РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

22.11.2022Справа №910/4937/22

За позовомкерівника Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області в інтересах держави в особі 1. Олександрійської міської ради, 2. Комунального підприємства "Центральна міська лікарня м. Олександрії" Олександрійської міської ради, 3. Східного офісу Держаудитслужби в особі Управління Східного офісу Держаудитслужби в Кіровоградській області
доТовариства з обмеженою відповідальністю "МК Вікторі"
про визнання недійсним пункту договору та стягнення 63 739,25 грн.
Суддя Бойко Р.В.
секретар судового засідання Кучерява О.М.
Представники сторін:
прокурор:Жовтун Н.Б.
від позивача-1:не з`явився
від позивача-2: не з`явився
від позивача-3:не з`явився
від відповідача:Кисельов В.В., Обухов Ю.А., Степ`юк В.С.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У червні 2022 року керівник Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області звернувся до Господарського суду міста Києва із позовом в інтересах держави в особі Олександрійської міської ради, Комунального підприємства "Центральна міська лікарня м. Олександрії" Олександрійської міської ради, Східного офісу Держаудитслужби в особі Управління Східного офісу Держаудитслужби в Кіровоградській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "МК Вікторі", в якому просить суд:

1) визнати недійсним п. 3.1 договору купівлі-продажу №193 від 08.04.2020, укладеного між Комунальним підприємством "Центральна міська лікарня м. Олександрії" Олександрійської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "МК Вікторі", в частині включення до його загальної ціни податку на додану вартість в сумі 63 739,25 грн.;

2) стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "МК Вікторі" на користь Комунального підприємства "Центральна міська лікарня м. Олександрії" Олександрійської міської ради безпідставно набуті кошти у розмірі 63 739,25 грн.

В обґрунтування позовних вимог прокурор зазначає, що предметом договору купівлі-продажу №193 від 08.04.2020 була закупівля Комунальним підприємством "Центральна міська лікарня м. Олександрії" Олександрійської міської ради товару, частина якого була звільнення від оподаткування податком на додану вартість, та сторонами у вказаному договорі мала бути визначена ціна без врахування податку на додану вартість (згідно тендерної пропозиції переможця закупівлі).

Однак, в подальшому Комунальним підприємством "Центральна міська лікарня м. Олександрії" Олександрійської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "МК Вікторі" було укладено додаткову угоду №1 від 22.04.2020, якою змінену п. 3.1 договору купівлі-продажу №193 від 08.04.2020 шляхом збільшення ціни товару на суму включеного податку на додану вартість у розмірі 63 739,25 грн.

Прокурор стверджує, що п. 3.1 договору купівлі-продажу №193 від 08.04.2020 підлягає визнанню недійсним в частині включення до нього загальної ціни податку на додану вартість у сумі 63 739,25 грн., а додаткова угода №1 від 22.04.2020 є нікчемною відповідно до приписів ч. 4 ст. 36, ч. 1 ст. 37 Закону України "Про публічні закупівлі", тому не потребує додаткового визнання недійсною, в той час як кошти в частині 63 739,25 грн. підлягають стягненню з відповідача як безпідставно набуті.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.06.2022 відкрито провадження у справі №910/4937/22; вирішено здійснювати її розгляд в порядку загального позовного провадження; встановлено учасникам справи строки на подання заяв по суті спору; підготовче засідання призначено на 26.07.2022.

26.07.2022 засобами електронного зв`язку від Олександрійської міської ради надійшла заява, в якій позивач-1 просить здійснювати розгляд справи №910/4937/22 без участі представника Олександрійської міської ради.

Протокольною ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.07.2022 встановлено відповідачу додатковий строк для подання відзиву на позов - до кінця тижня; оголошено перерву в підготовчому засіданні до 16.08.2022.

02.08.2022 через відділ діловодства суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "МК Вікторі" надійшов відзив на позов з доказами його направлення іншим учасникам справи, в якому відповідач заперечує проти позовних вимог з тих підстав, що підвищення ціни товару відбулось у зв`язку з підвищенням ціни на такий товар виробником. Відповідач вказує, що з ціни медичного обладнання, яке постачалось за договором купівлі-продажу №193 від 08.04.2020, було виключено ПДВ та було здійснено оплату з урахуванням внесених до відповідного договору змін, тобто сплачено вартість медичного обладнання без ПДВ, в той час як за несвоєчасне оприлюднення додаткової угоди №1 від 22.04.2020 на офіційному сайті публічних закупівель Товариство з обмеженою відповідальністю "МК Вікторі" відповідальності не несе.

Протокольними ухвалами Господарського суду міста Києва від 16.08.2022 продовжено строк на подання відзиву на позов, долучено відзив до матеріалів справи; оголошено перерву в підготовчому засіданні до 01.09.2022.

29.08.2022 засобами поштового зв`язку від керівника Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області надійшла відповідь на відзив, в якій прокурор вказує, що внаслідок укладення додаткової угоди №1 від 22.04.2020 було приховано суму ПДВ шляхом підвищення ціни товару без ПДВ на суму ПДВ. Також прокурор звертає увагу суду, що закупівля даного медичного товару була розпочата 06.03.2020, натомість сам договір укладено 08.04.2020, коли вже набрали чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" та постанови Кабінету Міністрів України №224 від 20.03.2020, №225 від 20.03.2020, а відтак операції з постачання даних товарів на митній території України на момент укладення спірного договору вже було звільнено від оподаткування податком на додану вартість. При цьому, прокурор вказує, що додаткова угода №1 від 22.04.2020 не містить посилань, що вона укладена у зв`язку з коливаннями ціни товару на ринку.

