ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" жовтня 2022 р. Справа№ 910/13222/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Козир Т.П.

суддів: Кравчука Г.А.

Коробенка Г.П.

при секретарі Вага В.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Лисиці С.В. за довіреністю;

від відповідача: Бабченко Ю.Ю. самопредставництво;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві апеляційну скаргу Антимонопольного комітету України

на рішення Господарського суду міста Києва від 21.12.2021 (повний текст складено 25.01.2022)

у справі №910/13222/21 (суддя Бондаренко-Легких Г. П.)

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "МЕРЕЖА ЛАНЕТ"

до Антимонопольного комітету України

про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

У серпні 2021 року товариство з обмеженою відповідальністю "МЕРЕЖА ЛАНЕТ" (далі - позивач, Товариство) звернувся у Господарський суд міста Києва з позовом до Антимонопольного комітету України (далі - відповідач, Комітет) та просило суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Комітету, що прийняте у формі листа від 04.06.2021 №130-26.13/01-8522 про залишення без розгляду заяви позивача про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене статтею 13, пунктом 2 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у вигляді зловживання монопольним становищем медіагрупами "1+1 Media", "Медіа Група Україна", "StarLightMedia" та "Inter Media Group" (далі - медіагрупами) (вх. № Комітету 8-01/109-АМ від 07.04.2021);

- зобов`язати Комітет розглянути заяву Товариства відповідно до вимог "Правил розгляду заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції", затверджених розпорядженням Комітету від 19.04.1994 р. №5.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач 07.04.2021 звернувся до Комітету із заявою про порушення медіагрупами законодавства про захист економічної конкуренції. Вказана заява була залишена без руху і заявнику надано строк для надання Комітету запитуваної інформації. Позивач у визначений строк надав відповідачу запитувану інформацію та докази, однак оскаржуваним рішенням заява була залишена без розгляду з посиланням на те, що Товариством не було надано копії всіх документів, які підтверджують викладені у заяві обставини та є необхідними для її розгляду. Позивач вважає, що рішення відповідача суперечить нормам чинного законодавства про захист економічної конкуренції та Правилам розгляду заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Заперечуючи проти позову у суді першої інстанції, відповідач посилався на те, що заява Товариства не відповідала вимогам пункту 18 Правил розгляду заяв і справ, у зв`язку із чим її було залишено без руху та надано строк для надання відповідних доказів і інформації. Недоліки заяви позивачем не було усунуто в повному обсязі та не надано документів, що підтверджують викладені у заяві обставини і свідчать про наявність ознак зловживання монопольним (домінуючим) становищем, тому заяву було залишено без розгляду. Крім цього, позовна вимога про зобов`язання Комітету розглянути заяву є втручанням у його дискреційні повноваження.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 21 грудня 2021 року позов задоволено.

Визнано протиправним і скасовано рішення Антимонопольного комітету України, викладене у формі листа від 04.06.2021 № 130-26.13/01/8522 про залишення без розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Мережа Ланет" про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене статтею 13, пунктом 2 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді зловживання монопольним становищем медіагрупами "1+1 Media", "Медіа Група Україна", "StarLightMedia" та "Inter Media Group" (вх. № Комітету 8-01/109-АМ від 07.04.2021).

