одночасне застосування позивачем до відповідача пені та штрафу узгоджується з положеннями діючого законодавства, оскільки відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 Господарського кодексу України - видами штрафних санкцій, тобто є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності.

Аналогічна правова позиція викладена у пункті 5.44 постанови Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 18.05.2021 у справі №913/686/19.

Позивачем нараховано пеню у сумі 1328,95 грн за період з 30.04.2022 по 26.09.2022. Судом здійснено перевірку розрахунку пені та встановлено, що пеня є обґрунтованою та вірно розрахованою у сумі 1328,95 грн.

Позивач просить також стягнути з відповідача штраф у розмірі 1498,12 грн, який є обґрунтованим та вірно розрахованим з урахуванням п. 6.3 договору за простроченням відповідачем оплати товару більше ніж на 20 календарних днів.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором.

За змістом ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання.

Позивач просить стягнути з відповідача 1107,46 грн 36 % річних за період з 30.04.2022 по 26.09.2022. Судом здійснено перевірку розрахунку 36 % річних, розрахунок позивачем здійснено з суми боргу 7485,60 грн та встановлено, що нарахована сума 36 % річних є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Позивач також просить стягнути інфляційні нарахування у сумі 583,71 грн за період з травня по серпень 2022 року, який є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

За наведених обставин у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, яких дійшов Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 р. у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Поряд з цим, за змістом п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах «Трофимчук проти України», «Серявін та інші проти України» обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

З урахуванням наведеного, суд зазначає, що решта долучених до матеріалів справи доказів та доводів сторін була ретельно досліджена судом і наведених вище висновків суду не спростовує.

За правилами ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За подання до суду даної позовної заяви позивачем було сплачено 2481,00 грн судового збору, який покладається на відповідача у повному обсязі.

Крім того, за змістом п. 1 ч. 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (п. 1 ч. 4, абз. 1 ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

Звертаючись з даним позовом, позивач у описовій частині позовної заяви зазначив, що попередній (орієнтовний) розрахунок витрат на професійну правничу допомогу становить у розмірі 4000 грн.

26.10.2022 на адресу суду від позивача надійшла заява у порядку ч.8 ст. 129 ГПК України, якою позивач повідомив суд, що у зв`язку з неможливістю остаточного визначення розміру таких витрат, докази, а саме акт приймання-передачі наданих послуг та копію платіжного доручення будуть подані позивачем протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду у відповідності до ч.8 ст. 129 ГПК України.

Враховуючи викладене, на день ухвалення даного рішення питання про судові витрати (в частині витрат на професійну правничу допомогу) в даному випадку господарським судом не вирішується.

Керуючись ст. 129, 236-239, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги задовольнити повністю.

2.Стягнути з Фізичної особи-підприємця Котенко Олександри Петрівни (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "ПОЛІСАН" (, вул. Івана Піддубного, 25, м. Суми, Сумська область, 40000) 7485,60 грн боргу, 1328,95 грн пені, 1107,46 грн 36% річних, 583,71 грн інфляційних втрат, 1498,12 грн штрафу та 2481,00 грн судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення складено та підписано 28 листопада 2022 року.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду у строки, визначені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.В. Белов

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/