Протокольними ухвалами Господарського суду міста Києва від 01.09.2022 запропоновано прокурору надати докази, що позивач-2 є платником ПДВ; закрито підготовче провадження у справі №910/4937/22; встановлено порядок дослідження доказів - в порядку їх розміщення в матеріалах справи; призначено розгляд справи по суті на 22.09.2022.

Протокольною ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.09.2022 на підставі ч. 4 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України за власної ініціативи витребувано у Комунального підприємства "Центральна міська лікарня м. Олександрія" та у Головного управління ДПС у Кіровоградській області відомості щодо наявності статусу платника ПДВ у Комунального підприємства "Центральна міська лікарня м. Олександрія" з 01.01.2020; постановлено витребувані відомості надати у строк - протягом 5 днів з моменту отримання ухвали суду; відкладено судове засідання на 13.10.2022.

12.10.2022 засобами поштового зв`язку від Головного управління ДПС у Кіровоградській області надійшов лист вих. №4056/5/11-28-12-01-07 від 05.10.2022, в якому повідомлено, що Комунальне підприємство "Центральна міська лікарня м. Олександрія" зареєстроване платником податку на додану вартість з 12.05.2020.

12.10.2022 засобами поштового зв`язку від Комунального підприємства "Центральна міська лікарня м. Олександрія" надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи копії витягу з реєстру платників податку на додану вартість №020 від 14.05.2020.

Протокольними ухвалами Господарського суду міста Києва від 13.10.2022 долучено лист Головного управління ДПС у Кіровоградській області вих. №4056/5/11-28-12-01-07 від 05.10.2022 до матеріалів справи; оголошено перерву в судовому засіданні у зв`язку з надходженням сигналу повітряної тривоги.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.10.2022 призначено судове засідання у справі №910/4937/22 на 20.10.2022.

Призначене на 20.10.2022 судове засідання не відбулось у зв`язку з відсутністю електроенергії у приміщеннях Господарського суду міста Києва, у зв`язку з чим ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.10.2022 призначено судове засідання у справі №910/4937/22 на 22.11.2022.

31.10.2022 засобами електронного зв`язку від Олександрійської міської ради надійшла заява, в якій позивач-1 просить здійснювати розгляд справи №910/4937/22 без участі представника Олександрійської міської ради.

В судове засідання, призначене на 22.11.2022, з`явився прокурор та представники відповідача, надали пояснення по суті спору, за змістом яких прокурор підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, а представники відповідача проти позову заперечували та просили відмовити в задоволенні позову.

Позивачі явку своїх представників у судове засідання 22.11.2022 не забезпечили, Олександрійська міська рада просила здійснювати розгляд справи без участі її представника, а позивачі 2, 3 про причини неявки їх представників у судові засідання не повідомили, хоча про місце, дату та час засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується наступним.

Пунктом 3 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.

Так, ухвала суду від 21.10.2022 про призначення судового засідання на 22.11.2022 була вручена Комунальному підприємству "Центральна міська лікарня м. Олександрія" 03.11.2022, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №494, а Східному офісу Держаудитслужби в особі Управління Східного офісу Держаудитслужби в Кіровоградській області - 03.11.2022, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №559.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Пунктом 1 частини 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

З огляду на вказані приписи господарського процесуального закону та враховуючи відсутність від позивачів 2 та 3 жодних повідомлень щодо неможливості забезпечити явку своїх представників у засідання, в той час як позивач-1 просив суд здійснювати розгляд справи без участі його представника, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності представників Олександрійської міської ради, Комунального підприємства "Центральна міська лікарня м. Олександрії" Олександрійської міської ради, Східного офісу Держаудитслужби в особі Управління Східного офісу Держаудитслужби в Кіровоградській області.

В судовому засіданні 22.11.2022 судом завершено розгляд справи №910/4937/22 по суті, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У засіданнях здійснювалася фіксація судового процесу технічним засобами у відповідності до статті 222 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення прокурора та представників відповідача, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

06.03.2020 в електронній системі публічних закупівель "Prozorro" було опубліковано оголошення про проведення відкритих торгів №UA-2020-03-06-001212-a із закупівлі Комунальним підприємством "Центральна міська лікарня м. Олександрії" Олександрійської міської ради апарату для штучної вентиляції легенів (НК 024:2019 47244 Апарат штучної вентиляції легенів загального призначення для інтенсивної терапії) у кількості 1 шт., монітору пацієнта (НК 024:2019 33586 система моніторингу фізіологічних показників одного пацієнта) у кількості 1 шт., шприцового насосу (НК 024:2019 37217 шприцовий насос із цільовим контролем - інфузійний блок управління) у кількості 1 шт., інкубатора для новонароджених (НК 024:2019 36025 звичайний дитячий інкубатор) у кількості 1 шт. із терміном поставки товарів до 31.12.2020.

23.03.2020 було розкрито тендерну пропозицію Товариства з обмеженою відповідальністю "МК Вікторі", у відповідності до якої останнє запропонувало поставити Комунальному підприємству "Центральна міська лікарня м. Олександрії" Олександрійської міської ради:

1) апарат для штучної вентиляції легенів Aeros 4600 у кількості 1 штука вартістю 771 028,04 грн. без ПДВ, ПДВ - 53 971,96 грн., разом - 825 000,00 грн.;

2) монітор пацієнта Storm 5500-01 у кількості 1 штука вартістю 93 457,94 грн. без ПДВ, ПДВ - 6 542,06 грн., разом - 100 000,00 грн.;

3) шприцевий насос Instilar 1438 у кількості 1 штука вартістю 46 074,77 грн. без ПДВ, ПДВ - 3 225,23 грн., разом - 49 300,00 грн.;

4) інкубатор для новонароджених BabyGuard L-1103 у кількості 1 штука вартістю 250 747,66 грн. без ПДВ, ПДВ - 17 552,34 грн., разом 268 300,00 грн.