Зобов`язано Антимонопольний комітет України розглянути заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Мережа Ланет" (вх. № Комітету 8-01/109-АМ від 07.04.2021) відповідно до вимог "Правил розгляду заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції", затверджених розпорядженням Комітету від 19.04.1994 № 5.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, Антимонопольний комітет України подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким у задоволенні вимог відмовити повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки у зв`язку із ненаданням позивачем копії всіх документів, які підтверджують викладені в заяві обставини, що перешкоджало її розгляду, Комітет залишив її без руху, проте позивач у відповідях на окремі питання посилався на усні пояснення, переписку у телеграм-чаті, публікацію інтернет-видань. Таким чином, позивачем не були усунуті недоліки заяви, що є підставою для залишення її без розгляду, тому Комітет прийняв правомірне рішення, а зобов`язання відповідача розглянути заяву є втручанням у його дискреційні повноваження.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу заперечив проти її задоволення та просить залишити оскаржуване рішення без змін, посилаючись на те, що позивач, як і будь-яка інша зацікавлена особа має право звернутися до Комітету із проханням дослідити інформацію про антиконкурентні зловживання, при цьому позивач обмежений в можливості збору доказів і саме відповідача законодавство наділяє всім обсягом спеціальних повноважень, і якщо інформація в заяві має ознаки порушення, відповідач переходить до другого етапу та відкриває справо про порушення монопольного законодавства і проводить її розгляд, однак позивач проігнорував право заявника на відповідне звернення і поставив позивачу не виконувані умови про надання письмових, підписаних порушниками, документальних доказів щодо наведеної в заяві інформації про порушення і без надання вказаних доказів відмовився розглядати заяву позивача, хоча саме на відповідача покладений обов`язок зібрати таку інформацію і, перевіривши викладені в заяві доводи, ухвалити вмотивоване рішення; навіть одночасне розірвання договорів всіма чотирма медіагрупами, які у березні 2021 року відмовились від договорів з позивачем з травня 2021 року, на думку відповідача, не є доказом наявності ознак порушення, хоча сам відповідач у квітні 2021 року на своєму сайті розмістив рекомендації до медіагруп утриматись від одночасного розірвання договорів, однак вони не дослухались до рекомендацій відповідача, що і стало підставою для звернення із заявою; вимога про зобов`язання відповідача провести розгляд його заяви спрямована на ефективний захист інтересів позивача.

Представник відповідача (апелянта) у судовому засіданні підтримала доводи, викладені у апеляційній скарзі, просила її задовольнити.

Представник позивача у судовому засіданні заперечив проти задоволення апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, розглянувши апеляційну скаргу, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 06 квітня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Мережа Ланет" звернулось до Антимонопольного комітету України із заявою № 05-0604/21 (вх. Комітету №8-01/109-АМ від 07.04.2021) про порушення чотирма провідними медіагрупами України - " 1+1 Media", "Медіа Група Україна", "StarLightMedia" та "Inter Media Group" законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого частиною першою статті 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді вчинення дій, які полягають в обмеженні можливості здійснення ТОВ "Мережа Ланет" діяльності з розповсюдження програм та створення таких умов провадження позивачем своєї діяльності, які були б неможливими, за умов існування значної конкуренції на ринку телевізійного мовлення (том 1 а.с.24-47).

У вказаній заяві позивач послався на наступні обставини:

- Товариство є і оператором, і провайдером програмних послуг, надає послуги платного телебачення у кабельній мережі (аналогова (PAL) та цифрова (DVB-C) технології) та через Інтернет (технології IPTV/OTT). У структурі послуг ТОВ "Мережа Ланет" близько 95 % займає кабельне мовлення, а 5 % займає інтернет-телебачення, частка позивача на ринку платного телебачення серед інших провайдерів становить 3,8 %;

- медіагрупи (провідні медіагрупи України: " 1+1 Media", "Медіа Група Україна", "StarLightMedia" та "Inter Media Group" (сукупна частка на ринку телевізійного мовлення складає 70%) узгоджено запровадили так званий пакетний продаж програм (Медіаргупи самостійно формують пакети своїх каналів і програм, і пропонують до продажу провайдерам саме пакети каналів та програм, внаслідок чого провайдер отримує у певному пакеті для трансляції як популярні програми, так і не популярні). Умови договорів Медіагруп з провайдерами, в тому числі з позивачем, містять відповідні положення щодо надання права на розповсюдження програм в узгоджених пакетах, положення щодо порядку розміщення певних каналів, а також положення щодо права Медіагрупи на дострокове одностороннє розірвання договору. Заявник зазначав у заяві, що Медіагрупи координують свою поведінку між собою, про що, зокрема, свідчать обставини одночасного розірвання в односторонньому порядку договорів з ТОВ "Мережа Ланет" та іншими провайдерами;

