Єдиний державний реєстр судових рішень
Доступ до Реєстру здійснюється в тестовому (обмеженому) режимі. Для запобігання загрозам життю і здоров'ю суддів та учасників судового процесу, а також у разі виявлення ознак кіберзагрози, доступ до Реєстру або окремих рішень у ньому може бути обмежено.
Змінені назви судів
Категорія справи №
918/136/22: Господарські справи (з 01.01.2019); Інші справи.
Надіслано судом: 30.11.2022. Зареєстровано: 30.11.2022. Забезпечено надання загального доступу: 02.12.2022.
Дата набрання законної сили: 23.11.2022
Номер судового провадження: не визначено
ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2022 року Справа № 918/136/22

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Крейбух О.Г., суддя Тимошенко О.М. , суддя Юрчук М.І.

секретар судового засідання Кравчук О.В.

за участю представників сторін:

ТОВ "ВП "Акватон": Рибачок А.О. (в режимі відеоконференції)

ТОВ "Завод "Екосплав": Харіна Т.Г. (в режимі відеоконференції)

відповідач: представник не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Акватон", в інтересах якого діє учасник Товариство з обмеженою відповідальністю "Завод "Екосплав", на рішення Господарського суду Рівненської області, ухвалене 14.09.2022, повне рішення складено 22.09.2022, у справі № 918/136/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Акватон", в інтересах якого діє Товариство з обмеженою відповідальністю "Завод "Екосплав",

до ОСОБА_1

про відшкодування збитків, заподіяних юридичній особі її посадовою особою

У лютому 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Акватон", в інтересах якого діє Товариство з обмеженою відповідальністю "Завод "Екосплав", звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення 685 192,09 грн збитків, в т.ч. 605 984,76 грн середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, 62 238,73 грн винагороди приватному виконавцю, 566,00 грн додаткових витрат виконавця, 6 402,60 грн - судовий збір по справі № 569/14810/20; 4000,00 грн відшкодування моральної шкоди; 6000,00 грн відшкодування витрат на професійну правничу допомогу по справі № 569/14810/20.

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 14.09.2022 у справі № 918/136/22, позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Акватон" 6 402,60 грн - судовий збір по справі № 569/14810/20; 4000,00 грн відшкодування моральної шкоди; 6000,00 грн відшкодування витрат на професійну правничу допомогу по справі № 569/14810/20 та 246,04 грн судового збору.

В решті позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні з ОСОБА_1 605 984,76 грн середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу мотивоване тим, що виплата заробітної плати працівнику за час вимушеного прогулу (в даному випадку) не є збитком для ТОВ ВП "Акватон", оскільки позивач не довів, що ОСОБА_2 як працівник принесла б своїми посадовими діями користь товариству, а її продуктивна праця не була врахована і використана у господарській діяльності ТОВ ВП "Акватон" внаслідок незаконного відсторонення.

Виплата середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу на виконання рішення суду спрямована на відновлення порушеного права працівника, а не позивача; витрати в розумінні збитків мають здійснюватися виключно на відновлення порушеного права позивача, а не третіх осіб. Тому відсутні законні підстави для задоволення позову в частині стягнення 605 984,76 грн середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Щодо стягнення з відповідача 62 238,73 грн винагороди приватному виконавцю у розмірі 10%, що підлягала переданню за виконавчим документом, та 566,00 грн додаткових витрат виконавця суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем не доведено фактичне понесення вказаних витрат ТОВ ВП "Акватон", оскільки саме існування постанови про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження та постанови про закінчення виконавчого провадження, в якій не зазначалось про стягнення таких витрат, не може слугувати належним підтвердженням фактично понесених витрат ТОВ ВП "Акватон" /т. 2 а.с. 43-52/.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Акватон", в інтересах якого діє учасник Товариство з обмеженою відповідальністю "Завод "Екосплав", не погоджуючись з ухваленим рішенням, звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Рівненської області від 14.09.2022 у справі № 918/136/22 скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення 605 984,76 грн, сплачених як середня заробітна плата за час вимушеного прогулу, а також 62 238,73 грн винагороди виконавця та 566,00 грн додаткових витрат виконавця та ухвалити нове рішення, яким у задоволити позовні вимоги у повному обсязі /т. 2 а.с. 69-74/.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник вказує:

- відповідач у період перебування на посаді Генерального директора ТОВ "ВП "Акватон" допустив декілька порушень, що спричинили збитки Товариства, а саме: незаконно звільнив із займаної посади свого заступника - ОСОБА_2 04.08.2018; після поновлення ОСОБА_2 на займаній посаді за рішенням суду, незаконно відсторонив ОСОБА_2 від роботи без збереження заробітної плати 24.10.2019 та зупинив дію наказу про поновлення на роботі 10.01.2021;

- факт незаконності звільнення встановлено судовим рішення, що набрало законної сили, а саме: постановою Верховного Суду від 24.09.2020 по справі № 569/17386/18, якою залишено без змін рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 23.10.2019 та постанову Рівненського апеляційного суду від 25.02.2020;

- задовольнивши позов ОСОБА_2 до ТОВ "ВП "Акватон" суд скасував наказ про її звільнення з посади заступника генерального директора з комерційних питань; поновив її на роботі на вказаній посаді; стягнув з Товариства на її користь середню заробітну плату за час вимушеного прогулу з 04.08.2018 по 23.10.2019 у розмірі 1 632 792,20 грн; стягнув з Товариства в дохід держави судовий збір в сумі 2 114,40 грн;

- на виконання рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 23.10.2019 по справі № 569/17386/18, відповідач видав наказ № 85-к від 24.10.2019, яким скасував наказ № 112-к "Про звільнення ОСОБА_2 " від 22.08.2018 та поновив ОСОБА_2 на посаді заступника генерального директора з комерційних питань;

- пізніше відповідач видав наказ № 86-к "Про відсторонення від роботи ОСОБА_2 " від 24.10.2019, яким відсторонив ОСОБА_2 від роботи, без збереження заробітної плати на термін відсторонення, до моменту проходження вступного інструктажу з питань охорони праці та ознайомлення з посадовою інструкцією та наказ № 01-к від 10.01.2021 "Про зупинення дії Наказу № 85-к від 24.10.2019 "Про поновлення ОСОБА_2 на посаді заступника генерального директора з комерційних питань";

- ОСОБА_2 оскаржила вищезгадані незаконні накази про її відсторонення (без збереження заробітної плати) до суду;

- факт незаконності відсторонення встановлено постановою Рівненського апеляційного суду від 16.11.2021 по справі № 569/14810/20, якою було залишено без змін рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 23.10.2019 по справі № 569/14810/20;

- у зв`язку з виконанням судового рішення у справі № 569/14810/20 Товариство понесло збитки в розмірі 685 192,09 грн, з них: 605 984,76 грн - стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу; 6 402,60 грн - судовий збір в дохід держави; 4 000 грн - відшкодування моральної шкоди; 6 000 грн - відшкодування витрат на професійну правничу допомогу; 62 238,73 грн - стягнення винагороди виконавця; 566,00 грн - стягнення додаткових витрат виконавця;

- таким чином Товариству була завдана пряма шкода, оскільки внаслідок незаконних, винних дій директора - ОСОБА_1 (в частині відсторонення свого заступника - ОСОБА_2 ) Товариство втратило майно, а саме грошові кошти у розмірі 685 192,09 грн, які довелось виплатити ОСОБА_2 через її незаконне відсторонення. При цьому у разі дотримання ОСОБА_1 чинного законодавства та здійснення відсторонення або звільнення працівника із дотриманням порядку, встановленого КЗпП України, Товариство не понесло б таких витрат та не сплачувало б такі кошти за період, коли працівник фактично не здійснював своєї трудової діяльності та не приносив майнової користі Товариству;

- суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні позовних вимог про стягнення 605 984,76 грн, сплачених як середня заробітна плата за час вимушеного прогулу, а також 62 238,73 грн винагороди виконавця та 566,00 грн додаткових витрат виконавця вищезазначених обставин не врахував.

Отже, на думку скаржника, судом першої інстанції було неповно та неправильно встановлено обставини, що мають значення для справи, неправильно досліджено та оцінено докази, порушено норми матеріального та процесуального права, а тому рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині є незаконним, необґрунтованим, безпідставним та таким, що підлягає скасуванню.

Апеляційну скаргу подано через суд апеляційної інстанції.

Листом № 918/136/22/5519/22 від 12.10.2022, матеріали справи було витребувано з Господарського суду Рівненської області.