27.03.2022 в електронній системі публічних закупівель "Prozorro" було опубліковано повідомлення про намір укласти договір із Товариством з обмеженою відповідальністю "МК Вікторі".

08.04.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "МК Вікторі" (постачальник) та Комунальним підприємством "Центральна міська лікарня м. Олександрії" Олександрійської міської ради (покупець) укладено договір купівлі-продажу №193 (надалі - Договір), у відповідності до п. 1.1 якого постачальник зобов`язався поставити покупцеві товар код згідно основного словника національного класифікатора України ДК 021:2015 "Єдиний закупівельний словник": 33170000-2 Обладнання для анестезії та реаніанімації (Апарат для штучної вентиляції легенів, монітор пацієнта, шприцовий насос, інкубатор для новонароджених (код НК 024:2019 47244 - Апарат штучної вентиляції легенів загального призначення для інтенсивної терапії, код НК 024:2019 33586 - Система моніторингу фізіологічних показників одного пацієнта, код НК 024:2019 37217 - Шприцовий насос із цільовим контролем - інфузійний блок управління), інкубатора для новонароджених, код НК 024:2019 36025 звичайний дитячий інкубатор) відповідно до умов цього договору, а покупець прийняти та оплатити його.

Найменування (номенклатура, асортимент) та кількість товару, визначені у специфікації, що є Додатком №1 до Договору (п. 1.2 Договору).

У пункті 3.1 Договору сторони погодили, що ціна цього договору становить 1 242 600,00 грн., в тому числі ПДВ 81 291,59 грн.

Згідно пунктів 3.2, 3.4 Договору ціна цього договору не може змінюватись за виключенням випадків, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі", проте може бути зменшена за взаємною згодою сторін.

Пунктом 5.1 Договору визначено строк (термін) поставки (передачі) товару до 31.05.2020.

Цей договір набирає чинності з моменту підписання та діє до 31.12.2020, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань, в тому числі і щодо повної оплати товару в порядку, передбаченому Розділом IV цього договору. Закінчення строку дії Договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (п. 10.1 Договору).

Пунктом 11.3 Договору передбачено, що умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами проведених торгів переможця процедури закупівлі, у тому числі ціни за одиницю товару. Істотні умови даного договору не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків:

11.3.1 зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника;

11.3.2 зміни ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що зазначена ціна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі;

11.3.3 покращення якості предмета закупівлі за умови, що таке покращення не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі;

11.3.4 продовження строку дії договору та виконання зобов`язань щодо передання товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника за умови, що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі;

11.3.5 узгодженої зміни ціни в бік зменшення (без зміни кількості (обсягу) та якості товарів, робіт і послуг);

11.3.6 зміни ціни у зв`язку із зміною ставок податків і зборів пропорційно до змін таких ставок;

11.3.7 зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань або показників Platts, регульованих цін (тарифів) і нормативів, які застосовуються в договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни (ціна договору коригується у разі зміни на момент здійснення оплати ціни цього договору, визначеної в п. 3.1 договору, курсу іноземної валюти США (Євро), визначеного Національним банком України, більш ніж на 2% від того, який існував на момент розкриття тендерних пропозицій. При цьому, ціни на товар змінюються пропорційно такій зміні курсу купівлі іноземної валюти).

11.3.8 зміни умов у зв`язку із застосуванням положень частини 5 статті 36 Закону України "Про публічні закупівлі";

11.3.9 збільшення обсягу закупівлі, якщо таке збільшення не призведе до збільшення загальної суми, на яку здійснена закупівля та суми взятих бюджетних зобов`язань згідно договору.

Відповідно пункту 11.4 Договору (судом враховано, що сторонами було допущено описку у нумерації пунктів у Розділі ХІ Договору та двічі присвоєно номер 11.3 різним умовам договору) постачальник зобов`язаний надати документальне підтвердження обставин, що призвели до зміни ціни за одиницю товару:

11.4.1 підвищення ціни заводом-виробником підтверджується письмово листом або іншим документом від заводу-виробника;

11.4.2 передекларації оптово-відпускної ціни в зв`язку зі зміною індексу інфляції, курсу іноземної валюти або показників Platts підтверджується висновком з Торгово-промислової палати України про середню ринкову вартість на відповідний товар;

11.4.3 зміна ставок податків і зборів пропорційно до змін таких ставок підтверджується довідкою з податкової про зміну таких ставок.

Згідно складеної сторонами Специфікації (Додаток №1 до Договору) сторонами було погоджено постачання Товариством з обмеженою відповідальністю "МК Вікторі" Комунальному підприємству "Центральна міська лікарня м. Олександрії" Олександрійської міської ради наступного товару:

1) апарат для штучної вентиляції легенів Aeros 4600 у кількості 1 штука вартістю 771 028,04 грн. без ПДВ, а з ПДВ - 825 000,00 грн.;

2) монітор пацієнта Storm 5500-01 у кількості 1 штука вартістю 93 457,94 грн. без ПДВ, а з ПДВ - 100 000,00 грн.;

3) шприцевий насос Instilar 1438 у кількості 1 штука вартістю 46 074,77 грн. без ПДВ, а з ПДВ - 49 300,00 грн.;

4) інкубатор для новонароджених BabyGuard L-1103 у кількості 1 штука вартістю 250 747,66 грн. без ПДВ, а з ПДВ - 268 300,00 грн.

Загальна вартість товару з ПДВ 1 242 600,00 грн.

