РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

05.12.2022Справа № 910/7777/22

Господарський суд міста Києва у складі судді Привалова А.І., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику учасників справи

справу №910/7777/22

за позовом Фізичної особи-підприємця Попова Валерія Володимировича

до Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Белферт Україна"

про стягнення 182 000,00 грн,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фізична особа-підприємець Попов Валерій Володимирович звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Белферт Україна" про стягнення 182 000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за Договором № 59/38/19/1 про надання транспортно-експедиційних послуг від 09.10.2019, внаслідок чого виникла заборгованість за надані послуги в сумі 182 000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.09.2022 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін.

07.10.2022 через канцелярію Господарського суду міста Києва від позивача надійшло клопотання про розгляд справи з повідомленням сторін, яке мотивоване положеннями п. 5 ст. 252 ГПК України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.10.2022 відмовлено в задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Белферт Україна" про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

20.10.2022 на адресу суду від відповідача надійшло клопотання (заява) про відкладення розгляду справи з метою надання додаткового часу для подання відзиву по справі № 910/7777/22. Вказана заява мотивована тим, що встановлений судом процесуальний строк для подання відзиву на позов є недостатнім для підготовки відповідачем обгрунтованого відзиву, оскільки відповідач не отримав копію позовної заяви та враховуючи обставини карантину та воєнного часу представнику відповідача потрібен додатковий час для ознайомлення з матеріалами справи та підготовки відзиву на позовну заяву.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.11.2022 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Белферт Україна" задоволено частково, продовжено відповідачу строк на подання відзиву на позов до 18.11.2022.

16.11.2022 до канцелярії суду від відповідача надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами справи.

22.11.2022 на адресу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Белферт Україна" черговий раз надійшло клопотання про надання додаткового часу на подання відзиву на позов. Зазначене клопотання мотивоване тим, що відповідач станом на 18.11.2022 не ознайомився з матеріалами справи, не отримував позовну заяву та, враховуючи також обставини карантину та воєнного стану, не має можливості підготувати відзив на позовну заяву.

Відповідно до ч. 1 ст. 113 ГПК України, строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства (ч. ч. 1, 2 ст. 114 ГПК України).

Приписами ч. 1 ст. 118 ГПК України встановлено, що право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Відповідно до ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк. Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Так, ухвалою від 14.09.2022 Господарський суд міста Києва, зокрема, встановив відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали.

Як вбачається з матеріалів справи, копію ухвали суду від 14.09.2022 направлено на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Белферт Україна", що вказана в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України, та вручено представнику відповідача 26.09.2022, що підтверджується наявним у справі рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №052 та відомостями з офіційного веб-сайту АТ «Укрпошта».

Отже, враховуючи встановлений судом строк, відповідач мав право подати відзив на позовну заяву до 11.10.2022 включно.

Відповідач у визначений судом строк відзиву на позовну заяву не подав.

Крім того, як було зазначено вище, ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.11.2022 продовжено відповідачу строк на подання відзиву на позов до 18.11.2022

Проте, Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Белферт Україна" не подало відзив на позовну заяву у встановлений судом строк.

Разом з тим, в матеріалах справи наявні докази направлення та отримання Товариством з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Белферт Україна" копії ухвали Господарського суду міста Києва від 14.09.2022 про відкриття провадження у справі №910/7777/22 та ухвали Господарського суду міста Києва від 04.11.2022 про продовження строку на подання відзиву, а тому відповідач не був обмежений чи позбавлений права та можливості ознайомитися із матеріалами справи, у тому числі з позовною заявою, та подати відзив на позовну заяву у встановлений судом. Жодних фактичних обставин, які б перешкоджали відповідачу реалізувати свої процесуальні права за період з 26.09.2022 по 22.11.2022 Товариством з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Белферт Україна" не зазначено.

Отже, обставини, викладені відповідачем у клопотанні про поновлення строку на подання відзиву на позов, не є поважними причинами для пропуску встановленого строку, внаслідок чого, суд дійшов висновку про необґрунтованість поданого клопотання відповідача про поновлення строків для подання відзиву на позовну заяву та відповідно про відмову у його задоволенні.

Приписами ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Приймаючи до уваги, що відповідач у встановлений строк не подав до суду відзив на позов, а відтак, не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України.

Справу розглянуто в розумні строки, враховуючи запровадження в Україні воєнного стану та постійні сигнали повітряної тривоги в місті Києві, що впливає на особливості роботи Господарського суду міста Києва.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

УСТАНОВИВ:

09.10.2019 між Фізичною особою-підприємцем Поповим Валерієм Володимировичем (за договором - виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "БНХ Україна" (в подальшому перейменовано на Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Белферт Україна") (за договором - замовник) було укладено Договір №59/38/19/1 про надання транспортно-експедиційних послуг, відповідно до умов якого виконавець зобов`язується на підставі заявок замовника протягом визначеного в Договорі строку надавати за плату послуги з міжнародних і внутрішніх перевезень майна замовника (вантажів) автомобільним транспортом, а також по організації транспортування (доставки) майна замовника в строк, визначений замовником в заявці, включно із оформленням необхідної документації, перевіркою кількості та якості майна та здійснення інших дій, необхідних для прийняття, транспортування, відправлення та доставки замовнику або вантажоодержувачам, визначеним замовником, майна замовника, а замовник зобов`язується прийняти надані послуги за цим Договором та оплатити ці послуги (п. 1.1. Договору).