- Товариство вважає, що Медіагрупи, усвідомлюючи залежність як провайдера програмної послуги, так і його абонентів від програм (телеканалів) Медіагруп, не вдаючись до цивілізованого та законного способу врегулювання спорів, маючи значну частку ринку та використовуючи своє колективне привілейоване становище на цьому ринку, фактично вдались до методу "шантажу", сподіваючись таким чином "врегулювати" ситуацію на свою користь. Тобто, через шантаж, достроково та безпідставно розірвати договірні відносини, і у такий спосіб "покарати" ТОВ "Мережа Ланет";

- вилучення телеканалів медіагруп з пакетів хоча б одного провайдера, зокрема, з пакетів ТОВ "Мережа Ланет", не завдасть суттєвої шкоди медіагрупам та суттєво не зменшить їх частки на ринку телевізійного мовлення. Оскільки медіагрупи мають змогу безкоштовно транслювати свої телеканали в цифровому ефірному телебаченні (Т2) через єдиного на сьогодні оператора/провайдера цифрової ефірної мережі наземного телебачення в Україні стандарту DVB-T2 - ТОВ "Зеонбуд", яке контролюється Р. Ахметовим, якому, зокрема, належить "Медіа Група України", до складу якої входять такі відомі телеканали як "Україна", "НЛО", "Індиго";

- зловживання медіагрупами колективною монополією на ринку телевізійного мовлення також проявляється в тому, що восени 2020 року медіагрупи висунули провайдерам вимогу щодо підвищення з 01.11.2020 вартості найдешевшого тарифного пакету для абонентів до 99 грн/міс, а саме, найдешевший пакет, який провайдери, в тому числі ТОВ "Мережа Ланет" пропонують абонентам та до складу якого входять програми (телеканали) медіагруп, з 01.11.2020 має коштувати не нижче 99/грн міс. Підтвердженням зазначеного, зокрема, є скріншоти повідомлень з телеграм-чату "ОТТ ТV & MG", який об`єднує представників українських провайдерів та медіа груп;

- Товариство вважає наявність у діях Медіагруп, вчинених по відношенню до позивача, порушень, передбачених ст. 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді вчинення медіаргупами, як колективною монополією, таких дій, що можуть призвести та призводять до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції, ущемлення інтересів інших суб`єктів господарювання, та були б, у свою чергу, неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку телевізійного мовлення.

Посилаючись на вказані позивач у своїй заяві просив Комітет:

- прийняти до розгляду заяву про порушення Медіагрупами законодавства про захист економічної конкуренції, про що повідомити заявника;

- прийняти розпорядження про початок розгляду справи за ознаками вчинення Медіагрупами порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого частиною першої статті 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у вигляді зловживання колективним монопольним (домінуючим) становищем на ринку телевізійного мовлення;

- за результатами розгляду справи прийняти рішення, яким визнати вчинення Медіагрупами порушення законодавства та накласти на Медіагрупи штрафи у розмірі до 10 відсотків доходу (виручки) від реалізації товарів (робіт, послуг) за фінансовий рік, що передує накладенню штрафу;

- зобов`язати Медіагрупи, зокрема, не здійснювати пакетний продаж програм (телеканалів) для ретрансляції операторами/провайдерами програмної послуги, у тому числі ТОВ "Мережа Ланет"; погоджувати з Антимонопольним комітетом України положення ліцензійних договорів з учасниками ринку (зокрема, з операторами/провайдерами програмної послуги, у тому числі ТОВ "Мережа Ланет", задля усунення дискримінацій.

На підтвердження доводів, викладених у заяві, до неї були додані: Статут Товариства, Ліцензійний договір про надання суміжного права; субліцензійні договори; листи ТОВ "1+1 Інтернет", ТОВ "Старлайт Діджитал", ТОВ "Національний контент центр", ТОВ "Медіа Група Україна"; скріншоти повідомлень з телеграм-чату "ОТТ ТV & MG", який об`єднує представників українських провайдерів та медіа груп.

Листом від 30.04.2021 № 130-26.13/01-6825 (том 1 а.с.48-52) Комітет повідомив Товариству про залишення заяви без руху, обґрунтовуючи це тим, що в ході аналізу заяви встановлено, що її подано без додержання вимог, викладених у п. 18 Правил розгляду справ, зокрема, до заяви не додано копії всіх документів, які підтверджують викладені обставини, що перешкоджає її розгляду, та надав строк для надання необхідної інформації, зазначивши перелік з чотирнадцяти пунктів, на яку просив дати відповіді.