Комунальне підприємство "Центральна міська лікарня м. Олександрії" Олександрійської міської ради листом вих. №955 від 09.04.2020 звернулось до Товариства з обмеженою відповідальністю "МК Вікторі", в кому, посилаючись на зміни законодавства та звільнення від оподаткування податком на додану вартість операцій з ввезення на митну територію України лікарських засобів, медичних виробів та/або медичного обладнання, необхідних для виконання заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій коронавірусної хвороби (COVID-19), просило Товариство з обмеженою відповідальністю "МК Вікторі" знизити ціну на медичне обладнання, що буде постачатися згідно Договору, на ставку податку на додану вартість.

Листом вих. №100420 від 10.04.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю "МК Вікторі" повідомило Комунальне підприємство "Центральна міська лікарня м. Олександрії" Олександрійської міської ради, що не зможе виконати всі свої зобов`язання за Договором в разі зменшення ціни на товар, оскільки всі світові виробники медичного обладнання, в тому числі і апаратів ШВЛ підняли закупівельну ціну, зокрема виробник та постачальник ШВЛ Aeros 4600 збільшив ціну закупівлі на 30%. У зв`язку з наведеним постачальник запропонував покупцю ціну на товари, які входять до переліку, затвердженого постановою КМУ №224 від 20.03.2020, вказати без ПДВ, але при цьому саму суму не зменшувати.

22.04.2020 Товариством з обмеженою відповідальністю "МК Вікторі" (постачальник) та Комунальним підприємством "Центральна міська лікарня м. Олександрії" Олександрійської міської ради (покупець) укладено Додаткову угоду №1 (надалі - Додаткова угода №1), згідно якої п. 3.1 Договору та Специфікацію викладено у новій редакції та погоджено, що ціна Договору становить 1 242 600,00 грн., в тому числі ПДВ 17 552,34 грн.

Так, згідно погоджених сторонами у новій редакції Специфікацій вартість апарату для штучної вентиляції легенів Aeros 4600 у кількості 1 штука становить 825 000,00 грн. без ПДВ, а з ПДВ - 825 000,00 грн.; вартість монітору пацієнта Storm 5500-01 у кількості 1 штука становить 100 000,00 грн. без ПДВ, а з ПДВ - 100 000,00 грн.; вартість шприцевого насосу Instilar 1438 у кількості 1 штука становить 49 300,00 грн. без ПДВ, а з ПДВ - 49 300,00 грн.; вартість інкубатору для новонароджених BabyGuard L-1103 у кількості 1 штука становить 250 747,66 грн. без ПДВ, а з ПДВ - 268 300,00 грн.

22.04.2020 Товариством з обмеженою відповідальністю "МК Вікторі" було передано у власність Комунального підприємства "Центральна міська лікарня м. Олександрії" Олександрійської міської ради апарат для штучної вентиляції легенів Aeros 4600 у кількості 1 штука вартістю 825 000,00 грн. з ПДВ; монітор пацієнта Storm 5500-01 у кількості 1 штука вартістю 100 000,00 грн. з ПДВ; шприцевий насос Instilar 1438 у кількості 1 штука вартістю 49 300,00 грн. з ПДВ; інкубатор для новонароджених BabyGuard L-1103 у кількості 1 штука вартістю 268 300,00 грн. з ПДВ, що підтверджується актом приймання-передачі від 22.04.2020 та видатковими накладними №10 від 22.04.2020, №11 від 22.04.2020.

22.04.2020 Комунальним підприємством "Центральна міська лікарня м. Олександрії" Олександрійської міської ради було повністю оплачено поставлений Товариством з обмеженою відповідальністю "МК Вікторі" товар, що підтверджується платіжними дорученнями №7 від 22.04.2020 та №6 від 22.04.2020.

Спір у справі виник у зв`язку з твердженнями прокурора, що п. 3.1 договору купівлі-продажу №193 від 08.04.2020 підлягає визнанню недійсним в частині включення до нього загальної ціни податку на додану вартість у сумі 63 739,25 грн., а додаткова угода №1 від 22.04.2020 є нікчемною відповідно до приписів ч. 4 ст. 36, ч. 1 ст. 37 Закону України "Про публічні закупівлі", тому не потребує додаткового визнання недійсною, в той час як кошти в частині 63 739,25 грн. підлягають стягненню з відповідача як безпідставно набуті.

У частині першій статті 15 Цивільного кодексу України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з частиною другою статті 16 Цивільного кодексу України визнання правочину недійсним є одним з передбачених законом способів захисту цивільних прав та інтересів осіб, а загальні вимоги щодо недійсності правочину передбачені статтею 215 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Статтею 217 Цивільного кодексу України передбачено, що недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.

Разом з цим у застосуванні наведених положень статей Цивільного кодексу України слід враховувати, що умова договору, щодо якої ставиться вимога про визнання її недійсною, не може бути істотною умовою договору, оскільки в такому випадку правочин має бути визнаний недійсним в цілому (правовий висновок Верховного Суду викладено у постанові від 12.03.2018 зі справи №910/22319/16).

Статтею 203 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Частиною першою статті 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з частиною першою статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Господарський кодекс України у статті 180 деталізовано істотні умови господарського договору.

Так, за приписами частин першої і третьої цієї статті зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Ціна у господарському договорі визначається в порядку, встановленому цим Кодексом, іншими законами, актами Кабінету Міністрів України. За згодою сторін у господарському договорі може бути передбачено доплати до встановленої ціни за продукцію (роботи, послуги) вищої якості або виконання робіт у скорочені строки порівняно з нормативними (частина п`ята статті 180 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 11 Закону України "Про ціни і ціноутворення" вільні ціни встановлюються суб`єктами господарювання самостійно за згодою сторін на всі товари, крім тих, щодо яких здійснюється державне регулювання цін.

