ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" листопада 2022 р. Справа № 911/800/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мальченко А.О.

суддів: Агрикової О.В.

Козир Т.П.

при секретарі судового засідання Линник А.М.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква

на рішення Господарського суду Київської області від 26.07.2022

у справі № 911/800/22 (суддя О.В. Конюх)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕК "Енолл"

до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква

про стягнення 302 788,74 грн

за участю представників сторін:

від позивача: Дмитренко О.В.;

від відповідача: не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕК "Енолл" (далі - ТОВ "ЕК "Енолл", позивач) звернулося до Господарського суду Київської області з позовом до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква (далі - КЕВ м. Біла Церква, відповідач) про стягнення 302 788,74 грн, в тому числі: 269 861,76 грн безпідставно набутих коштів, 29 378,11 грн інфляційних втрат та 3 548,87 грн 3 % річних.

Позовні вимоги обґрунтовані безпідставним набуттям відповідачем грошових коштів у розмірі 269 861,76 грн, сплачених позивачем в якості забезпечення виконання договору на постачання електричної енергії від 08.10.2021 № 261. Крім того, у зв`язку із несвоєчасним поверненням безпідставно набутих грошових коштів позивачем заявлено до стягнення 29 378,11 грн інфляційних втрат та 3 548,87 грн 3 % річних.

Рішенням Господарського суду Київської області від 26.07.2022 у справі № 911/800/22 позов ТОВ "ЕК "Енолл" задоволено повністю; стягнуто з КЕВ м. Біла Церква на користь ТОВ "ЕК "Енолл" 269 861,76 грн основного боргу, 29 378,11 грн інфляційних втрат, 3 548,87 грн 3 % річних, 4 541,83 грн судового збору та 6 500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що уклавши додаткову угоду від 29.11.2021 № 1 до договору, відповідно до якої сума розрахунків становить 0,00 грн, сторони погодили всі її умови та самі визначили взаємні зобов`язання, відтак постачання обсягів електричної енергії за договором та розрахунки за неї не передбачаються. Водночас пунктом 13.1 договору встановлено обов`язок споживача по поверненню забезпечення договору після повного виконання договору та всіх додаткових угод до договору. Також приписами пункту 1 частини 2 статті 27 Закону України "Про публічні закупівлі" передбачено, що замовник повертає забезпечення виконання договору про закупівлю після виконання переможцем процедури закупівлі/спрощеної закупівлі договору про закупівлю. За таких обставин, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог про стягнення з відповідача 269 861,76 грн безпідставно набутих коштів, сплачених в якості забезпечення виконання договору на постачання електричної енергії від 08.10.2021 № 261, а також нарахованих на цю суму інфляційних втрат та 3 % річних, у зв`язку із несвоєчасним поверненням вказаних грошових коштів.

Не погодившись із вищезазначеним рішенням, КЕВ м. Біла Церква звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та постановити нове про відмову у задоволенні позову повністю.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що рішення суду першої інстанції прийняте за неповного з`ясування та недоведеності обставин, що мають значення для справи, з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, скаржник наголошував на тому, що відповідач є неприбутковою організацією та здійснює свою діяльність з метою підтримки бойової мобільної діяльності Збройних сил України та є підрозділом Міністерства оборони України, фінансується за рахунок коштів Державного бюджету, у зв`язку з чим заявлена до стягнення сума коштів повертатиметься за рахунок державних коштів. Також апелянт зазначає про порушення його прав внаслідок неналежного виконання позивачем умов укладеного сторонами договору на постачання електричної енергії від 08.10.2021 № 261 та норм Закону України "Про ринок електричної енергії", Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312. Так, у зв`язку із знаходженням відповідача у "Реєстрі споживачів на відключення за наявну перед постачальником заборгованість", запит ТОВ "ЕК "Енолл" на зміну електропостачальника по КЕВ м. Біла Церква не міг бути прийнятий. Разом з тим, листами відповідач повідомив позивача про повне погашення заборгованості перед попереднім постачальником - ТОВ "Київська обласна ЕК", у зв`язку з чим підстави для відмови у зміні електропостачальника відсутні. Водночас апелянт зазначає, що відсутність оплати споживачем виставлених рахунків на дату зміни електропостачальника не є підставою для зупинки (анулювання) процедури зміни електропостачальника. Крім того, апелянт зазначає про необґрунтованість заявлених до стягнення штрафних санкцій, оскільки стягнення інфляційних втрат та 3 % річних не є збитками у розумінні статті 22 ЦК України, статей 224, 225 ГК України.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.08.2022 витребувано у Господарського суду Київської області матеріали справи № 911/800/22. Відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги Квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква на рішення Господарського суду Київської області від 26.07.2022 у справі № 911/800/22 до надходження матеріалів справи з Господарського суду Київської області.

