ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" листопада 2022 р. м. Київ Справа №911/702/22

За позовом Приватного підприємства «Мілекс» (45630, Волинська обл., Луцький район, с. Княгининок, вул. Фальківська, 1)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Умедо Груп» (08000, Київська обл., смт. Макарів, вул. Ватутіна, 62Б)

про стягнення 319818,38 грн

Суддя Третьякова О.О.

Секретар судового засідання Капля Є.В.

Представники:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

обставини справи:

У травні 2022 Приватне підприємство «Мілекс» (далі позивач) звернулося до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Умедо Груп» (далі відповідач) про стягнення 319818,38 грн заборгованості за договором купівлі-продажу.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що між позивачем як продавцем та відповідачем як покупцем укладено договір купівлі-продажу від 10.06.2020. За цим договором позивач продав відповідачу товар (харчову плівку) згідно з видатковою накладною від 03.09.2021 на суму 256826,08 грн, але відповідач вартість товару в установлений строк позивачу не оплатив, і таким чином основна прострочена заборгованість відповідача перед позивачем становить 256826,08 грн.

У зв`язку з порушенням відповідачем строку оплати вартості товару за договором позивач просить суд стягнути з відповідача 256826,08 грн основного боргу, 23747,60 грн пені, 34558,51 грн інфляційних втрат, 4686,19 грн 3% річних, а всього разом 319818,38 грн.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 18.05.2022 у справі №911/702/22 зазначений позов залишено без руху в порядку ст.174 Господарського процесуального кодексу України для усунення у десятиденний строк недоліків позовної заяви.

02.06.2022 до суду надійшла уточнена позовна заява позивача в порядку усунення недоліків.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 07.06.2022 відкрито провадження у справі №911/702/22 за правилами загального позовного провадження, встановлено сторонам процесуальні строки для реалізації відповідних процесуальних прав, підготовче засідання призначено на 07.07.2022. Ухвала суду від 07.06.2022 направлена судом сторонам на електронні адреси, наявні у матеріалах справи для здійснення зв`язку із сторонами.

07.07.2022 на електронну пошту суду від позивача, без накладення електронного цифрового підпису, надійшла заява про відкладення судового засідання.

У підготовче засідання 07.07.2022 сторони не з`явилися, підготовче засідання відкладено на 11.08.2022. Ухвала суду від 07.07.2022 про відкладення підготовчого засідання направлена судом сторонам на електронні адреси, наявні у матеріалах справи для здійснення зв`язку із сторонами.

У підготовче засідання 11.08.2022 сторони не з`явилися, ухвалою суду від 11.08.2022 підготовче провадження закрито та справа призначена для розгляду по суті на 15.09.2022. Ухвала суду від 11.08.2022 про призначення справи до розгляду по суті направлена судом сторонам на електронні адреси, наявні у матеріалах справи для здійснення зв`язку із сторонами, та додатково відповідачу поштовим відправленням №727.

25.08.2022 до Господарського суду Київської області надійшло клопотання позивача про розгляд справи за відсутності позивача.

У судове засідання 15.09.2022 сторони не з`явилися, ухвалою суду від 15.09.2022 судове засідання відкладено на 20.10.2022. Ухвала суду від 15.09.2022 про відкладення судового засідання направлена судом сторонам на електронні адреси, наявні у матеріалах справи для здійснення зв`язку із сторонами.

06.10.2022 до Господарського суду Київської області надійшло клопотання позивача про розгляд справи за відсутності позивача.

Судове засідання 20.10.2022 не відбулось у зв`язку із оголошенням повітряної тривоги, ухвалою суду від 24.10.2022 судове засідання перепризначено на 10.11.2022, ухвала суду від 24.10.2022 направлена судом сторонам на їх електронні адреси, наявні у матеріалах справи для здійснення зв`язку із сторонами.

07.11.2022 до Господарського суду Київської області надійшло клопотання позивача про розгляд справи за відсутності позивача.