Отже, сторони на договірних засадах передбачають формування ціни за договором.

У підпункті 14.1.178 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що ПДВ-непрямий податок, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V цього Кодексу.

За змістом підпунктів а і б пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування ПДВ є операції платників податку з постачання товарів / послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 Податкового кодексу України.

За своєю правовою сутністю ПДВ є часткою новоствореної вартості та сплачується покупцем (замовником послуг).

Законом України від 30.03.2020 №540-ІХ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)", який набув чинності 02.04.2020, доповнено підрозділ 2 розділу ХХ Податкового кодексу України пунктом 71, згідно з яким тимчасово, на період, що закінчується останнім календарним днем місяця, в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), звільняються від оподаткування ПДВ операції з ввезення на митну територію України та/або операції з постачання на митній території України товарів (у тому числі лікарських засобів, медичних виробів та/або медичного обладнання), необхідних для виконання заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій коронавірусної хвороби (COVID-19), перелік яких визначено Кабінетом Міністрів України. У разі здійснення операцій, звільнених відповідно до цього пункту, положення пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу та положення статті 199 цього Кодексу не застосовуються щодо таких операцій. Норми цього пункту застосовуються до операцій, здійснених починаючи з 17.03.2020.

Постановою №224 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) затверджено перелік товарів (у тому числі лікарських засобів, медичних виробів та/або медичного обладнання), необхідних для виконання заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, які звільняються від сплати ввізного мита та операції з ввезення яких на митну територію України та/або операції з постачання яких на митній території України звільняються від оподаткування ПДВ.

Суд виходить з того, що приписи статті 217 Цивільного кодексу України регулюють питання щодо правової долі правочину, що має дефекти окремих його частин. При цьому закону може суперечити лише певна частина умов правочину, а інша - йому відповідати. Отже, за таких обставин не завжди доцільно визнавати правочин недійсним у цілому. Не призводить недійсність окремої частини правочину до недійсності інших його частин. Тому законодавець не встановлює недійсності правочину через недійсність окремої його частини, але лише за умови, якщо є підстави вважати, що правочин міг би бути вчинений без включення до нього цієї недійсної частини.

Зокрема, у випадку, що розглядається, можна припустити наявність Договору і без включення до нього умови щодо ПДВ.

Хоча ПДВ й включається до ціни товару, однак не є умовою про ціну в розумінні цивільного та господарського законодавства, оскільки не може встановлюватися (погоджуватися чи змінюватися) сторонами за домовленістю, тобто у договірному порядку.

Подібний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 01.06.2021 у справи №916/2478/20 та у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.12.2021 у справі №910/12764/20.

Отже, прокурор стверджує, що має місце недійсність п. 3.1 Договору, оскільки даний пункт не відповідає вимогам законодавства через включення в ціну товару суми ПДВ, від сплати якої сторони були звільнені.

Судом враховано, що правова ситуація між сторонами має свою специфіку, яка полягає у тому, що на момент оголошення спірної процедури закупівлі та розкриття тендерних пропозицій обов`язок сплати ПДВ за спірний товар був передбачений законодавством, проте станом на дату укладення спірного Договору сторони були звільненні від сплати ПДВ у зв`язку з набранням чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)".

При цьому, хоч Закон України від 30.03.2020 №540-ІХ і був прийнятий 30.03.2020, а набрав чинності 02.04.2020, проте його положення підлягали застосуванню до операцій, здійснених починаючи з 17 березня 2020 року.

Суд допускає, що на момент укладення Договору сторони повинні були знати про відсутність у них обов`язку сплати ПДВ за частину товару, яка закуповувалась за цим договором, проте, зважаючи на необхідність спливу певного проміжку часу для налагодження процедури практичного застосування нового законодавства, в тому числі митними органами, вважає розумним укладення сторонами станом на 08.04.2020 (через три робочі дні після набрання чинності Законом України від 30.03.2020 №540-ІХ) Договору за ціною, яка включає в себе суму ПДВ.

Попри наведене, суд не зміг переконати себе у законності укладеної сторонами Додаткової угоди №1, якою було погоджено нову ціну товару, шляхом виключення з ціни апарату для штучної вентиляції легенів Aeros 4600, монітору пацієнта Storm 5500-01, шприцевого насосу Instilar сум ПДВ, однак фактично збільшено ціну товару на цю суму, з огляду на наступне.

Так, відповідач вказував, що підвищення ціни на даний товар було обумовлене збільшенням курсу Євро до гривні та підвищенням ціни виробниками товару, а відтак постачання даного товару за ціною без ПДВ, обумовленою у Договорі, для Товариства з обмеженою відповідальністю "МК Вікторі" втратило економічний інтерес.

Щодо посилань відповідача на збільшення курсу Євро щодо гривні, то згідно пункту 7) частини 5 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" (в редакції чинній, станом на дату укладення Додаткової угоди №1) істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань або показників Platts, ARGUS регульованих цін (тарифів) і нормативів, що застосовуються в договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни.

Пунктом 11.3.7 Договору передбачено, що істотні умови даного договору не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань або показників Platts, регульованих цін (тарифів) і нормативів, які застосовуються в договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни (ціна договору коригується у разі зміни на момент здійснення оплати ціни цього договору, визначеної в п. 3.1 договору, курсу іноземної валюти США (Євро), визначеного Національним банком України, більш ніж на 2% від того, який існував на момент розкриття тендерних пропозицій. При цьому, ціни на товар змінюються пропорційно такій зміні курсу купівлі іноземної валюти).