17.10.2022 до Північно-західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 918/136/22.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 21.10.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Акватон", в інтересах якого діє Товариство з обмеженою відповідальністю "Завод "Екосплав" на рішення Господарського суду Рівненської області від 14.09.2022 у справі № №918/136/22. Розгляд апеляційної скарги призначено на 23.11.2022 об 11:00 год. /т. 2 а.с. 84-85/.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 14.11.2022 заяву представника ТОВ "ВП "Акватон" Рибачок А.О. про проведення судового засідання 23.11.2022 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення "EаsyCon" задоволено /т. 2 а.с. 95/.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 15.11.2022 заяву представника ТОВ "Завод "Екосплав" Харіної Т.Г. про проведення судового засідання 23.11.2022 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення "EаsyCon" задоволено /т. 2 а.с. 101/.

В судовому засіданні 23.11.2022 представники ТОВ "Виробниче підприємство "Акватон" та ТОВ "Завод "Екосплав" підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги, просили рішення Господарського суду Рівненської області від 14.09.2022 у справі № 918/136/22 в оскаржуваній частині скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задоволити у повному обсязі.

ОСОБА_1 явку повноважного представника в призначене судове засідання не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлений належним чином, що підтверджується долученою до матеріалів справи довідкою про доставку електронного листа /т. 2 а.с. 89/.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи, що ухвалою суду від 21.10.2022 явка представників сторін в судове засідання 23.11.2022 обов`язковою не визнавалась, колегія суддів визнала за можливе здійснювати розгляд справи за відсутності представника відповідача, оскільки його не явка не перешкоджає перегляду справи.

Відповідно до ч.1 ст.269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Колишній генеральний директор ТОВ "ВП "Акватон" ОСОБА_1 (далі - Відповідач та/або ОСОБА_1 ) наказом від 24.10.2019 № 86-к "Про відсторонення від роботи ОСОБА_2 " відсторонив ОСОБА_2 від роботи до моменту проходження вступного інструктажу з питань охорони праці та ознайомлення з посадовою інструкцією.

Підставою для видання цього наказу слугували акти № 24/10-2019 та № 25/10-2019 від 24.10.2019, згідно з якими ОСОБА_2 відмовилася від проходження Інструктажу під підпис в журналі реєстрації вступного інструктажу з охорони праці, відмовилася від ознайомлення з посадовою інструкцією.

ОСОБА_2 оскаржила незаконні накази про її відсторонення (без збереження заробітної плати) до суду.

Факт незаконності такого відсторонення підтверджується рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 17.05.2021 по справі № 569/14810/20, залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного суду від 16.11.2021, яким зокрема стягнуто з ТОВ "Виробниче підприємство "Акватон" на користь ОСОБА_2 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з 24 жовтня 2019 року по 29 березня 2020 року в розмірі 605 984,76 грн, відшкодування моральної шкоди 4 000, 00 грн, судовий збір у розмірі 6 402,60 грн.

Додатковим рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 31.05.2021 по справі 569/14810/20, залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного суду від 16.11.2021, було стягнуто з Товариства на користь ОСОБА_2 витрати на оплату професійної правничої допомоги в розмірі 6 000,00 грн.

ТОВ "ВП "Акватон" виконало вищезазначені судові рішення у повному обсязі, що підтверджується постановою приватного виконавця Сідоренко С.П. від 08.12.2021 про закінчення виконавчого провадження № 67781665 та постановою приватного виконавця Сідоренко С.П. від 08.12.2021 про закінчення виконавчого провадження № 67782396.

Окрім вказаної вище суми ТОВ "ВП "Акватон" сплатило винагороду приватному виконавцю у розмірі 10%, що підлягала переданню за виконавчим документом, у розмірі 62 238,73 грн та 566,00 грн додаткових витрат виконавця.

Тобто, на думку позивача, внаслідок незаконних дій ОСОБА_1 ТОВ "ВП "Акватон" були завданні збитки у загальній сумі 685 192,09 грн.

Відсторонення працівника з підстав, не передбачених законом, або з порушенням установленого законом порядку, свідчить про незаконність такого відсторонення та тягне за собою поновлення порушених прав працівника включно із виплатою суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, що і було зроблено Товариством. Вищевказані незаконні дії, на той час Генерального директора Товариства, ОСОБА_1 призвели до порушення прав самого Товариства у вигляді завданих збитків її посадової особою.

На підставі викладеного позивач просив суд позов задовольнити в повному обсязі.