У відповідь на лист Комітету від 30.04.2021 року Товариство надіслало відповідь від 27.05.2021 року за вих. №01-2705/21 (том 1 а.с.195-250, том 2 а.с.1-171), в якому навело свої відповіді на питання, а також надало докази: копії адвокатських запитів та відповіді на них, подяку від медіагрупи "StarLihgtMedia", договори, укладені між позивачем на Медагрупами з 2017 по 2020 рік включно, копії електронного листування ТОВ "Мережа Ланет" з медіагрупами, договори, укладені ТОВ "Мережа Ланет" з іншими мовниками, які не входять до складу Медагруп; встановлені вимоги Медіагруп до провайдерів та Меморандум "Оздоровление рынка PAY-TV Украины", про які Товариству стало відомо з телеграм-чату "OTT TV&MG"; скан-копії наказів, якими Товариство затверджувало тарифи для абонентів послуг телебачення та інтернет-телебачення починаючи з 2018 року; перелік учасників телеграм-чату "OTT TV&MG".

Листом від 04.06.2021 №130-26.13/01-8522 (том 1 а.с.53-57) Комітет повідомив Товариству про залишення заяви без розгляду, обґрунтовуючи це тим, що заявником не надано документів, що підтверджують викладені у заяві обставини, які на думку заявника, свідчать про наявність ознак зловживання монопольним становищем: - що медіа групами висунуто ТОВ "Мережа Ланет" ультиматум про підвищення роялті; - щодо встановлення медіа групами вартості найдешевшого тарифного пакету для абонентів, до складу якого входять програми телеканалів медіа груп (заявником не надано підтвердних документів на окремі питання, поставлені Комітетом у листі від 30.04.2021 №130-26.13/01-6825, питання 2, 7, 9 - не усунуто недоліки).

Так, у вказаному листі Комітет зазначив про наступне:

- у питанні 2 Комітет просив надати підтвердження інформації, наведеної у заяві про те, що на початку 2021 року медіагрупами висунуто ультиматум ТОВ "Мережа Ланет" про підвищення роялті на 30%, а саме: копії підтверджуючих документів, якими медіагрупи повідомили про це підвищення (копії листування, додаткових угод тощо); яким чином заявник висловив свою позицію проти підвищення медіагрупами роялті та зазначити наслідки, до яких це призвело (копії листування, протоколів розбіжностей до договору тощо);

- у відповідь на зазначене питання Товариство повідомило, що ультиматум був висунутий медіагрупами в усній формі. Разом з цим, зміст наданої заявником інформації у листі свідчить про усталену практику переговорів з представниками медіа груп шляхом електронного листування, а копій такого листування до Комітету не додано. Комітет встановлює обставини, необхідні для розгляду справи, за допомогою наданих заявником підтвердних документів, які мають бути відображені, зокрема, на матеріальних носіях, усні пояснення без будь - яких підтверджень та обґрунтувань не можуть вважатися Комітетом належними підтвердними документами, які засвідчують викладені у заяві обставини (твердження заявника щодо ознак порушень законодавства про захист економічної конкуренції у діях медіа групи);

- у питанні 7 Комітет вказав, що інформацією заявника восени 2020 року медіагрупи висунули провайдерам, в тому числі Товариству, вимогу щодо підвищення з 01.11.2020 вартості найдешевшого тарифного пакету для абонентів, до складу якого входять програмні телеканали основних медіагруп, до 99 грн за місяць, зв`язку із чим Комітет просив надати копії документів, що підтверджують встановлення медіагрупами та/або іншими суб`єктами господарювання вартості найдешевшого тарифного пакету для абонентів у розмірі 99 грн на місяць; чи пропонувалось раніше заявнику встановлювати розмірі мінімальної вартості тарифного пакету для абонентів, ким і чи встановлював заявник такі розмірі. Відповідь підтвердити копіями відповідних документів (листування, рішень, додаткових угод, протоколів зустрічей, розпоряджень, тощо);