01.09.2022 матеріали справи № 911/800/22 надійшли до Північного апеляційного господарського суду та були передані головуючому судді.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.09.2022 апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква на рішення Господарського суду Київської області від 26.07.2022 у справі № 911/800/22 залишено без руху та надано скаржникові строк для усунення недоліків, допущених останнім при поданні апеляційної скарги.

20.09.2022 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від скаржника надійшло клопотання про усунення недоліків апеляційної скарги.

На підставі службової записки головуючого судді та розпорядження Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/2844/22 від 22.09.2022 у зв`язку перебуванням судді Чорногуза М.Г., який входить до складу колегії суддів на лікарняному з 22.09.2022, призначено повторний автоматизований розподіл справи № 911/800/22.

Відповідно до Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.09.2022 апеляційну скаргу у справі № 911/800/22 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Мальченко А.О., суддів Козир Т.П., Агрикової О.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.09.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою КЕВ м. Біла Церква на рішення Господарського суду Київської області від 26.07.2022 у справі № 911/800/22; розгляд апеляційної скарги призначено на 02.11.2022; ТОВ "ЕК "Енолл" встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.

Позивач скористався правом, наданим статтею 263 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), та надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Господарського суду Київської області - без змін.

Заперечуючи проти задоволення апеляційної скарги, позивач вказував на те, що він, як постачальник електроенергії, не має права впливати на прийняття адміністратором комерційного обліку будь-яких рішень, відтак питання щодо виключення відповідача з "Реєстру споживачів на відключення за наявну перед постачальником заборгованість" та припинення обставин, які унеможливлювали проведення зміни електропостачальника мали вирішуватися відповідачем; укладення додаткової угоди № 1 до договору про постачання електричної енергії від 08.10.2021 № 261 було обумовлено неможливістю проведення процедури заміни постачальника електричної енергії, яка є передумовою для початку постачання. Також, за твердженням позивача, відсутність бюджетного фінансування не звільняє останнього від обов`язку виконати своє зобов`язання.

02.11.2022 розгляд справи не відбувся у зв`язку з знеструмленням електромережі суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.11.2022 призначено до розгляду апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква на рішення Господарського суду Київської області від 26.07.2022 у справі № 911/800/22 на 23.11.2022.

У судове засідання 23.11.2022 апелянт явку свого уповноваженого представника не забезпечив, про місце, дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Згідно з ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає її розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що суд повідомляв учасників судового процесу про розгляд апеляційної скарги на електронні адреси, зазначені представниками учасників.

Крім того, представники сторін прибули для участі у судовому засіданні 02.11.2022, яке не відбулось у зв`язку із знеструмленням електромережі суду.

Розпискою від 02.11.2022 представників сторін було повідомлено про дату наступного судового засідання.

Отже, представник апелянта засвідчив своїм підписом факт обізнаності щодо призначення судового засідання на 23.11.2022.

Таким чином, апеляційний суд виконав обов`язок щодо повідомлення учасників судового процесу про розгляд апеляційної скарги.

Аналогічні висновки містяться в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 13.07.2022 у справі № 761/14537/15-ц, провадження № 61-3069св21.

Водночас, колегія звертає увагу на те, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Також колегія суддів зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості знайомитись з відповідними ухвалами у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua) з огляду на приписи ч. 1 ст. 9 ГПК України, ч. 2 ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень", відповідно до яких доступ до судових рішень є відкритим, а повний текст судових рішень підлягає оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення та підписання.

В даному контексті слід враховувати також правову позицію Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України», згідно з якою сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Крім того, враховуючи положення ч. 1 ст. 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 N475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів N 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 -IV (3477-15) «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції зазначає, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі.

Обговоривши питання щодо можливості розгляду апеляційної скарги за відсутності представника апелянта, явка якого у судове засідання обов`язковою не визнавалась, враховуючи відсутність клопотань від останнього про відкладення розгляду справи, а також те, що наявні в матеріалах справи докази є достатніми для розгляду апеляційної скарги без заслуховування його пояснень, з огляду на встановлені строки розгляду апеляційної скарги на рішення суду, колегія суддів, порадившись на місці, ухвалила здійснити розгляд скарги за відсутності представника апелянта.