Судове засідання 10.11.2022 не відбулось у зв`язку із перебуванням судді Третьякової О.О. на лікарняному, ухвалою суду від 15.11.2022 судове засідання перепризначено на 24.11.2022, ухвала суду від 15.11.2022 направлена судом сторонам на їх електронні адреси, наявні у матеріалах справи для здійснення зв`язку із сторонами.

У судове засідання 24.11.2022 сторони не з`явились, при цьому суд враховує, що позивач подавав клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, а відповідач про причини неявки суд не повідомив, про розгляд справи суд повідомляв відповідача неодноразово.

Щодо повідомлення відповідача про розгляд справи суд також зазначає, що Європейський суд з прав людини в рішенні від 10.07.1984 у справі «Гінчо проти Португалії» передбачив, що держави-учасниці Ради Європи зобов`язані організовувати свою правову систему таким чином, щоб забезпечити додержання положень п.1 ст.6 Конвенції та вимог щодо судового розгляду упродовж розумного строку. Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Слід зазначити, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує на тому, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Кожна з сторін, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу цікавитись провадженням у її справі. За приписами ч.1 ст.9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Відповідно до ч.1 ст.2 та ч.1 ст.4 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Враховуючи наведене, суд зазначає, що, суд неодноразово повідомляв відповідача про судові засідання у справі шляхом направлення ухвал суду на електронну адресу відповідача, наявну у матеріалах справи для здійснення зв`язку із відповідачем, крім того ухвала суду від 11.08.2022 про призначення справи до розгляду була направлена судом відповідачу поштовим відправленням, та, крім того, відповідачу перед цим направлялись позивачем копія позовної заяви з додатками та копія уточненої позовної заяви з додатками, та, крім того, відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалами суду у даній справі в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Відповідач у судові засідання не з`являвся, відзив на позов на подав, про поважні причини суд не повідомляв.

Відповідно до ч.9 ст.165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами за відсутності сторін.

Розглянувши подані документи і матеріали, проаналізувавши позовні вимоги, з`ясувавши всі фактичні обставин справи, на яких вони ґрунтуються, оцінивши наявні докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд

встановив:

10.06.2020 між Приватним підприємством «Мілекс» в якості продавця та Товариством з обмеженою відповідальністю «Умедо Груп» в якості покупця був укладений договір купівлі-продажу (далі Договір), відповідно до умов пункту 1.1 якого продавець (позивач) зобов`язався передавати у власність покупця (відповідача), а покупець зобов`язався приймати та оплачувати товар партіями (далі товар).

Відповідно до пункту 3.1 асортимент, кількість товару погоджуються сторонами і зазначаються в накладних, які є невід`ємною частиною Договору, поставка товару здійснюється партіями. Партія товару, яку повинен поставити постачальник, визначається у погодженому між сторонами Додатку до Договору, що є невід`ємною частиною Договору.

Передача товару здійснюється на складі продавця за супровідними документами. Перехід права власності на товар відбувається в момент передачі товару покупцю та підписання сторонами відповідних накладних, а також до повного розрахунку за товар. (пункти 4.1 та 4.2 Договору).

Відповідно до пункту 4.3 Договору передача товару продавцем і його приймання покупцем по назві, асортименту, кількості і ціні здійснюється на підставі відповідної накладної.

Пунктом 5.1 Договору визначено, що ціна товару погоджується сторонами та зазначається в накладних, які є невід`ємною частиною договору.

Розрахунки за даним Договором здійснюються в українській національній валюті гривнях, вид розрахунків безготівковий (пункт 5.4 Договору).

Відповідно до пунктів 5.5 та 5.6 Договору розрахунки здійснюються шляхом перерахування грошових коштів на рахунок продавця в наступному порядку: суму в розмірі 100% від вартості кожної товарної партії покупець перераховує на банківський рахунок продавця на умовах оплати протягом 30 (тридцяти) календарних днів.

Також згідно із підпунктом 6.2.2 Договору покупець зобов`язаний оплатити товар у розмірах та терміни, встановлені цим Договором.