- у відповідь на зазначене питання Товариство повідомило, що про необхідність встановлення вартості найдешевшого тарифного пакету для абонентів він дізнався з телеграм чату "ОТТ ТV & MG" та на підтвердження цього надав у додатку 7 до листа перелік таких вимог, які були виписані самим заявником на надрукованому аркуші паперу. Крім того, у додатку 7 до листа надані надруковані аркуші паперу, які містять заголовок "Меморандум Оздоровление рынка PAY-TV Украины", проте, зазначені документи не містять будь - яких підписів, печаток чи будь - яких інших позначень чи посилань, через які можна ідентифікувати та підтвердити достовірність та джерела отримання такої інформації. Тобто, зазначені матеріали не є належними підтвердними документами щодо ознак порушення законодавства про захист економічної конкуренції в діях медіа груп;

- у питанні 9 Комітет просив надати копію всього документу "Шаги, необходимые для развития платного рынка телевидения в Украине", фото якого розміщено у телеграм-чаті "OTT TV&MG", скріншот з якого був доданий до заяви. Також просив зазначити, коли, ким та яким чином був узгоджений та розповсюджений/надісланий на ознайомлення, зокрема заявнику, цей документ і надати копії підтвердних документів;

- у відповідь на зазначене питання Товариство повідомило, що у нього відсутній оформлений у повному вигляді запитуваний документ "Шаги, необходимые для развития платного рынка телевидения в Украине", а інформація про зазначений документ повідомлялась виключно у телеграм-чаті "ОТТ ТV & MG" та в ході неформальних не задокументованих перемовин. Враховуючи, що телеграм-чат є лише способом поширення певної інформації між особами, які на нього підписані, відсутність будь - яких підтвердних документів про достовірність документу "Шаги необходимые для развития платного рынка телевидения в Украине", а також щодо джерел його отримання та розповсюдження, унеможливлює прийняття Комітетом зазначених вище пояснень заявника як належних підтверджуючих матеріалів щодо ознак порушення законодавства про захист економічної конкуренції у діях медіагруп.

Щодо інших дій медіагруп, які на думку Товариства, містять ознаки зловживання монопольним (домінуючим становищем, то Комітет у вказаному листі повідомив, що пакетний продаж програм телеканалів є доволі усталеною і звичайною практикою, як для суто українських гравців, так і для тих, які здійснюють таку діяльність в міжнародному масштабі, про що зазначає і сам заявник у своїй заяві і листу. Умовами укладених договорів передбачене право будь-якої сторони (у тому числі - Товариства) в односторонньому порядку достроково розірвати відповідний договір і зазначена умова договорів є типовою (стандартною) для всіх провайдерів, з якими медіагрупи співпрацюють, а ці договори переукладаються (продовжуються) щороку.

Не погоджуючись із вказаним листом Комітету, позивав звернувся до суду із даним позовом та просив визнати протиправним та скасувати рішення Комітету, що прийняте у формі листа від 04.06.2021 №130-26.13/01-8522, оскільки ним були виконані вимоги комітету і надана витребувана інформація і докази, та зобов`язати Комітет розглянути заяву Товариства відповідно до вимог "Правил розгляду заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції".

Заперечуючи проти позову, як у суді першої інстанції, так і у апеляційній скарзі, Комітет посилався на те, що його дії відповідають вимогам чинного законодавства, оскільки позивач не усунув недоліки, які стали підставою для залишення заяви без руху, та не надав копії всіх документів, які підтверджують викладені у заяві обставини та є необхідними для її розгляду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що Комітет мав можливість та був зобов`язаний в рамках розгляду справи за заявою ТОВ "Мережа Ланет" витребувати від Медіагруп пояснення та договори, листування щодо їх укладення та розірвання з ТОВ "Мережа Ланет" та зібрати відповідні докази, але при прийнятті оскаржуваного рішення Комітет допустив порушення та неправильне застосування норм як матеріального так і процесуального права, залишив заяву позивача без розгляду з підстави, не передбаченої чинним законодавством, не провів аналізу діяльності відповідного суб`єкта господарювання, без якого неможливе встановлення наявності та/або відсутності ознак такого правопорушення як зловживання монопольним становищем, та фактично прийняв рішення про не доведеність правопорушення на стадії початку розгляду справи, а не на стадії розгляду справи. Також суд вважав, що задоволення вимоги про зобов`язання Комітету розглянути заяву Товариства не є втручанням у дискреційні повноваження Комітету, а її задоволення забезпечить позивачу ефективний захист його порушеного права.