У судовому засіданні 23.11.2022 представник позивача проти доводів апеляційної скарги заперечив, вважає рішення законним та обґрунтованим, у зв`язку з чим просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити оскаржуване рішення без змін.

23.11.2022 у судовому засіданні колегією суддів було оголошено вступну та резолютивну частини постанови господарського суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів, обговоривши доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, 08.10.2021 між ТОВ "ЕК "Енолл" (постачальник за договором) та КЕВ м. Біла Церква (споживач за договором) було укладено договір про постачання електричної енергії № 261 (далі - договір), відповідно до умов якого постачальник продає електричну енергію, за кодом CPV за ДК 021:2015-09310000-5 - електрична енергія, споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Відповідно до пункту 2.1. договору інформація про об`єкти споживача, постачання електричної енергії на потреби яких здійснюється на умовах цього договору, та точки комерційного обліку, в яких відбувається зміна власника електричної енергії, наведена в заяві-приєднання, яка є додатком № 1 до цього договору.

Згідно з пунктом 2.2. договору обов`язковою умовою для постачання електричної енергії споживачу є наявність у нього укладеного в установленому порядку з оператором системи розподілу (далі - ОСР) договору споживача про надання послуг з розподілу, на підставі якого споживач набуває право отримувати послугу з розподілу електричної енергії.

Початком постачання електричної енергії споживачу є дата, зазначена в заяві-приєднання, яка є додатком № 1 до цього договору (п. 3.1 договору).

За умовами пункту 3.2., 3.3. договору споживач має право вільно змінювати постачальника відповідно до процедури, визначеної ПРЕЕ, та умов цього договору.

Постачальник за цим договором не має права вимагати від споживача будь-якої іншої плати за електричну енергію, що не визначена у договорі.

Пунктом 5.1. договору визначено, що загальна сума розрахунків за цим договором складає 5 397 235,20 грн, у тому числі ПДВ - 899 539,20 грн. Оплата за електричну енергію здійснюється за рахунок бюджетних коштів та власних надходжень. Загальний обсяг споживання електричної енергії споживачем за цим договором становить 1 800 000 кВт*год.

За змістом підпунктів 4,7 пункту 6.2. договору споживач зобов`язується протягом 5 робочих днів до початку постачання електричної енергії новим електропостачальником, але не пізніше дати, визначеної цим договором, розрахуватися з постачальником за спожиту електричну енергію.

Споживач зобов`язується відшкодовувати постачальнику збитки, понесені ним у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням споживачем своїх зобов`язань перед постачальником, що покладені на нього чинним законодавством та/або цим договором.

Цей договір укладається на строк з 20 жовтня 2021 року по 31 грудня 2021 року в частині постачання електричної енергії, а в частині проведення розрахунків - до повного їх здійснення, та набирає чинності з моменту погодження (акцептування) споживачем заяви-приєднання, яка є додатком № 1 до цього договору. Термін дії даного договору не може бути більшим за термін дії договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, що укладений споживачем з оператором системи розподілу.

Для належного виконання всіх умов договору постачальником споживачу надано забезпечення виконання умов договору у вигляді безвідсоткового депозиту (перерахування учасником грошових коштів на рахунок споживача. Відповідно до ст. 27 Закону України "Про публічні закупівлі" постачальник не пізніше дати підписання договору вносить забезпечення виконання договору у розмірі 5 % від вартості договору на умовах визначених тендерною документацією. Забезпечення виконання договору розповсюджується на дію всіх додаткових угод до договору (в тому числі до 20% додаткової угоди відповідно до ст. 41 Закону, у разі її підписання). Споживач повертає забезпечення договору після повного виконання договору та всіх додаткових угод до договору (п. 13.1 договору).

Додатком 1 до договору про постачання електричної енергії № 261 від 06.10.2021 КЕВ м. Біла Церква підписав заяву-приєднання до умов договору постачання електричної енергії споживачу.

На виконання умов договору 08.10.2021 позивач перерахував забезпечення виконання договору у розмірі 269 861,76 грн, що підтверджується копією платіжного доручення № 11805.

08.10.2021 позивач направив ПрАТ "ДТЕК Київські Регіональні Електромережі" запит № 17272 щодо зміни електропостачальника споживача КЕВ м. Біла Церква на ТОВ "ЕК "Енолл".