14.09.2022 Господарським судом Рівненської області за наслідками розгляду позовних вимог "Виробниче підприємство "Акватон", в інтересах якого діє Товариство з обмеженою відповідальністю "Завод "Екосплав", до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, заподіяних юридичній особі її посадовою особою ухвалено оскаржуване рішення, яким відмовлено в задоволенні позову в частині стягнення з ОСОБА_1 605 984,76 грн, сплачених як середня заробітна плата за час вимушеного прогулу, 62 238,73 грн винагороди виконавця та 566,00 грн додаткових витрат виконавця.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при винесенні рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задоволити, а рішення Господарського суду Рівненської області від 14.09.2022 у справі № 918/136/22 в оскаржуваній частині скасувати, виходячи з наступного.

Порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулась особа, так і від характеру його порушення. З огляду на положення ст. 4 ГПК України і ст. ст. 15, 16 ЦК України підставою для захисту цивільного права чи охоронюваного законом інтересу є його порушення, невизнання чи оспорення.

Задоволення судом позову можливе лише за умови доведення позивачем обставин щодо наявності у нього відповідного права (охоронюваного законом інтересу), а також порушення (невизнання, оспорення) цього права відповідачем з урахуванням належно обраного способу судового захисту.

Предметом доказування у даній справі є наявність складу правопорушення у діях посадової особи ТОВ ВП "Акватон", повноваження якого припинені, а саме - генерального директора ОСОБА_1, що призвело до заподіяння юридичній особі ТОВ ВП "Акватон" збитків.

Згідно з ч. 2, 3 ст. 4 ГПК України, юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно з п. 12 ч. 1 ст. 20 ГПК України, господарські суди розглядають, зокрема, справи у спорах між юридичною особою та її посадовою особою (у тому числі посадовою особою, повноваження якої припинені) про відшкодування збитків, заподіяних юридичній особі діями (бездіяльністю) такої посадової особи, за позовом власника (учасника, акціонера) такої юридичної особи, поданим в її інтересах.

Тобто до юрисдикції господарського суду відноситься позов про спір між юридичною особою та її посадовою особою про відшкодування збитків, заподіяних юридичній особі діями (бездіяльністю) такої посадової особи, якщо він поданий лише власником цієї юридичної особи, її учасником чи акціонером.

Водночас із аналізу наведених правових норм і положень ст. 41, 45, 53 ГПК України вбачається, що право осіб на звернення до суду в інтересах інших осіб обмежено тими випадками, коли таке право надано їм законом, за наявності підстав для такого звернення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 54 ГПК України власник (учасник, акціонер) юридичної особи, якому належить 10 і більше відсотків статутного капіталу товариства (крім привілейованих акцій), або частка у власності юридичної особи якого становить 10 і більше відсотків, може подати в інтересах такої юридичної особи позов про відшкодування збитків, заподіяних юридичній особі її посадовою особою.

У разі відкриття провадження за таким позовом зазначена юридична особа набуває статусу позивача, але не вправі здійснювати свої процесуальні права та обов`язки без згоди власника (учасника, акціонера), який подав позов. Посадова особа, до якої пред`явлений позов, не вправі представляти юридичну особу та призначати іншу особу для представництва юридичної особи в даній справі.

На підтвердження статусу учасника ТОВ "ЗЕС" ТОВ "Завод "Екосплав" надано витяг із ЄДР, згідно з яким його частка у статутному капіталі становить 85 %.

Відповідно до ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обов`язків, у тому числі щодо відшкодування кредиторові або іншій особі збитків (шкоди), є зобов`язання, які виникають з договорів та інших правочинів або внаслідок завдання шкоди.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, ст. 20 ГК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Частинами 1, 3, 4 ст. 92 ЦК України передбачено, що юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

За умовами частин 2, 3 ст. 65 ГК України, власник здійснює свої права щодо управління підприємством безпосередньо або через уповноважені ним органи відповідно до статуту підприємства чи інших установчих документів. Для керівництва господарською діяльністю підприємства власник (власники) або уповноважений ним орган призначає (обирає) керівника підприємства.

Згідно з ч. 5 ст. 65 ГК України, керівник підприємства без доручення діє від імені підприємства, представляє його інтереси в органах державної влади і органах місцевого самоврядування, інших організаціях, у відносинах з юридичними особами та громадянами, формує адміністрацію підприємства і вирішує питання діяльності підприємства в межах та порядку, визначених установчими документами.