Детальна інформація щодо змісту послуг, які надаються за цим Договором, визначається у заявці замовника, що є невід`ємною частиною цього Договору, яка надається замовником виконавцеві шляхом її передачі по електронній пошті або факсимільним зв`язком, а оригінал - направляється по пошті на адресу виконавця або вручається під розписку. (п. 1.2. Договору).

Відповідно до п. 4.1. Договору, вартість послуг виконавця за цим Договором сторони визначають на підставі заявки замовника, яка погоджується виконавцем та є невід`ємною частиною даного договору. У вартість послуг виконавця включені усі витрати, які несе виконавець у зв`язку з виконанням заявки замовника, які окремому відшкодуванню не підлягають.

Згідно п. 4.2. Договором, оплата за фактично надані послуги за цим Договором здійснюється замовником шляхом перерахування грошових коштів на рахунок виконавця на підставі оригіналу акту приймання-передачі наданих послуг протягом 5 (п`яти) банківський днів після отримання від виконавця оригіналів наступних документів: акту передачі-приймання наданих послуг, рахунка, товарно-транспортної накладної (CMR/TTH) з відміткою вантажоодержувача про отримання вантажу та інших документів, перелік яких визначено умовами договору (п. 2.10) та відповідної заявки.

Пунктами 5.1. та 5.2. Договору сторони погодили, що передача послуг за цим Договором виконавцем та приймання їх результатів замовником оформлюються відповідним актом передачі-приймання наданих послуг, який підписується повноважними представниками сторін протягом 3 (трьох) робочих днів після фактичного надання послуг. Підписання акту передачі-приймання наданих послуг представником замовника є підтвердженням відсутності претензій з його сторони щодо послуг, наданих виконавцем.

Договір вступає в силу з моменту підписання і діє до 31.12.2021, а в частині розрахунків та виконання всіх зобов`язань сторін - до їх повного виконання (пункт 9.5. Договору).

На виконання умов укладеного Договору №59/38/19/1 від 09.10.2019 між сторонами було підписано заявки від 01.02.2022 (строк доставки майна (вантажу) до пункту розвантаження - 02.02.2022, вартість послуг 14 000,00 грн), від 01.02.2022 (строк доставки майна (вантажу) до пункту розвантаження - 02.02.2022, вартість послуг 14 000,00 грн), від 02.02.2022 (строк доставки майна (вантажу) до пункту розвантаження - 07.02.2022, вартість послуг 14 000,00 грн), від 04.02.2022 (строк доставки майна (вантажу) до пункту розвантаження - 07.02.2022, вартість послуг 14 000,00 грн), 07.02.2022 (строк доставки майна (вантажу) до пункту розвантаження - 08.02.2022, вартість послуг 14 000,00 грн), 11.02.2022 (строк доставки майна (вантажу) до пункту розвантаження - 16.02.2022, вартість послуг 14 000,00 грн), 12.02.2022 (строк доставки майна (вантажу) до пункту розвантаження - 16.02.2022, вартість послуг 14 000,00 грн), 15.02.2022 (строк доставки майна (вантажу) до пункту розвантаження - 18.02.2022, вартість послуг 14 000,00 грн), 16.02.2022 (строк доставки майна (вантажу) до пункту розвантаження - 18.02.2022, вартість послуг 14 000,00 грн), 17.02.2022 (строк доставки майна (вантажу) до пункту розвантаження - 21.02.2022, вартість послуг 14 000,00 грн), 18.02.2022 (строк доставки майна (вантажу) до пункту розвантаження - 20.02.2022, вартість послуг 14 000,00 грн), 20.02.2022 (строк доставки майна (вантажу) до пункту розвантаження - 23.02.2022, вартість послуг 14 000,00 грн), 20.02.2022 (строк доставки майна (вантажу) до пункту розвантаження - 23.02.2022, вартість послуг 14 000,00 грн).