Договором обумовлено, що сторони несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим Договором у відповідності до вимог чинного законодавства України (пункт 7.1 Договору).

Відповідно до пункту 7.5 Договору за несвоєчасне проведення розрахунків у відповідності до умов даного договору покупець сплачує продавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення. Пеня нараховується за весь період прострочення по день проведення розрахунків у відповідності з умовами договору.

Пунктами 8.1 та 8.2 Договору визначено, що даний договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до 31.12.2020, але в будь-якому випадку до його остаточного виконання.

На виконання умов Договору позивач здійснив відповідачу поставку товару (харчову плівку) на загальну суму 256826,08 грн, що підтверджується підписаною та скріпленою печатками підприємств видатковою накладною №Б00000026 від 03.09.2021.

Також позивачем надано до матеріалів справи копію листа-замовлення відповідача позивачу від 24.12.2020 на виготовлення та поставку плівки, копію замовлення покупця №2012 від 02.09.2021 на товар харчову плівку на загальну суму 256826,08 грн, копію рахунка на оплату замовлення №2020 від 02.09.2021, виставленого позивачем відповідачу для оплати вартості товару, та копію квитанції перевізника № при прийом (відправку) перевізником 03.09.2021 вантажу від позивача на адресу відповідача.

Звертаючись з даним позовом до суду, позивач вказує на те, що відповідач не виконав свого обов`язку з оплати товару, переданого позивачем відповідачу за Договором та видатковою накладною №Б00000026 від 03.09.2021 на суму 256826,08 грн, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість (основний борг) у розмірі 256826,08 грн.

Факт виникнення у відповідача перед позивачем основного боргу за Договором в розмірі 256826,08 грн підтверджується також актом звірки взаєморозрахунків станом на 30.11.2021, який підписаний з боку позивача та відповідача, відповідно до якого на 30.11.2021 заборгованість відповідача перед позивачем становила 506826,08 грн, яка в подальшому була частково погашена відповідачем, а саме 02.12.2021 в сумі 30000,00 грн, 06.12.2021 в сумі 30000,00 грн, 10.12.2021 в сумі 10000,00 грн, 14.12.2021 в сумі 20000,00 грн, 17.12.2021 в сумі 20000,00 грн, 20.12.2021 в сумі 20000,00 грн, 14.01.2022 в сумі 20000,00 грн, 17.01.2022 в сумі 20000,00 грн, 21.01.2022 в сумі 20000,00 грн, 03.02.2022 в сумі 20000,00 грн, 10.02.2022 в сумі 20000,00 грн, 17.02.2022 в сумі 20000,00 грн, що підтверджується наданими позивачем копіями відповідних банківських виписок про оплати на загальну суму 250000,00 грн (30000+30000+10000+20000+20000+ 20000+20000+20000+ 20000+20000+ 20000+20000=250000).

Отже, вартість товару, переданого позивачем відповідачу за Договором та видатковою накладною №Б00000026 від 03.09.2021 на суму 256826,08 грн, не була оплачена відповідачем і розмір основної заборгованості відповідача перед позивачем, який підтверджується документально, становить 256826,08 грн (506826,08-250000=256826,08).

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам справи, суд виходить з того, що між сторонами на підставі договору купівлі-продажу б/н від 10.06.2020 виникли майнові правовідносини за договором купівлі-продажу.

Відповідно до ст.175 Господарського кодексу України майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Згідно із ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом положень ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання-відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно з ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У ст.629 Цивільного кодексу України закріплений основоположний принцип договірного права pacta sunt servanda, відповідно до якого договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 655 Цивільного кодексу України визначено, що за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

В силу приписів ст.663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього кодексу.

Згідно із ч.1 ст.692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Враховуючи умову Договору (пункти 5.5 та 5.6) про 30-денний строк оплати партії товару, суд приходить до висновку про те, що покупець (відповідач) був зобов`язаний за договором оплатити продавцю (позивачу) товар, переданий за видатковою накладною №Б00000026 від 03.09.2021 на суму 256826,08 грн, не пізніше 03.10.2021.