За умовами ч. 1, 2 ст. 89 ГК України, управління діяльністю господарського товариства здійснюють його органи та посадові особи, склад і порядок обрання (призначення) яких визначається залежно від виду товариства, а у визначених законом випадках - учасники товариства. Посадові особи відповідають за збитки, завдані ними господарському товариству. Відшкодування збитків, завданих посадовою особою господарському товариству її діями (бездіяльністю), здійснюється у разі, якщо такі збитки були завдані:

- діями, вчиненими посадовою особою з перевищенням або зловживанням службовими повноваженнями;

- діями посадової особи, вчиненими з порушенням порядку їх попереднього погодження або іншої процедури прийняття рішень щодо вчинення подібних дій, встановленої установчими документами товариства;

- діями посадової особи, вчиненими з дотриманням порядку їх попереднього погодження або іншої процедури прийняття рішень щодо вчинення відповідних дій, встановленої товариством, але для отримання такого погодження та/або дотримання процедури прийняття рішень посадова особа товариства подала недостовірну інформацію;

- бездіяльністю посадової особи у випадку, коли вона була зобов`язана вчинити певні дії відповідно до покладених на неї обов`язків;

- іншими винними діями посадової особи.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

За змістом положень ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Із аналізу вищенаведених норм вбачається, що однією з підстав виникнення зобов`язання є заподіяння шкоди (збитків) іншій особі, а для застосування такої міри відповідальності як відшкодування шкоди потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки; збитків (шкоди); причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками (шкодою); наявності вини особи, яка заподіяла збитки (шкоду). За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.

Під шкодою розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо).

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди.

При цьому саме на позивача покладено обов`язок доведення факту протиправної поведінки, розміру завданої шкоди та прямого причинного зв`язку між порушенням зобов`язання та шкодою.

Відповідно до ст. 23 Закону України "Про господарські товариства" (в редакції, чинній на дату вчинення відповідачем дій, що стали підставою для даного позову) управління товариством здійснюють його органи, склад і порядок обрання (призначення) яких здійснюється відповідно до виду товариства. Посадовими особами органів управління товариства визнаються голова та члени виконавчого органу, голова ревізійної комісії, а у товариствах, де створена наглядова рада товариства, - голова та члени наглядової ради товариства.

У відповідності до ч. 1, 2 ст. 62 Закону України "Про господарські товариства" у товаристві з обмеженою відповідальністю створюється виконавчий орган: колегіальний (дирекція) або одноособовий (директор). Дирекцію очолює генеральний директор. Членами виконавчого органу можуть бути також і особи, які не є учасниками товариства. Дирекція (директор) вирішує усі питання діяльності товариства, за винятком тих, що належать до виключної компетенції загальних зборів учасників. Загальні збори учасників товариства можуть винести рішення про передачу частини повноважень, що належать їм, до компетенції дирекції (директора).

Згідно з п. 20.1 Статуту ТОВ ВП "Акватон" (в редакції, що діяла на момент звільнення ОСОБА_2 , далі - Статут) для здійснення управління поточною діяльністю в товаристві створюється та діє виконавчий орган товариства - генеральний директор. Генеральний директор є посадовою особою товариства.

Відповідно до п. 20.13 Статуту генеральний директор зобов`язаний здійснювати поточне управління (керівництво) товариством і згідно з п. 20.14 - несе дисциплінарну, матеріальну та кримінальну відповідальність за заподіяну ним шкоду товариству /т. 1. а.с. 96-115/.

Судом встановлено, генеральним директором ТОВ ВП "Акватон" на момент звільнення ОСОБА_2 був відповідач ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що колишній генеральний директор ТОВ ВП "Акватон" ОСОБА_1 під час виконання своїх посадових обов`язків заподіяв матеріальні збитки даній юридичній особі, а саме наказом від 24.10.2019 № 86-к "Про відсторонення від роботи ОСОБА_2 ", ОСОБА_2 відсторонено від роботи до моменту проходження вступного інструктажу з питань охорони праці та ознайомлення з посадовою інструкцією.

При цьому факт незаконності такого відсторонення підтверджується судовими рішеннями у справі № 569/14810/20, на підставі яких стягнуто з ТОВ ВП "Акватон" на користь ОСОБА_2 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з 24.10.2019 по 29.03.2020 у розмірі 605 984,76 грн; 6 402,60 грн - судовий збір по справі; 4 000,00 грн відшкодування моральної шкоди; 6 000,00 грн відшкодування витрат на професійну правничу допомогу по справі № 569/14810/20.

Судові рішення у справі № 569/14810/20 мають преюдиційне значення для вирішення даного спору.