За інформацією із офіційного сайту Національного банку України курс Євро до гривні станом на 20.03.2020 (дата подання відповідачем тендерної пропозиції) складав 30,0934 грн. за 1 Євро, станом на 23.03.2020 (дата розкриття тендерної пропозиції відповідача) складав 29,6359 грн. за 1 Євро, станом на 27.03.2020 (дата повідомлення про намір укласти договір) складав 30,8633 грн. за 1 Євро, станом на 08.04.2020 (дата укладення Договору) - 29,567 грн. за 1 Євро, станом на 10.04.2020 (дата ввезення товару на територію України) - 29,6382 грн. за 1 Євро, станом на 22.04.2020 (дата укладення Додаткової угоди №1) - 29,3577 грн. за 1 Євро.

Тобто, з наведеного вбачається, що курс Євро на момент укладення Додаткової угоди №1 (22.04.2022), якою збільшено ціну товару, був менше, ніж на момент розкриття тендерної пропозиції відповідача (23.03.2020), та значно ніж на момент подання відповідачем тендерної документації, що нівелює твердження Товариства з обмеженою відповідальністю "МК Вікторі", що у зв`язку з ростом курсу Євро після подання тендерної пропозиції у нього відпав економічний інтерес у поставці товару.

Наведене повністю спростовує твердження відповідача як про необхідність збільшення ціни товару (без врахування ПДВ) після подання своєї тендерної пропозиції та укладення Договору через коливання курсу Євро, так і про зниження/втрату економічного інтересу відповідача у поставці товару за Договором, оскільки після подання тендерної пропозиції курс Євро до гривні зменшувався.

В свою чергу, жодних доказів підвищення ціни товару заводом-виробником після подання відповідачем тендерної пропозиції матеріали справи не містять, а Товариством з обмеженою відповідальністю "МК Вікторі" суду не надано.

Прикметним є те, що сторонами було збільшено ціну товару шляхом укладення Додаткової угоди №1 саме на суму, яка дорівнює сумі ПДВ у Специфікації до договору у первісній редакції, що дає суду підстави для висновку, що фактично "пільга" щодо сплати ПДВ, яка була встановлена Законом України від 30.03.2020 №540-ІХ для зменшення фінансового навантаження на кінцевих споживачів відповідних товарів/послуг - платників податку на додану вартість, була використана постачальником на свою користь для збільшення свого доходу, що суперечить суті та духу Закону України від 30.03.2020 №540-ІХ.

Частиною 4 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" (в редакції чинній, станом на дату укладення Додаткової угоди №1) визначено, що умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції/пропозиції за результатами електронного аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі або узгодженої ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції/пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі.

Згідно пункту 2) частини 1 статті 43 Закону України "Про публічні закупівлі" (в редакції чинній, станом на дату укладення Додаткової угоди №1) договір про закупівлю є нікчемним у разі укладення договору з порушенням вимог частини четвертої статті 41 цього Закону.

Оскільки відповідачем не доведено існування передбачених частиною статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" (в редакції чинній, станом на дату укладення Додаткової угоди №1) виключних підстав для зміни умов Договору (договору про закупівлю) після його підписання, то зміна ціни даного договору шляхом укладення Додаткової угоди №1 є неправомірною, а відтак Додаткова угода №1 є нікчемною в силу пункту 2) частини 1 статті 43 Закону України "Про публічні закупівлі" (в редакції чинній, станом на дату укладення Додаткової угоди №1).

Судом враховано, що у позовній заяві прокурор, обґрунтовуючи вимогу про недійсність п. 3.1 Договору, посилається на ч. 4 ст. 36, ч. 1 ст. 37 Закону України "Про публічні закупівлі" в редакції чинній станом на дату укладення Договору. Однак суд вважає за необхідне посилатись на положення Закону України "Про публічні закупівлі" в редакції, чинній станом на дату укладення Додаткової угоди №1, оскільки, на думку суду, порушення вказаного Закону мало місце саме під час укладення Додаткової угоди №1, а не Договору. При цьому, обґрунтування прокурором своїх вимог на підставі положень Закону України "Про публічні закупівлі" в іншій редакції, ніж застосовується судом, не впливає на вирішення даного спору, оскільки в цій частині положення законодавства є тотожними.

У зв`язку з наведеним, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення вимоги про визнання недійсним п. 3.1 Договору купівлі-продажу №193 від 08.04.2020, укладеного між Комунальним підприємством "Центральна міська лікарня м. Олександрії" Олександрійської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "МК Вікторі", в частині включення до його загальної ціни податку на додану вартість в сумі 63 739,25 грн.

Частиною 1 статті 1212 Цивільного кодексу3 України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Загальна умова частини 1 статті 1212 Цивільного кодексу України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, бо отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі цієї статі тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

У випадку, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 Цивільного кодексу України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава у встановленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Положення глави 83 Цивільного кодексу України "Набуття, збереження майна без достатньої правової підстави" застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Для виникнення зобов`язання з безпідставного збагачення необхідна наявність наступних умов: 1) збільшення майна в однієї особи (вона набуває нові цінності, збільшує кількість та вартість належного їй майна або зберігає майно, яке неминуче мало б вибути із її володіння); 2) втрата майна іншою особою, тобто збільшення або збереження майна в особи є наслідком втрати або недоотримання цього майна іншою особою; 3) причинний зв`язок між збільшенням майна в однієї особи і відповідною втратою майна іншою особою; 4) відсутність достатньої правової підстави для збільшення майна в однієї особи за рахунок іншої особи, тобто обов`язковою умовою є збільшення майна однієї сторони (набувача), з одночасним зменшенням його в іншої сторони (потерпілого), а також відсутність правової підстави (юридичного факту) для збагачення. Відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином, тобто мала місце помилка, обман, випадковість або інші підстави набуття або збереження майна, які не можна віднести до підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, передбачених нормами статті 11 Цивільного кодексу України.

