ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" листопада 2022 р. Справа № 927/205/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мальченко А.О.

суддів: Агрикової О.В.

Чорногуза М.Г.

при секретарі судового засідання Линник А.М.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Управління освіти Ніжинської міської ради Чернігівської області

на додаткове рішення Господарського суду Чернігівської області від 09.08.2022

у справі № 927/205/22 (суддя М.О. Демидова)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Творець"

до Управління освіти Ніжинської міської ради Чернігівської області

про стягнення 313 452,95 грн

за участю представників учасників судового процесу:

від позивача: Кубрак В.М.;

від відповідача: не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Творець" (далі - ТОВ "Творець", позивач) звернулося до Господарського суду Чернігівської області з позовом до Управління освіти Ніжинської міської ради Чернігівської області (далі - Управління освіти, відповідач) про стягнення 313 452,95 грн неустойки за контрактною угодою від 29.07.2019 № NIZN-2, у зв`язку із несвоєчасною оплатою виконаних робіт.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 06.07.2022 у справі № 927/205/22 позов задоволено повністю.

Додатковим рішенням Господарського суду Чернігівської області від 09.08.2022 у справі № 927/205/22 заяву ТОВ "Творець" про розподіл витрат на професійну правничу допомогу задоволено повністю; стягнуто з Управління освіти Ніжинської міської ради Чернігівської області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Творець" 23 400,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалюючи вказане додаткове рішення, суд виходив з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, враховуючи конкретні обставини справи та її складність, дослідивши співмірність заявленої позивачем суми із складністю справи та виконаних адвокатами робіт (наданих послуг), з огляду на предмет спору, обсяг поданих позивачем заяв по суті справи, клопотань, а також часу витраченого у судових засіданнях, суд першої інстанції дійшов висновку, що заявлені до стягнення витрати на професійну правничу допомогу є співмірними із складністю даної справи, у зв`язку з чим поклав на відповідача витрати понесені позивачем на професійну правничу допомогу у повному обсязі.

Не погоджуючись із вищезазначеним додатковим рішенням, Управління освіти звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване додаткове рішення та прийняти нове, яким зменшити витрати на професійну правничу допомогу до 7 500,00 грн.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що рішення суду першої інстанції прийняте при неправильному застосуванні норм матеріального права; викладені в рішенні суду першої інстанції висновки не відповідають встановленим обставинам справи.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначив, що при укладенні договору про надання правової допомоги адвокатом було визначено фіксований розмір гонорару, до якого входила й участь у судових засіданнях, тоді як при складанні акту даний вид правової допомоги винесено окремим пунктом, за який нараховано години та в результаті збільшена сума гонорару. Крім того, як зазначає скаржник, доказів на підтвердження складання заяви про заміну відповідача, що включено в обсяг наданих послуг, суду не надано; жодних процесуальних документів окрім позову представником позивача на складалося.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.09.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Управління освіти Ніжинської міської ради Чернігівської області на додаткове рішення Господарського суду Чернігівської області від 09.08.2022 у справі №927/205/22; розгляд апеляційної скарги призначено на 28.09.2022; ТОВ "Творець" встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.

28.09.2022 розгляд справи № 927/205/22 не відбувся у зв`язку з перебуванням судді Чорногуза М.Г. на лікарняному.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.10.2022 призначено до розгляду апеляційні скарги Управління освіти Ніжинської міської ради Чернігівської області на рішення Господарського суду Чернігівської області від 06.07.2022 та на додаткове рішення Господарського суду Чернігівської області від 09.08.2022 у справі № 927/205/22 на 09.11.2022.

09.11.2022 розгляд справи не відбувся у зв`язку з знеструмленням електромережі суду згідно графіку ДТЕК Київські електромережі.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.11.2022 призначено до розгляду апеляційні скарги Управління освіти Ніжинської міської ради Чернігівської області на рішення Господарського суду Чернігівської області від 06.07.2022 та на додаткове рішення Господарського суду Чернігівської області від 09.08.2022 у справі № 927/205/22 на 17.11.2022.

17.11.2022 на електронну пошту Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшла заява про розгляд справи без участі представника.

У судове засідання 17.11.2022 апелянт явку свого уповноваженого представника не забезпечив, про місце, дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Згідно з ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає її розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що суд повідомляв учасників судового процесу про розгляд апеляційної скарги на електронні адреси, зазначені представниками учасників.

Таким чином, апеляційний суд виконав обов`язок щодо повідомлення учасників судового процесу про розгляд апеляційної скарги.

Аналогічні висновки містяться в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 13.07.2022 у справі № 761/14537/15-ц, провадження № 61-3069св21.

Водночас, колегія звертає увагу на те, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Також колегія суддів зазначає, що позивач не був позбавлений права та можливості знайомитись з відповідними ухвалами у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua) з огляду на приписи ч. 1 ст. 9 ГПК України, ч. 2 ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень", відповідно до яких доступ до судових рішень є відкритим, а повний текст судових рішень підлягає оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення та підписання.