Згідно ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У зв`язку з виконанням судового рішення у справі № 569/14810/20, Товариство понесло збитки в розмірі 685 192,09 грн, з них:

- 605 984,76 грн - середня заробітна плата за час вимушеного прогулу;

- 6 402,60 грн - судовий збір в дохід держави;

- 4 000 грн - відшкодування моральної шкоди;

- 6 000 грн - відшкодування витрат на професійну правничу допомогу;

- 62 238,73 грн - винагорода виконавця;

- 566,00 грн - додаткові витрати виконавця.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 04.12.2018 по справі № 910/21493/17 дійшов висновку, що згідно з вимогами ст. 92 ЦК України особи, які виступають від імені юридичної особи, зобов`язані діяти не лише в межах своїх повноважень, але й добросовісно і розумно. З огляду на положення наведеної правової норми та довірчий характер відносин між господарським товариством та його посадовою особою (зокрема директором чи генеральним директором) протиправна поведінка посадової особи може виражатись не лише у невиконанні нею обов`язків, прямо встановлених установчими документами товариства, чи перевищенні повноважень при вчиненні певних дій від імені товариства, а й у неналежному та недобросовісному виконанні таких дій без дотримання меж нормального господарського ризику, з особистою заінтересованістю чи при зловживанні своїм розсудом, прийнятті очевидно необачних чи марнотратних рішень. За відсутністю доведення наявності зазначених обставин, які свідчать про протиправну поведінку посадової особи товариства, підстави для задоволення позову про стягнення з неї збитків відсутні. Відповідно до статей 13, 74 ГПК України на позивача покладений обов`язок доведення обставин щодо наявності правових підстав для застосування до відповідача заходів цивільно-правової відповідальності у вигляді відшкодування збитків.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 134 КЗпП України, працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли службова особа винна в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 134, статті 237 КЗпП України матеріальна відповідальність на службову особу за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації оплатою працівникові вимушеного прогулу або різниці у заробітку при незаконному звільненні або незаконному переведенні його на іншу роботу можна покласти при наявності її персональної вини в цьому, у випадках, коли незаконне звільнення або незаконне переведення мало місце за рішенням колегіального органу, керівник цього органу може нести зазначену матеріальну відповідальність в тому разі, коли рішення було прийняте внаслідок його винних протиправних дій.

Застосовуючи матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди на підставі пункту 8 статті 134 КЗпП України, суди повинні мати на увазі, що за цим законом покладається обов`язок з відшкодування шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації у зв`язку з оплатою незаконно звільненому чи незаконно переведеному працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижчеоплачуваної роботи, на винних службових осіб, за наказом або розпорядженням яких звільнення чи переведення здійснено з порушенням закону або якими затримано виконання рішення суду про поновлення на роботі; відповідальність в цих випадках настає незалежно від форми вини.

Враховуючи, що збитки ТОВ "ВП "Акватон" виникли внаслідок виконання рішення суду у справі № 569/14810/20, яким відповідно встановлено факт незаконного відсторонення ОСОБА_2 від роботи, існує причинний зв`язок між протиправною поведінкою відповідача (який видав незаконний наказ № 86-к про її відсторонення та незаконний наказ "Про зупинення дії наказу № 85-к від 24.10.2019 про поновлення ОСОБА_2 на посаді заступника генерального директора з комерційних питань") та збитками у розмірі 685 192,09 грн, оскільки такі збитки виникли внаслідок виконання ТОВ "ВП "Акватон" рішення у справі № 569/14810/20, у якому відповідно встановлено факт незаконного відсторонення ОСОБА_2 .

Наявність вини ОСОБА_1 у формі умислу, оскільки відповідач обіймаючи посаду генерального директора та достовірно знаючи про покладені на нього чинним законодавством та Статутом обов`язки по керівництву поточною та оперативною діяльністю товариства, будучи відповідальною посадовою особою за дотримання встановленого порядку прийняття на роботу та звільнення з роботи, відсторонення від роботи персоналу товариства, не забезпечив дотримання встановлених вимог закону при відстороненні ОСОБА_2 від роботи, що в свою чергу мало наслідком стягнення з ТОВ "ВП "Акватон" відповідних коштів.

Вищенаведеним спростовується висновок суду першої інстанції про те, що кошти, сплачені працівникові через незаконне рішення генерального директора ТОВ ВП "Акватон" ОСОБА_1 не є збитками в розумінні ст. 22 ЦК України та ст. 225 ГК України та щодо того, що виплата середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу спрямована на відновлення порушеного права працівника, а не позивача.