Зокрема, набуття відповідачем як однією зі сторін зобов`язання коштів за рахунок іншої сторони не в порядку виконання договірного зобов`язання, а поза підставами, передбаченими договором, внаслідок перерахування на рахунок відповідача понад вартість товару, який було поставлено, виключає застосування до правовідносин сторін норм зобов`язального права, а є підставою для застосування положень статті 1212 Цивільного кодексу України.

Оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю "МК Вікторі" отримало від Комунального підприємства "Центральна міська лікарня м. Олександрії" Олександрійської міської ради суму ПДВ при тому, що відповідний товар був звільнений від оподаткування ПДВ, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача безпідставно набутих коштів в сумі 63 739,25 грн., оскільки неповернення відповідачем позивачу-2 зазначеної суми, перерахованої поза межами договірних платежів, має наслідком збагачення відповідача за рахунок позивача-2 поза підставою, передбаченою законом.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 10.02.2022 у справі №916/707/21.

Щодо наявності у керівника Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області повноважень представляти інтереси держави в особі Олександрійської міської ради, Комунального підприємства "Центральна міська лікарня м. Олександрії" Олександрійської міської ради та Східного офісу Держаудитслужби в особі Управління Східного офісу Держаудитслужби в Кіровоградській області в межах даного спору.

Положеннями пункту 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України унормовано, що в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Підстави представництва інтересів держави прокурором у суді врегульовано положеннями Господарського процесуального кодексу України та статтею 23 Законом України від 14.10.2014 №1697-VII "Про прокуратуру".

Відповідно до частини 3 статті 4 Господарського процесуального кодексу України до господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

До таких осіб процесуальний закон відносить прокурора та визначає підстави участі цієї особи у господарській справі.

Згідно з частиною 3 статті 53 Господарського процесуального кодексу України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами.

Частиною 4 статті 53 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Відповідно до частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Отже, аналіз частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" дає підстави стверджувати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох "виключних" випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу.

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу.

Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого не звернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтування підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Такі правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18, а також у постановах Верховного Суду від 02.02.2022 у справі №927/1099/20, від 16.07.2021 у справі №917/644/18 та від 09.02.2022 у справі №922/2399/21.

Встановлюючи підстави для представництва прокурором інтересів держави у суді, суд повинен здійснити оцінку не тільки щодо виконання прокурором обов`язку попереднього (до звернення до суду) повідомлення відповідного суб`єкта владних повноважень, яке є останнім перед безпосереднім поданням позову до суду, а й наявні у справі інші докази, щодо обставин які йому передували, зокрема, попереднього листування між прокурором та зазначеним органом, яке за своїм змістом може мати різний характер.

Зокрема, такі документи (незалежно від їх назви) можуть бути спрямовані на:

а) отримання інформації з метою встановлення наявності або відсутності порушення інтересів держави у випадку виявлення прокурором ознак такого порушення на підставі абзацу 4 частини 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру";

б) інформування відповідного органу про виявлені прокурором порушення інтересів держави та отримання інформації щодо обізнаності такого органу про вказане порушення та вжиття або невжиття відповідних заходів;

в) отримання від відповідного органу інформації (матеріалів та копій), необхідних для здійснення представництва в суді.

Так, в ході розгляду цієї справи судом встановлено, що при поданні позову у ній прокурором до матеріалів позовної заяви було долучено:

- лист вих. №12.34-5930ВИХ-20 від 10.08.2020, в якій Олександрійська місцева прокуратура Кіровоградської області просила Головного лікаря Комунального підприємства "Центральна міська лікарня м. Олександрії" Олександрійської міської ради надати документи (спірний договір, додаткові угоди до нього, платіжні документи, накладні та акти) та повідомити інформацію чи вживалися заходи для усунення виявлених порушень, в тому числі у судовому порядку;

- лист вих. №11460-20 від 15.09.2020, в якому Комунальне підприємство "Центральна міська лікарня м. Олександрії" Олександрійської міської ради повідомляло, що закупило апарат ШВЛ, монітор пацієнта та шприцевий насос за ціною без ПДВ;

- лист вих. №49/9/23/1 від 15.03.2021, в якому Олександрійська міська рада повідомляє, що не проводила перевірку дотримання вимог законодавства при здійсненні закупівлі №UA-2020-03-06-001212-a та укладення договорів Комунальним підприємством "Центральна міська лікарня м. Олександрії" Олександрійської міської ради, а також не зверталась до суду з позовом про визнання недійсними відповідних договорів та повернення бюджетних коштів;

- лист вих. №236/9/23/1 від 28.08.2021, в якому Олександрійська міська рада повідомляє, що у неї відсутні кошти для сплати судового збору, у зв`язку з чим Олександрівська міська рада не зверталася та не буде звертатись до суду з позовом про визнання недійсними відповідних положень договорів та повернення бюджетних коштів;

- лист вих. №105/9/23/6 від 04.05.2022, в якому Олександрійська міська рада повідомляє, що Олександрівська міська рада не зверталася до суду з позовом про визнання недійсними відповідних положень договорів та повернення бюджетних коштів;

- лист вих. №1255 від 27.05.2022, в якому Комунальне підприємство "Центральна міська лікарня м. Олександрії" Олександрійської міської ради просить керівника Олександрійської окружної прокуратури звернутись до суду із позовом про визнання недійсними відповідних положень договорів та повернення бюджетних коштів, оскільки у зв`язку із запровадженням 24.02.2022 в Україні воєнного стану та необхідністю вживати заходи максимальної економії коштів комунальне підприємство немає можливості сплатити судовий збір.