Позивач виконав взяті на себе зобов`язання щодо перевезення у визначені строки та за маршрутом, обумовленими вказаними вище транспортними заявками, вантажів, що підтверджується долученими до матеріалів справи копіями міжнародних товарно-транспортних накладних (CMR) з відміткою вантажоодержувача про одержання вантажу, а також актами надання послуг №11 від 02.02.2022 на суму 14 000,00 грн, №12 від 02.02.2022 на суму 14 000,00 грн, №13 від 07.02.2022 на суму 14 000,00 грн, №14 від 07.02.2020 на суму 14 000,00 грн, № 15 від 10.02.2022 на суму 14 000,00 грн, №16 від 16.02.2022 на суму 14 000,00 грн, №17 від 16.02.2022 на суму 14 000,00 грн, №18 від 18.02.2022 на суму 14 000,00 грн, №19 від 18.02.2022 на суму 14 000,00 грн, №20 від 21.022.022 на суму 14 000,00 грн, №21 від 20.02.2022 на суму 14 000,00 грн, №22 від 23.02.2022 на суму 14 000,00 грн, №23 від 23.02.2022 на суму 14 000,00 грн, що в загальному розмірі складає 182 000,00 грн, які підписані обома сторонами без будь-яких зауважень та заперечень.

В подальшому, позивач звернувся до відповідача з претензією-вимогою №12 від 02.08.2022 про сплату заборгованості за Договором №59/38/19/1 від 09.10.2019 в розмірі 182 000,00 грн, проте відповідачем вказана вимога була залишена без відповіді та виконання.

Оскільки відповідач не виконав взятих на себе зобов`язань щодо оплати наданих послуг з перевезення вантажів в обумовлений Договором №59/38/19/1 від 09.10.2019 та заявками строк, позивач звернувся з позовом до суду про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Белферт Україна" заборгованості в розмірі 182 000,00 грн.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. (ст. 526 Цивільного кодексу України).

Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності до положень ст. ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

З огляду на встановлений ст. 204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину суд визнає Договір №59/38/19/1 від 09.10.2019 про надання транспортно-експедиційних послуг належною підставою, у розумінні норм ст. 11 ЦК України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов`язків.

Укладений між сторонами Договір є договором транспортного експедирування, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 65 Цивільного кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 929 ЦК України, яка узгоджується із положеннями статті 316 ГК України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу. Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов`язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов`язання, пов`язані з перевезенням.

Статтею 1 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" встановлено, що транспортно-експедиторська діяльність - це підприємницька діяльність із надання транспортно-експедиторських послуг з організації та забезпечення перевезень експортних, імпортних, транзитних або інших вантажів. Транспортно-експедиторська послуга - це робота, що безпосередньо пов`язана з організацією та забезпеченням перевезень експортного, імпортного, транзитного або іншого вантажу за договором транспортного експедирування.

Відповідно до статті 9 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу. Платою експедитору вважаються кошти, сплачені клієнтом експедитору за належне виконання договору транспортного експедирування.

Замовлення на перевезення вантажів - документ, який подає вантажовідправник перевізникові на доставляння обумовленої партії вантажів в узгоджені терміни (ст. 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року №363) (надалі - Правила).

Приймання вантажу - подання вантажовідправником підготовленого для відправлення вантажу та товарно-транспортних документів перевізнику з наступним навантаженням на транспортний засіб та оформлення документів про прийняття вантажу перевізником для відправлення. (ст. 1. Правил).

Здавання вантажу - подання вантажоодержувачу перевізником вантажу, згідно з товарно-транспортним документом, з наступним розвантаженням і оформленням документів про його передачу вантажоодержувачу. (ст. 1. Правил).

Товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, та є одним із документів, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, що може бути складений у паперовій та/або електронній формі та має містити обов`язкові реквізити, передбачені цими Правилами. (ст. 1. Правил).

При перевезеннях вантажів контроль за своєчасним прибуттям транспорту протягом дня, регулювання його розстановки, подачі під завантаження, використання транспорту, що звільнився, у зворотному напрямку, облік завантаження, часу прибуття та відправлення рухомого складу виконується Перевізником або Замовником залежно від прийнятої ними схеми перевезень. (п. 8.3. Правил).

Як встановлено вище, на підставі Договору №59/38/19/1 від 09.10.2019 про надання транспортно-експедиційних послуг відповідачу було надано послуги на загальну суму в розмірі 182 000,00 грн, що підтверджується долученими до матеріалів справи належними чином засвідченими копіями первинних документів.

Відповідачем, в свою чергу, оплату вказаних послуг не здійснено.

Як передбачено ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Жодних листів або претензій відповідача, направлених позивачу, щодо виконання Договору №59/38/19/1 від 09.10.2019 про надання транспортно-експедиційних послуг матеріали справи не містять.

Таким чином, оскільки відповідач під час розгляду справи не надав суду належних та допустимих доказів, в розумінні ст. 76, 77 ГПК України, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про відсутність у нього обов`язку сплатити заявлену до стягнення заборгованість, суд дійшов висновку про повне задоволення позовних вимог з покладенням судового збору на відповідача, в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 123, 129, 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Белферт Україна" (ідентифікаційний код 32305906; 02002, м. Київ, вул. Микільсько-Слобідська, 1-а) на користь Фізичної особи-підприємця Попова Валерія Володимировича (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) 182 000 грн 00 коп. заборгованості та судовий збір у розмірі 2 730 грн 00 коп.

3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду.

Повний текст рішення складено та підписано: 05.12.2022.

Суддя А.І. Привалов