Крім того, у справі № 918/685/21, у якій брали участь ті самі сторони щодо аналогічного предмету спору, КГС ВС підтримав наступні висновки судів попередніх інстанцій:

"...виплата заробітної плати працівнику за час вимушеного прогулу є збитком для Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Акватон", оскільки ОСОБА_2 як працівник не принесла своїми посадовими діями користі товариству, а її продуктивна праця не була врахована і використана у господарській діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Акватон" внаслідок незаконного звільнення.

... у випадку, якби звільнення ОСОБА_2 відбулося законним способом, Товариство не зазнало б збитків, які виникли в результаті розгляду справи № 569/17386/18.

Натомість Товариство понесло збитки через неправомірні дії генерального директора, оскільки саме ОСОБА_1 як посадова особа - генеральний директор Товариства - не вжив достатніх та необхідних заходів, щоб запропонувати ОСОБА_2 , посада якої підпадала під скорочення, усі вакантні посади наявні на підприємстві, та щоб звільнити ОСОБА_2 у відповідності із чинним трудовим законодавством".

Тобто сам факт неправомірних дій генерального директора у вигляді незаконного відсторонення або звільнення та виплати середньої заробітної плати особі, яка за даний період не працювала, є достатнім для встановлення необхідних складових для визначення такої виплати як збитки, завдані Товариству.

Відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів вважає, що позивачем доведено належними та допустимими доказами на підтвердження наявності таких елементів правопорушення з боку відповідача як збитки, протиправна поведінка відповідача, причинний зв`язок між збитками та протиправною поведінкою відповідача, вина, - що має наслідком застосування до відповідача відповідальності у вигляді стягнення збитків та є підставою для задоволення позову в цій частині.

Щодо стягнення з відповідача винагороди приватному виконавцю в розмірі 62 238,73 грн та додаткових витрат в розмірі 566,00 грн, колегія суддів зазначає наступне.

Постановами приватного виконавця виконавчого округу Рівненської області "Про закінчення виконавчого провадження" ВП № 67781665, ВП № 67782396 від 08.12.2021 виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 569/14810/20, виданого 03.12.2021 Рівненським міським судом Рівненської області закінчено.

У цих постановах приватним виконавцем встановлено, що рішення фактично виконано в повному обсязі згідно з виконавчим документом, основну винагороду та витрати виконавчого провадження стягнуто в повному обсязі /т. 1 а.с. 89-90, 95/.

Приватним виконавцем виконавчого округу Рівненської області при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження винесено постанову "Про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження" ЗВП № 67784645 від 08.12.2021, відповідно до якої стягнуто з ТОВ ВП «Акватон» 566,00 грн додаткових витрат /т. 1 а.с. 83-84/.

Згідно з ч. 2 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню, зокрема у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Згідно з ч. 2 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

Відповідно до статті 42 Закону України «Про виконавче провадження» кошти виконавчого провадження складаються з:

1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця;

2) авансового внеску стягувача;

3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.

Витрати виконавчого провадження органів державної виконавчої служби здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, зазначених у пунктах 2 і 3 частини першої цієї статті.

На стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення.

Отже повноваження державного виконавця приймати постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження прямо обумовлені статтею 42 Закону України «Про виконавче провадження».

Окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, визначає Інструкція з організації примусового виконання рішень, затверджена наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 (далі - Інструкція № 512/5).

Згідно з п. 6 розділу І Інструкції № 512/5 під час здійснення виконавчого провадження виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з п. 1 розділу VI Інструкції № 512/5 фінансування виконавчого провадження здійснюється за рахунок коштів виконавчого провадження, визначених статтею 42 Законум України «Про виконавче провадження».

За змістом п. 2 Розділу VI Інструкції № 512/5, витрати виконавчого провадження стягуються з боржника на підставі постанови виконавця про їх стягнення, у якій зазначаються види та суми витрат виконавчого провадження. Постанова про стягнення витрат виконавчого провадження надсилається сторонам виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня після її винесення.

Розмір та види витрат виконавчого провадження встановлюються Міністерством юстиції України.

Так, за змістом розділу I Видів та розмірів витрат виконавчого провадження, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2830/5, видами витрат виконавчого провадження є: 1) виготовлення документів виконавчого провадження: папір; копіювання, друк документів; канцтовари; 2) пересилання документів виконавчого провадження: конверти; знаки поштової оплати (марки); послуги маркувальної машини; послуги поштового зв`язку; 3) послуги осіб, залучених до проведення виконавчих дій: експертів; зберігачів; перекладачів; суб`єктів оціночної діяльності суб`єктів господарювання; суб`єктів господарювання та інших осіб, залучених у встановленому законом порядку до проведення виконавчих дій.