Наведені обставини, на думку суду, переконливо свідчать про те, що вже у вересні 2020 року (ще після першого звернення прокурора до позивача-2) Комунальному підприємству "Центральна міська лікарня м. Олександрії" Олександрійської міської ради об`єктивно стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави у спірних правовідносинах. Більше того, після вересня 2020 року прокурор ще двічі звертався до позивача-2 із відповідними листами (запитами), у яких просив надати інформацію про те, які заходи реагування вживалися з приводу виявлених порушень умов Договору.

У відповідь на вказані листи Комунальне підприємство "Центральна міська лікарня м. Олександрії" Олександрійської міської ради спочатку повідомило про те, що товар був закуплений без ПДВ, а в подальшому вказувало, що не має наміру/можливості звертатись до суду із позовом для повернення бюджетних коштів.

Це при тому, що апарат для штучної вентиляції легенів Aeros 4600, монітор пацієнта Storm 5500-01, шприцевий насос Instilar були придбані за кошти державного бюджету та їх необхідність обумовлювалась значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2.

До того ж, судом враховано, що позивач-2 є номінальним розпорядником коштів, які були перераховані в якості оплати за спірний товар, оскільки фактично дані кошти були надані з державного бюджету в якості субвенції для придбання медичного обладнання для забезпечення потреб територіальної громади м. Олександрія. Тобто основними вигодонабувачами закупівлі товару за спірним договором (бенефіціарами) є мешканці наведеної територіальної громади, а відтак прокурор діє в їх інтересах, чим обґрунтовується задоволення позову позивачів 1-2 безвідносно до того, що безпосереднє стягнення коштів відбувається на користь позивача-2.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що при зверненні до суду з позовом у даній справі прокурором належним чином було підтверджено бездіяльність компетентного органу, який знав про порушення інтересів держави, однак не звертався до суду з відповідним позовом з невідомих причин.

За таких обставин позовні вимоги керівника Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області в інтересах держави в особі Олександрійської міської ради та Комунального підприємства "Центральна міська лікарня м. Олександрії" Олександрійської міської ради підлягають задоволенню.

Натомість прокурором не доведено, а судом не виявлено жодних обставин, які б могли свідчити про порушення внаслідок зміни ціни товару за Договором інтересів Східного офісу Держаудитслужби в особі Управління Східного офісу Держаудитслужби в Кіровоградській області, оскільки останнє не має жодного стосунку до спірної процедури закупівлі (не є ні безпосереднім, ні опосередкованим вигодонабувачем за вказаним договором; не являється розпорядником бюджетних коштів у спірній процедурі закупівлі; не є учасником процедури закупівлі тощо), а відтак в задоволенні позову керівника Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області в інтересах держави в особі Східного офісу Держаудитслужби в особі Управління Східного офісу Держаудитслужби в Кіровоградській області слід відмовити у зв`язку з відсутністю порушеного права у позивача-3.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки судом було визнано недійсним п. 3.1 Договору купівлі-продажу №193 від 08.04.2020 в частині включення до його загальної ціни податку на додану вартість в сумі 63 739,25 грн. (немайнова вимога) та задоволено вимогу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "МК Вікторі" на користь Комунального підприємства "Центральна міська лікарня м. Олександрії" Олександрійської міської ради безпідставно набутих грошових коштів в сумі 63 739,25 грн. (майнова вимога, за яку підлягає сплаті мінімальна ставка судового збору), то сплачений Кіровоградською обласною прокуратурою судовий збір у розмірі 4 962,00 грн. підлягає покладенню на відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 14, 74, 129, 233, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов керівника Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області в інтересах держави в особі Олександрійської міської ради та Комунального підприємства "Центральна міська лікарня м. Олександрії" Олександрійської міської ради задовольнити.

2. Визнати недійсним п. 3.1 Договору купівлі-продажу №193 від 08.04.2020, укладеного між Комунальним підприємством "Центральна міська лікарня м. Олександрії" Олександрійської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "МК Вікторі", в частині включення до його загальної ціни податку на додану вартість в сумі 63 739,25 грн.

3. Застосувати наслідки нікчемності додаткової угоди №1 від 22.04.2022 до Договору купівлі-продажу №193 від 08.04.2020, укладеного між Комунальним підприємством "Центральна міська лікарня м. Олександрії" Олександрійської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "МК Вікторі", шляхом стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "МК Вікторі" (04071, м. Київ, вул. Хорива, буд. 45/24; ідентифікаційний код 42465172) на користь Комунального підприємства "Центральна міська лікарня м. Олександрії" Олександрійської міської ради (28000, Кіровоградська обл., м. Олександрія, вул. Ярмаркова, буд. 15; ідентифікаційний код 05493838) безпідставно набутих грошових коштів в сумі 63 739 (шістдесят три тисячі сімсот тридцять дев`ять) грн. 25 коп., зарахувавши їх до місцевого бюджету за КПКВ 0712010 на розрахунковий рахунок UA0027792, МФО 820172, Державна казначейська служба України, м. Київ. Видати наказ.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "МК Вікторі" (04071, м. Київ, вул. Хорива, буд. 45/24; ідентифікаційний код 42465172) на користь Кіровоградської обласної прокуратури (25006, Кіровоградська обл., м. Кіровоград, вул. Велика Пермська, буд. 4; ідентифікаційний код 02910025) судовий збір у розмірі 4 962 (чотири тисячі дев`ятсот шістдесят дві) грн. 00 коп. Видати наказ.

5. В задоволенні позову керівника Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області в інтересах держави в особі Східного офісу Держаудитслужби в особі Управління Східного офісу Держаудитслужби в Кіровоградській області відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 28.11.2022.

Суддя Р.В. Бойко