Однак, Північний апеляційний господарський суд не погоджується із цим висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

За принципом належного урядування влада має здійснюватись у правомірний, справедливий та розумний спосіб. З принципу "правової держави" витікає вимога законності та узгодженості діяльності її органів. Саме тому на рівні Основного закону закріплено, що органи державної влади зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (частина друга статті 19 Конституції України).

З позиції гарантування основоположних прав людини, надання дискреційних повноважень державним органам, обсяг яких не має чітко визначених меж, було б несумісним з принципом верховенства права, як одним з основних принципів демократичного суспільства, гарантованих Конвенцією і Конституцією України.

Саме тому Закон має чітко визначати межі дискреційних повноважень будь-яких державних органів та порядок їх здійснення (пункт 67 рішення у справі "Котій проти України" (Kotiy v. Ukraine) від 5 березня 2015 року, заява № 28718/09; пункт 60 рішення у справі "Зосимов проти України" (Zosymov v. Ukraine) від 7 липня 2016 року, заява № 4322/06).

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 11.10.2018 № 7-р/2018 зазначив, що принцип юридичної визначеності, як один із елементів верховенства права, не виключає визнання за органом публічної влади певних дискреційних повноважень у прийнятті рішень, однак у такому випадку має існувати механізм запобігання зловживанню ними.

Згідно з юридичною позицією Конституційний Суд України цей механізм повинен забезпечувати, з одного боку, захист особи від свавільного втручання органів державної влади у її права і свободи, а з другого - наявність можливості у особи передбачати дії цих органів (абзац третій підпункту 2.4 пункту 2 мотивувальної частини рішення від 08.06.2016 № 3-рп/2016).

Отже, кожен орган влади, використовуючи визначені законом саме для нього владні повноваження, зобов`язаний повно і правильно оцінювати обставини, наявні у справі факти та правильно застосовувати до встановлених фактів чинні правові норми, не допускаючи при цьому зловживання владою у процесі прийняття відповідного рішення. А завданням суду є належний та ефективний контроль відповідності таких дій закону й принципам права задля забезпечення дотримання органом прав особи, що звернулася за захистом, на кожній стадії такого провадження та за його наслідками.

Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються, зокрема, положеннями Законів України "Про Антимонопольний комітет України", "Про захист економічної конкуренції", а також підзаконним нормативним актом - Правилами розгляду заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції (Правила розгляду справ), затвердженими розпорядженням Антимонопольного комітету України від 19 квітня 1994 р. №5 (в редакції розпорядження Антимонопольного комітету України від 29 червня 1998 р. №169-р), зареєстровано в Міністерстві юстиції України 6 травня 1994 р. за №90/299.

Частиною 1 ст. 3 Закону України "Про захист економічної конкуренції" встановлено, що законодавство про захист економічної конкуренції ґрунтується на нормах, установлених Конституцією України, і складається із цього Закону, законів України "Про Антимонопольний комітет України", "Про захист від недобросовісної конкуренції", інших нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до цих законів.

Згідно з п.1 ст.1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель.

Статтею 3 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" встановлено, що одним із основних завдань Антимонопольного комітету України, є здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції та запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції.

Приписами ст. 4 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" визначено, що Антимонопольний комітет України будує свою діяльність на принципах: законності; гласності; захисту конкуренції на засадах рівності фізичних та юридичних осіб перед законом та пріоритету прав споживачів.

Частиною 1 ст. 7 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" визначено, що у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції Антимонопольний комітет України має повноваження, в тому числі, розглядати заяви і справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та проводити розслідування за цими заявами і справами; приймати передбачені законодавством про захист економічної конкуренції розпорядження та рішення за заявами і справами, перевіряти та переглядати рішення у справах.