Зміст викладених правових норм дає підстави для висновку про те, що умовою для стягнення витрат виконавчого провадження є примусове виконання, відкриття якого здійснюється з огляду на відповідний виконавчий документ.

У свою чергу додатковими витратами виконавчого провадження є фактично понесені державним виконавцем витрати під час організації та проведення виконавчих дій.

Вищенаведеним спростовується висновок суду першої інстанції про те, що саме існування постанови про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження та постанови про закінчення виконавчого провадження, в якій не зазначалось про стягнення таких витрат, не може слугувати належним підтвердженням фактично понесених витрат ТОВ ВП "Акватон".

Як вже зазначалося вище відповідно до приписів ст. 22 ЦК України, збитками є не тільки витрати, які особа вже понесла, а й витрати, які особа мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів вважає, що позивачем доведено фактичне понесення ним витрат в розмірі 62 238,73 грн (винагорода приватного виконавця у розмірі 10%, що підлягала переданню за виконавчим документом) та 566,00 грн додаткових витрат виконавця. А тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 62 238,73 грн винагороди приватному виконавцю у розмірі 10%, що підлягала переданню за виконавчим документом, та 566,00 грн додаткових витрат виконавця підлягають задоволенню.

Відповідно до част. 1, 3 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються (ст. 77 ГПК України).

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України, апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Відповідно до п. 3, 4 ч. 1 ст. 277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи, та неправильне застосування норм матеріального права.

У відповідності до част. 2 ст. 277 ГПК України, неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Акватон", в інтересах якого діє учасник Товариство з обмеженою відповідальністю "Завод "Екосплав" підлягає задоволенню, рішення Господарського суду Рівненської області від 14.09.2022 у справі № 918/136/22 в частині відмови у задоволенні позовних вимог необхідно скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позов задоволити.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 14 ст. 129 ГПК України, якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки колегією суддів встановлено наявність підстав для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Акватон", в інтересах якого діє учасник Товариство з обмеженою відповідальністю "Завод "Екосплав", повністю, тому відповідно до ст. 129 ГПК України, судовий збір за подання позовної заяви у сумі 10 277,88 грн та судовий збір за подання апеляційної скарги у сумі 15 047,80 грн покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 129, 269, 270, 273, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Акватон", в інтересах якого діє учасник Товариство з обмеженою відповідальністю "Завод "Екосплав", на рішення Господарського суду Рівненської області від 14.09.2022 у справі № 918/136/22 - задоволити.

Рішення Господарського суду Рівненської області від 14.09.2022 у справі № 918/136/22 скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення 605 984,76 грн, сплачених як середня заробітна плата за час вимушеного прогулу, 62 238,73 грн винагороди виконавця та 566,00 грн додаткових витрат виконавця та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позовних вимог, виклавши резолютивну частину рішення у наступній редакції:

"1. Позов задоволити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Акватон" (33027, м. Рівне, вул. Б. Хмельницького, 50, ) 685 192 (шістсот вісімдесят п`ять тисяч сто дев`яносто дві) грн 09 коп. збитків 10 277 (десять тисяч двісті сімдесят сім) грн 88 коп. витрат по сплаті судового збору за подання позову".

3. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Акватон" (33027, м. Рівне, вул. Б. Хмельницького, 50, ) 15 047 (п`ятнадцять тисяч сорок сім) грн 80 коп. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Доручити Господарському суду Рівненської області видати накази.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.

Справу № 918/136/22 повернути Господарському суду Рівненської області.

Повний текст постанови складений "30" листопада 2022 р.

Головуючий суддя Крейбух О.Г.

Суддя Тимошенко О.М.

Суддя Юрчук М.І.

Логін:

Для помилки:

Пароль:

Для помилки:

З метою упередження перешкоджанню стабільній роботі Реєстру шляхом здійснення автоматичних або автоматизованих запитів на пошук та копіювання ("викачування") бази даних, запроваджено інтерактивний елемент захисту системи

Введіть cуму цифр, зображених на малюнку:

Перевірити
Закрити

Ваше ім'я:

Для помилки:

Ваш e-mail:

Для помилки:

Повідомлення:

Для помилки:

Введіть в поле результат арифметичного виразу:

Для помилки:

Зачекайте, будь ласка...