ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

28.11.2022 Справа № 23/11(917/1314/22)

Суддя Господарсько суду Полтавської області Ореховська О.О., розглянувши матеріали

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Аль Вкраіна Агро", площа Центральна, буд. 3, с. Митниця, Обухівський район, Київська область, 08643; )

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Миргородм"ясопром", вул. Котляревського, 5, м. Миргород, Полтавська область, 37600; в особі ліквідатора Чупруна Євгенія Вікторовича, вул. Петропавлівська, 74, офіс 49-А, м. Суми, 40000

про визнання права власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Аль Вкраіна Агро" (позивач) звернулося до Господарського суду Полтавської області із позовною заявою (вх. №1420/22 від 20.10.2022) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Миргородм"ясопром" в особі ліквідатора Чупруна Євгенія Вікторовича (відповідач) про визнання права власності на нерухоме майно загальною площею 2 780, 5 кв.м. ( комплекс будівель та споруд в кількості 12-ти одиниць) , що знаходиться за адресою: Полтавська область, місто Миргород, вул. Котляревського , 82.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.10.2022 зазначений позов передано судді Ореховській О.О. для розгляду в межах справи № 23/11 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Миргородм"ясопром".

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 25.10.2022 р. вищевказана позовна заява залишена без руху, встановлений строк для усунення недоліків ( 5 днів) та спосіб, а саме запропоновано позивачу усунути недолікі шляхом подання до суду доповнення до позову та доказів його направлення на адресу відповідача, в якому зазначити:

- обставини щодо оспорення чи невизнання відповідачем права власності на нерухоме майно;

- надати документи, що підтверджують оціночну вартість нерухомого майна, з яких можливо було б визначити дійсну вартість майна, що виступає предметом цього позову;

- надати документальні докази сплати судовий збір виходячи із визначеної ціни позову з урахуванням ставок, встановленими для позовних заяв майнового характеру;

- відповідні письмові заяви про залучення третіх осіб в порядку ч.1 ст. 50 ГПК України.

Ухвала суду 24.10.2022 отримана позивачем 14.11.2022 ( рекомендоване повідомлення зі штріх-кодовим ідентифікатором 888).

22.11.2022 через канцелярію Господарського суду Полтавської області за вх. № 9003 від 22.11.2022, лист зданий до поштового відділення 17.11.2022 ) на виконання ухвали суду від 25.10 .2022 року від позивача надійшов лист в якому зазначено, що:

1) бездіяльність відповідача у вчиненні нотаріального посвідчення Договір купівлі-продажу майна з аукціону від 05.12.2017 свідчить про обставини щодо оспорення чи невизнання відповідачем права власності на спірне нерухоме майно;

2) відповідно до пункту 2.1.Договору купівлі-продажу спірного нерухомого майна з аукціону від 05.12.2017 р. продаж нерухомого майна вчинено за 138 830, 99 грн. без ПДВ, таким чином, як вважає позивач, судовий збір за подання до Господарського суду вищевказаного позову становить 2 082, 46 грн.( 138 830, 99 грн. х 1,5 % = 2 082, 26 грн.). А так як позивач при зверненні із вказаним позовом сплатив судовий збір в сумі 4 962, 00 грн., сума сплаченого позивачем судового збору, за твердженням позивача, навіть перевищує розмір встановлений п.п.1, п.2 ч.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір".

Як вбачається з матеріалів справи, в якості документів, які відображають вартість спірного об`єкту нерухомого майна, позивач посилається на Договір купівлі-продажу майна з аукціону від 05.12.2017, згідно до п.2. 1 якого відповідно до протоколу №1 проведення другого повторного аукціону від 30.11.2017 року ТОВ "Кепітал Прайс" , продаж нерухомого майна загальною площею 2 780, 5 кв.м. ( комплекс будівель та споруд в кількості 12-ти одиниць ) здійснюється за 138 830, 00 грн. без ПДВ.

Посилання позивача при визначенні ціни позову на те, що оціночна вартість спірного майна та вартість спірного майна, яка визначена у Договору купівлі-продажу спірного нерухомого майна з аукціону від 05.12.2017 р. є тотожною не відповідає чинному законодавству з огляду на наступне.

Правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб`єктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів, визначені Законом України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

Положення цього Закону поширюються на правовідносини, які виникають у процесі здійснення оцінки майна, майнових прав, що належать фізичним та юридичним особам України на території України та за її межами, а також фізичним та юридичним особам інших держав на території України та за її межами, якщо угода укладається відповідно до законодавства України, використання результатів оцінки та здійснення професійної оціночної діяльності в Україні (стаття 1 Закону).

Відповідно до частини 1 статті 9 вказаного Закону, методичне регулювання оцінки майна здійснюється у відповідних нормативно-правових актах з оцінки майна: положеннях (національних стандартах) оцінки майна, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, методиках та інших нормативно-правових актах, які розробляються з урахуванням вимог положень (національних стандартів) і затверджуються Кабінетом Міністрів України або Фондом державного майна України.