В даному контексті слід враховувати також правову позицію Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України», згідно з якою сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Крім того, враховуючи положення ч. 1 ст. 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 N475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів N 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 -IV (3477-15) «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції зазначає, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі.

Обговоривши питання щодо можливості розгляду апеляційної скарги за відсутності представника апелянта, явка якого у судове засідання обов`язковою не визнавалась, враховуючи відсутність клопотань від останнього про відкладення розгляду справи, а також те, що наявні в матеріалах справи докази є достатніми для розгляду апеляційної скарги без заслуховування його пояснень, з огляду на встановлені строки розгляду апеляційної скарги на рішення суду, колегія суддів, порадившись на місці, ухвалила здійснити розгляд скарги за відсутності представника апелянта.

У судовому засіданні 17.11.2022 представник позивача проти доводів апеляційної скарги заперечив, вважає додаткове рішення законним та обґрунтованим, у зв`язку з чим просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити оскаржуване додаткове рішення без змін.

17.11.2022 у судовому засіданні колегією суддів було оголошено вступну та резолютивну частини постанови господарського суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів, обговоривши доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За приписами частини 1, пунктів 1, 4 частини 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин 1-3 статті 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Згідно з частинами 1-4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

За змістом частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

06.07.2022 позивач звернувся до Господарського суду Чернігівської області із заявою, якою повідомив, що докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу будуть подані після ухвалення судом першої інстанції рішення у даній справі.

Рішення Господарського суду Чернігівської області у даній справі ухвалено 06.07.2022.

У строк, визначений ч. 8 ст. 129 ГПК України, 13.07.2022 позивач звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, у якій просить суд стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у сумі 23 400,00 грн.

На підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу адвоката та для визначення їх розміру позивачем подано до суду копії наступних документів: договір про надання правничої допомоги № 1-01/22 від 03.01.2022, акт про надання правової допомоги від 08.07.2022, квитанцію до прибуткового касового ордера № 24 від 08.07.2022; свідоцтво на право заняття адвокатською діяльністю серії № 569 та ордер на надання правничої (правової) допомоги СВ № 1030654, виданого адвокату Аніщенко Олексію Григоровичу.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 03.01.2022 між адвокатом Аніщенко Олексієм Григоровичем (далі - адвокат) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Творець" (далі - клієнт) укладено договір про надання правничої допомоги № 1-01/22 (далі - договір), відповідно до умов якого адвокат надає клієнту правову допомогу, представляє інтереси клієнта в усіх установах, підприємствах та організаціях, в тому числі в органах дізнання та досудового слідства, загальних і спеціалізованих судах усіх інстанцій, і діє відповідно до чинного в Україні законодавства, в т. ч. Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», як захисник клієнта чи його представник з усіма без обмежень правами, в тому числі й правом підпису, які надані клієнту, як позивачу, відповідачу, третій особі, потерпілому з питань: стягнення з Управління освіти Ніжинської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Творець» 313 452,95 грн неустойки за невиконання грошових зобов`язань за контрактною угодою № NIZN-2 від 29 липня 2019 року, а клієнт сплачує гонорар за надану допомогу.

Згідно із пунктом 3.1 договору розмір гонорару становить: у суді першої інстанції: 20 000,00 грн - вивчення документів, консультації по справі, складання позовної заяви, складання інших процесуальних документів, участь у розгляді справи у суді першої інстанції. Детальний розрахунок розміру гонорару визначається сторонами у акті про надання правової допомоги. Розмір гонорару адвоката визначається як добуток вартості години роботи адвоката на кількість витраченого часу на надання правової допомоги. Вартість години роботи адвоката становить 40 % мінімальної заробітної плати станом на 01.01.2022 року: 6500,00 грн х 40% = 2600,00 грн. Гонорар сплачується клієнтом адвокатові в готівковій або безготівковій формі.

Відповідно до акту про надання правової допомоги від 08.07.2022 обсяг наданої правової допомоги адвокатом Аніщенко О.Г. та розмір гонорару визначений наступним чином: розмір гонорару адвоката визначається як добуток вартості години роботи адвоката на кількість витраченого часу на надання правової допомоги (п. 3.1 договору про надання правової допомоги). Вартість години роботи адвоката становить 40% мінімальної заробітної плати станом на 01.01.2022 року: 6500,00 грн х 40% = 2600,00 грн. Обсяг наданої правової допомоги: вивчення наданих документів, консультації по справі, складання позовної заяви з розрахунком ціни позову, складання заяви про заміну відповідача: 8 год; участь у судових засіданнях Господарського суду Чернігівської області: 1 год. Всього витрачено на надання правової допомоги 9 год. Розрахунок гонорару: 2600,00 грн х 9 год. = 23400,00 грн.