Згідно з частиною 1 ст. 23 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" діяльність щодо виявлення, запобігання та припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції, в тому числі законодавства про захист від недобросовісної конкуренції, проводиться Антимонопольним комітетом України, його органами та посадовими особами з додержанням процесуальних засад, визначених законодавчими актами України про захист економічної конкуренції.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду.

Згідно частини 1 ст. 35 Закону України "Про захист економічної конкуренції" розгляд справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції починається з прийняттям розпорядження про початок розгляду справи та закінчується прийняттям рішення у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України "Про захист економічної конкуренції", органи Антимонопольного комітету України розпочинають розгляд справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції за, зокрема, заявами суб`єктів господарювання, громадян, об`єднань, установ, організацій про порушення їх прав внаслідок дій чи бездіяльності, визначених цим Законом як порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Заявником є особа, яка подала заяву, подання про порушення законодавства про захист економічної конкуренції (ч. 2 ст. 39 Закону України "Про захист економічної конкуренції").

Відмова Комітету в розгляді справи є рішенням Комітету, оформленим не розпорядженням, а листом-повідомленням, отже, таке рішення може бути оскаржене заявником у господарському суді.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2019 у справі №910/23000/17, №160/2452/19 від 18.03.2020.

Матеріалами справи підтверджується, що Товариство звернулось до Комітету із заявою № 05-0604/21 (вх. Комітету №8-01/109-АМ від 07.04.2021) про порушення чотирма провідними медіагрупами України - " 1+1 Media", "Медіа Група Україна", "StarLightMedia" та "Inter Media Group" законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого частиною першою статті 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді вчинення дій, які полягають в обмеженні можливості здійснення ТОВ "Мережа Ланет" діяльності з розповсюдження програм та створення таких умов провадження позивачем своєї діяльності, які були б неможливими, за умов існування значної конкуренції на ринку телевізійного мовлення.

Порушення, за доводами заявника, полягають у наданні йому на ретрансляцію каналів виключно у вигляді сформованих пакетів із декількох телеканалів, безпідставному достроковому розірванні договорів із заявником, нав`язуванні невигідних умов співпраці та здатності усувати з ринку конкурентів.

Пунктом 18 Правил розгляду справ визначено, що заява подається в письмовій формі й повинна містити, зокрема, виклад обставин, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, обґрунтування того, яким чином права заявника порушуються внаслідок дій чи бездіяльності відповідача, визначених законом як порушення законодавства про захист економічної конкуренції. До заяви додаються наявні у заявника документи та інші матеріали, що підтверджують викладені у заяві обставини.

Встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у пункті 18 цих Правил, і це перешкоджає розгляду заяви, державний уповноважений, голова відділення залишає заяву без руху, про що письмово повідомляє заявника і надає йому строк для усунення недоліків (п. 19 Правил розгляду справ).

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Комітету, яке оформлене листом державного уповноваженого (головою Комітету) від 30.04.2020 "Про залишення заяви без руху" відповідач повідомив Товариству про те, що до заяви не додано копії всіх документів, які підтверджують викладені обставини, що перешкоджає її розгляду, і запропонував у 20-ти денний строк з дня отримання цього листа надати в Комітет інформацію і документи з відповідями на наведені у листі питаннями, з огляду на що відповідно до п. 19 Правил розгляду справ вказану заяву залишено без руху.

Апеляційний господарський суд погоджується із висновком Комітету щодо наявності підстав для залишення заяви Товариства без руху, оскільки зі змісту заяви і додатків до неї вбачається, що на підтвердження викладених у ній доводів заявником були надані лише Статут Товариства, Ліцензійний договір про надання суміжного права; субліцензійні договори; листи ТОВ "1+1 Інтернет", ТОВ "Старлайт Діджитал", ТОВ "Національний контент центр", ТОВ "Медіа Група Україна" щодо розірвання договорів; скріншоти повідомлень з телеграм-чату "ОТТ ТV & MG", який, за доводами позивача, об`єднує представників українських провайдерів та медіа груп.