Відповідно до положень ст.599 Цивільного кодексу України зобов`язань припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Факт поставки товару позивачем відповідачу за Договором підтверджується видатковою накладною №Б00000026 від 03.09.2021, яка є належним та допустимим доказом отримання відповідачем товару, визначеного цією накладною та на суму, що в ній зазначено.

Відповідно до ч.1 та 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідач факту отримання від позивача товару не заперечив та не спростував, правом на подання відзиву на позов не скористався, доказів належного виконання своїх зобов`язань за договором та сплати коштів за отриманий товар у повному обсязі не надав.

Таким чином, оскільки строк оплати товару за Договором настав, позивачем доведено, а відповідачем не спростовано доводів позивача, суд дійшов висновку, що заборгованість відповідача (основний борг) в сумі 256826,08 грн матеріалами справи підтверджена та підлягає задоволенню.

Крім того, за несвоєчасне виконання відповідачем своїх зобов`язань щодо оплати переданого відповідачу товару позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 23747,60 грн пені за період прострочення з 04.10.2021 по 04.04.2022., 34558,51 грн інфляційних втрат за період прострочення з жовтня 2021 по квітень 2022 та 4686,19 грн 3% річних за період прострочення з 04.10.2021 по 13.05.2022.

Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунки позивача щодо пені, 3% річних та інфляційних втрат за допомогою інформаційно-пошукової системи «Ліга», судом встановлено, що розмір пені за період прострочення основного боргу в сумі 256826,08 грн з 04.10.2021 по 04.04.2022 становить 23747,62 грн, розмір 3% за період прострочення основного боргу з 04.10.2021 по 13.05.2022 становить 4686,20 грн, розмір інфляційних втрат за період прострочення з жовтня 2021 по квітень 2022 становить 34558,73 грн, у зв`язку з чим вимоги позивача про стягнення з відповідача 23747,60 грн пені, 34558,51 грн інфляційних втрат та 4686,19 грн 3% річних підлягають задоволенню судом повністю.

За змістом ч.1 ст.14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу не інакше як, зокрема, на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами, зокрема, письмовими, речовими і електронними доказами (п. 1 ч.2 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України).

Частинами 1 та 2 ст.86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Приймаючи до уваги вищевикладене в сукупності, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку про повне задоволення позовних вимог, а саме з відповідача підлягають стягненню 256826,08 грн основного боргу, 23747,60 грн пені, 34558,51 грн інфляційних втрат та 4686,19 грн 3% річних.

Судовий збір за розгляд справи, який сплачений позивачем в сумі 4797,27 грн, відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача.

Керуючись ст. 2, 7, 8, 11, 13, 14, 18, 20, 73-80, 129, 231, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позовні вимоги Приватного підприємства «Мілекс» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Умедо Груп» про стягнення 256826,08 грн основного боргу, 23747,60 грн пені, 34558,51 грн інфляційних втрат та 4686,19 грн 3% річних задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Умедо Груп» (08000, Київська обл., смт. Макарів, вул. Ватутіна, 62Б, ) на користь Приватного підприємства «Мілекс» (45630, Волинська обл., Луцький район, с. Княгининок, вул. Фальківська, 1, ) 256826 (двісті п`ятдесят шість тисяч вісімсот двадцять шість) грн 08 коп. основного боргу, 23747 (двадцять три тисячі сімсот сорок сім) грн 60 коп. пені, 34558 (тридцять чотири тисячі п`ятсот п`ятдесят вісім) грн 51 коп. інфляційних втрат, 4686 (чотири тисячі шістсот вісімдесят шість) грн 19 коп. 3% річних та 4797 (чотири тисячі сімсот дев`яносто сім) грн 27 коп. витрат зі сплати судового збору.

3. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення Господарського суду Київської області набирає законної сили у строк та порядку, які передбачені ст.241 Господарського процесуального кодексу України, та може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 29.11.2022.

Суддя О.О. Третьякова