Положення (національні стандарти) оцінки майна визначають випадки застосування оцінювачами методичних підходів оцінки ринкової вартості майна та випадки і обмеження щодо застосування методичних підходів до визначення неринкових видів вартості майна. При цьому, якщо законами або нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України, договором на проведення оцінки майна або ухвалою суду не зазначено вид вартості, який повинен бути визначений в результаті оцінки, визначається ринкова вартість.

Положення (національні стандарти) оцінки майна є обов`язковими до виконання суб`єктами оціночної діяльності під час проведення ними оцінки майна всіх форм власності та в будь-яких випадках її проведення (частина 5 статті 9 Закону).

Статтею 12 Закону визначено, що звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється печаткою та підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

Вимоги до змісту звіту про оцінку майна, порядку його оформлення та рецензування встановлюються положеннями (національними стандартами) оцінки майна. Зміст звіту про оцінку майна повинен містити розділи, що розкривають зміст проведених процедур та використаної нормативно-правової бази з оцінки майна.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003р., № 1440 затверджено Національний стандарт № 1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав" (з подальшими змінами), який є обов`язковим для застосування під час проведення оцінки майна та майнових прав (далі - майно) суб`єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна.

Згідно пункту 56 Національного стандарту № 1, звіт про оцінку майна може складатися у повній чи у стислій формі.

Звіт про оцінку майна, що складається у повній формі, повинен містити: опис об`єкта оцінки, який дає змогу його ідентифікувати; дату оцінки та дату завершення складення звіту, а у разі потреби - строк дії звіту та висновку про вартість майна відповідно до вимог законодавства; мету проведення оцінки та обґрунтування вибору відповідної бази оцінки; перелік нормативно-правових актів, відповідно до яких проводиться оцінка; перелік обмежень щодо застосування результатів оцінки; виклад усіх припущень, у межах яких проводилася оцінка; опис та аналіз зібраних і використаних вихідних даних та іншої інформації під час проведення оцінки; висновки щодо аналізу існуючого використання та найбільш ефективного використання об`єкта оцінки; виклад змісту застосованих методичних підходів, методів та оціночних процедур, а також відповідних розрахунків, за допомогою яких підготовлено висновок про вартість майна; письмову заяву оцінювача про якість використаних вихідних даних та іншої інформації, особистий огляд об`єкта оцінки (у разі неможливості особистого огляду - відповідні пояснення та обґрунтування застережень і припущень щодо використання результатів оцінки), дотримання національних стандартів оцінки майна та інших нормативно-правових актів з оцінки майна під час її проведення, інші заяви, що є важливими для підтвердження достовірності та об`єктивності оцінки майна і висновку про його вартість; висновок про вартість майна; додатки з копіями всіх вихідних даних, а також у разі потреби - інші інформаційні джерела, які роз`яснюють і підтверджують припущення та розрахунки.

Відповідно до п. 57 вищезазначеного Національного стандарту №1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", строк дії звіту (і відповідно - висновку про вартість майна, як його невід`ємної частини) вказуються оцінювачем тільки в разі потреби або у випадках, встановлених законодавством спеціально для деяких ситуацій.

Як вже було зазначено вище, позивач в обгрунтування визначення розміру ціни позову посилається на Договір купівлі-продажу майна з аукціону від 05.12.2017, відповідно до якого сторони Договору дійшли згоди, що продаж спірного нерухомого майна здійснюється за 138 830, 99 грн.

При цьому, позивачем не наданий суду звіт щодо незалежної оцінки спірного нерухомого майна. Таким чином, суд приходить до висновку, що оцінка спірного об`єкта нерухомого майна позивачем не надана, а вартість спірного майна визначена в Договорі купівлі-продажу майна з аукціону від 05.12.2017 не може бути застосована як дійсна вартість спірного об`єкту на момент звернення з позовом (жовтень 2022 року), а тому сплачена позивачем сума судового збору у розмірі 4 962, 00 грн. є документально не обгрунтованою, що позбавляє суд можливості встановити виконання позивачем вимог п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України щодо сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відтак, при визначенні розміру судового збору за подання даної позовної заяви про визнання права власності, посилання позивача що вартість спірного об`єкту визначена у Договорі купівлі-продажу майна з аукціону від 05.12.2017 не можуть бути прийняті судом до уваги.

Відповідні письмові заяви про залучення третіх осіб в порядку ст. 50 ГПК України позивачем суду не надані.

Таким чином, суд констатує, що вимоги ухвали суду від 25.10.2022 року позивачем не виконано - у встановлений судом строк недоліки позовної заяви не усунуто.

Відповідно до ч.4 ст. 174 ГПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

За таких обставин, враховуючи, що позивачем не усунуто недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

. Суд роз`яснює, що на підставі ст. 7 Закону України "Про судовий збір" позивач може звернутися до суду з заявою про винесення ухвали про повернення судового збору.

Керуючись ст. ст. 176, 226, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву Товариству з обмеженою відповідальністю "Аль Вкраіна Агро".

Копію ухвали направити позивачу.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України: http://pl.arbitr.gov.ua

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у апеляційному порядку протягом 10 днів з дня підписання (ст.ст.235, 255-256 ГПК України). Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Додаток: позовна заява та додані до неї документи

Суддя О.О.Ореховська