Так, інтереси позивача представляв адвокат Аніщенко О.Г. (свідоцтво на право заняття адвокатською діяльністю серії № 569), який діяв на підставі ордера на надання правничої (правової) допомоги СВ № 1030654.

Відповідно до змісту пункту 4 частини другої статті 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", а саме диспозицією вказаної норми визначено, що адвокатський гонорар може існувати у фіксованій формі.

Оскільки договором про надання правової допомоги від 03.01.2022 визначено суму гонорару саме в такий спосіб, позивач не зобов`язаний посилатися на час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг). Обґрунтованість розміру витрат на оплату послуг адвоката в такому разі визначається на підставі наявних доказів.

Аналогічна правова позиція викладена в додатковій постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року у справі № 924/447/18.

Водночас вирішуючи питання про розподіл судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З аналізу положень статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» вбачається, що за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту адвокат отримує винагороду у вигляді гонорару, обчислення якого, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Водночас, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань, з урахуванням складності справи, кваліфікації, досвіду і завантаженості адвоката та інших обставин. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. У разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу й обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

При цьому, адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Отже, діяльність адвоката є оплачуваною працею і така оплата у вигляді гонорару здійснюється на підставі укладеного між адвокатом та його клієнтом договору про надання правової допомоги.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 07.09.2020 у справі № 910/4201/19, від 15.06.2021 у справі № 922/2495/20, від 14.09.2021 у справі № 910/9672/20.

Крім того, при визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі East/West Alliance Limited проти України ).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Лавентс проти Латвії зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Разом з тим, за приписами частин 5 та 6 статті 126 ГПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Водночас, колегія суддів враховує, що у пункті 4.16 постанови від 30.11.2020 у справі № 922/2869/19 Верховний Суд вказав, що висновки «суд має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, за клопотанням іншої сторони» та «суд має право зменшити суму судових витрат, встановивши їх неспіврозмірність, незалежно від того, чи подавалося відповідачами відповідне клопотання» не є тотожними за своєю суттю, і фактично другий висновок відповідає викладеному в пункті 6.1 постанови Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, що «під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. Суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи».

За таких обставин, колегія суддів касаційного господарського суду у справі № 922/2869/19 вказала, що висновки судів про частково відмову стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу адвоката з підстав непов`язаності, необґрунтованості та непропорційності до предмета спору не свідчать про порушення норм процесуального законодавства, навіть, якщо відсутнє клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У такому разі, суди мають таке право відповідно до частини 5 статті 129 ГПК України та висновків Об`єднаної Палати про те, як саме повинна застосовуватися відповідна норма права.

Відповідна правова позиція Верховного Суду викладена у постанові від 11.11.2021 у справі № 910/7520/20.

При цьому, колегія суддів наголошує, що за приписами ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Разом з тим, ані у запереченнях на заяву позивача про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу, ані в апеляційній скарзі відповідачем жодним чином не обґрунтовано, що розмір заявлених позивачем до відшкодування судових витрат є завищеним, а також не доведено належними та допустимими доказами неспівмірності таких витрат на професійну правничу допомогу із складністю справи та обсягом виконаних адвокатським об`єднанням робіт (надання послуг).

При цьому, суд апеляційної інстанції враховує, що до переліку виконаних адвокатом робіт, витрати щодо яких заявлені позивачем, були включені виключно ті роботи, що були необхідними для розгляду даної справи судом першої інстанції.

Враховуючи, що рішенням Господарського суду Чернігівської області від 09.08.2022 у справі № 927/205/22 позов задоволено повністю, з огляду на приписи ч. 4 ст.129 ГПК України та наявні в матеріалах справи докази понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів не вбачає порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні додаткового рішення від 09.08.2022 у даній справі.

Відповідно до частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За приписами ч.ч. 1, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були

Згідно зі статтею 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищезазначене, апеляційний господарський суд вважає, що додаткове рішення Господарського суду Чернігівської області від 09.08.2022 у справі № 927/205/22 прийнято відповідно до вимог чинного законодавства, з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги законних та обґрунтованих висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для їх скасування чи зміни не вбачається, відповідно, апеляційна скарга Управління освіти Ніжинської міської ради Чернігівської області має бути залишена без задоволення.

Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, з огляду на відмову в задоволенні апеляційної скарги, на підставі статті 129 ГПК України, покладаються на апелянта.

Керуючись статтями 253-254, 269, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Управління освіти Ніжинської міської ради Чернігівської області на додаткове рішення Господарського суду Чернігівської області від 09.08.2022 у справі № 927/205/22 залишити без задоволення.

2. Додаткове рішення Господарського суду Чернігівської області від 09.08.2022 у справі № 927/205/22 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 927/205/22 повернути до Господарського суду Чернігівської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду відповідно до статей 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 29.11.2022.

Головуючий суддя А.О. Мальченко

Судді О.В. Агрикова

М.Г. Чорногуз