Однак, відсутні жодні належні докази того, що медіагрупами висунутий ультиматум про підвищення роялті на 30%, докази вимоги від медіагруп підвищення з 01.11.2020 вартості найдешевшого тарифного пакету до 99 грн на місяць, а також заявником не був наданий повний текст документу "Шаги необходимые для развития платного рынка телевидения в Украине", на який посилання у заяві.

Абзацом 5 п.19 Правил розгляду справ встановлено, що у разі невиконання зазначених вимог у встановлений строк заява може бути залишена без розгляду, про що письмово повідомляється заявнику.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання листа Комітету про залишення заяви без руху Товариство подало відповідь від 27.05.2021 року за вих. №01-2705/21, в якому навело відповіді на питання Комітету, однак при цьому не надало тексту ультиматуму про підвищення роялті на 30%, посилаючись на те, що ультиматум був висловлений в усній формі; не надало письмових доказів вимог щодо підвищення вартості найдешевшого тарифного плану, з посиланням на те, що про це заявник дізнався з телеграм-чату; а також не надало належної копії документу "Шаги необходимые для развития платного рынка телевидения в Украине", також з посиланням на те, про зазначений документ повідомлялось у телеграм-чаті.

Таким чином, оскільки Товариство не усунуло недоліки заяви, Комітет на підставі п.19 Правил розгляду справи обґрунтовано прийняв рішення про залишення заяви без розгляду.

У спірному рішенні позивачу також було роз`яснено, що він не позбавлений права звернутися до комітету із повторною заявою, додавши до неї документи, які запитувались листом Комітету від 30.04.2021.

Статтею 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції" визначено, що підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; заборона концентрації відповідно до Закону України "Про санкції"; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Підставами для визнання акта недійсним є його невідповідність вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов`язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв`язку з прийняттям відповідного акту прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, у господарського суду немає правових підстав для задоволення позову.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному та повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оцінивши наявні у матеріалах справи докази, враховуючи наведені норми чинного законодавства, апеляційний господарський суд не вбачає, що Комітетом у здійсненні останнім своїх дискреційних повноважень при здійсненні державного контролю за додержанням законодавства про захист економічної конкуренції та реалізації вимог "Про захист економічної конкуренції" невірно застосовані норми права, які б давали можливість та були підставою для визнання недійсним прийнятого ним рішення, а позивачем не доведено наявності підстав для скасування спірного рішення, отже, позовні вимоги про визнання протиправним та скасування вказаного рішення є не обґрунтованими і не підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Комітету розглянути заяву Товариства відповідно до вимог "Правил розгляду заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції", затверджених розпорядженням Комітету від 19.04.1994 р. №5, то вона також не підлягає задоволенню, оскільки заява Товариства була розглянута відповідно до вказаних Правил і щодо неї прийняте відповідне рішення, яке визнано апеляційним господарським судом законним.

За встановлених обставин, Північний апеляційний господарський суд прийшов до висновку, що рішення Господарського суду міста Києва прийняте із невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду, фактичним обставинам справи та з неправильним застосуванням норм матеріального права, а тому відповідно до положень ч. 1 ст. 277 ГПК України підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до положень ст.129 ГПК України з позивача на користь відповідача підлягають стягненню витрати останнього на сплату судового збору за подання апеляційної скарги, а витрати позивача, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача і не підлягають відшкодуванню.

Керуючись ст. ст. 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Антимонопольного комітету України задовольнити.

2. Скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 21 грудня 2021 року.

3. У позові відмовити.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мережа Ланет" (02140, м. Київ, вул. Ревуцького, буд. 46; поштова адреса: 03115, м. Київ, пр.Перемоги, 89-а; ідентифікаційний код 40373986) на користь Антимонопольного комітету України (03035, м. Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, буд. 45; ідентифікаційний код 00032767) - 6 810 (шість тисяч вісімсот десять) грн 00 коп. витрат на сплату судового збору за подання апеляційної скарги.

5. Видачу наказу доручити Господарському суду міста Києва.

6. Справу повернути до Господарського суду міста Києва.

7. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 23.11.2022.

Головуючий суддя Т.П. Козир

Судді Г.А. Кравчук

Г.П. Коробенко