Листом від 13.10.2021 № 20-1-648 ПрАТ "ДТЕК Київські Регіональні Електромережі" повідомило ТОВ "ЕК "Енолл" про те, що запит на зміну електропостачальника по КЕВ м. Біла Церква не може бути прийнятий, оскільки споживач знаходиться у "Реєстрі споживачів на відключення за наявну перед постачальником заборгованість", згідно звернення чинного електропостачальника (заявка від 11.10.2021).

У свою чергу, листом від 20.10.2021 № 17411 ТОВ "ЕК "Енолл" звернулося до КЕВ м. Біла Церква, в якому повідомило про відсутність можливості зміни електропостачальника з 20.10.2021, у зв`язку зі знаходженням споживача КЕВ м. Біла Церква у "Реєстрі споживачів на відключення за наявну перед постачальником заборгованість", згідно звернення чинного електропостачальника. Вказаним листом позивач просив відповідача усунути існуючу заборгованість перед поточним електропостачальником та повторно надати на адресу ТОВ "ЕК "Енолл" заяву-приєднання із вказанням нової дати початку постачання електричної енергії.

Листом від 03.11.2021 № 2991 КЕВ м. Біла Церква повідомило ТОВ "ЕК "Енолл" про те, що заборгованість за спожиту електроенергію перед попереднім постачальником погашена. Також вказаним листом КЕВ м. Біла Церква прохало розпочати постачання електричної енергії на об`єкти відповідача, а у разі відсутності такої можливості - терміново повідомити та надіслати додаткову угоду на розірвання договору.

Листом від 05.11.2021 № 3016 КЕВ м. Біла Церква повідомило ТОВ "ЕК "Енолл", що заборгованість за спожиту електроенергію перед попереднім постачальником погашена та просило відповідно до умов договору терміново розпочати процедуру зміни електропостачальника.

Листом від 05.11.2021 № 17718 ТОВ "ЕК "Енолл" звернулося до КЕВ м. Біла Церква, в якому просило відповідача для повторного початку процедури зміни електропостачальника надати на адресу ТОВ "ЕК "Енолл" додаткову угоду до договору щодо зміни умов договору, а саме: додатку 1 до договору про постачання електричної енергії № 261 від 08.10.2021 із вказанням нової дати початку постачання електричної енергії, а також перелік документів відповідно до п. 6.1.5 ПРРЕЕ.

Листом від 10.11.2021 № 3083 КЕВ м. Біла Церква повідомило ТОВ "ЕК "Енолл" про не прийняття запропонованих ТОВ "ЕК "Енолл" змін умов договору шляхом підписання додаткової угоди з новою датою приєднання та просило надати копію відповіді на запит № 17272 від 08.10.2021 до ПрАТ "ДТЕК Київські Регіональні Електромережі", в якому оператор системи розподілу інформує про відмову на зміну електропостачальника КЕВ м. Біла Церква. До вказаного листа додано проєкт додаткової угоди № 1 про припинення дії договору про постачання електричної енергії № 261 від 08.10.2021, у зв`язку з невиконанням умов договору.

Листом від 15.11.2021 № 17870/1 ТОВ "ЕК "Енолл" повідомило КЕВ м. Біла Церква, що зважаючи на відсутність підписаної КЕВ м. Біла Церква заяви-приєднання з новою датою початку постачання електричної енергії, ТОВ "ЕК "Енолл" з об`єктивних причин не може виконати вимоги п. 6.1.8 ПРРЕЕ. Відтак постачання електричної енергії за договором № 261 про постачання електричної енергії від 08.10.2021 не розпочинається саме з вини споживача. До вказаного листа додано проєкт додаткової угоди № 1 про розірвання договору № 261 про постачання електричної енергії від 08.10.2021.

Листом від 17.11.2021 № 3225 КЕВ м. Біла Церква надіслало ТОВ "ЕК "Енолл" заяву-приєднання до договору про постачання електричної енергії з датою початку постачання електричної енергії з 01.12.2021. Крім того, КЕВ м. Біла Церква повідомило, що заборгованість за спожиту електричну енергію перед ТОВ "Київська обласна ЕК", яка обліковувалась на момент укладення договору № 261 від 08.10.2021, погашено в повному обсязі. Також у вказаному листі, КЕВ м. Біла Церква зазначало, що у разі відмови ПрАТ "ДТЕК Київські Регіональні Електромережі" та неможливості ТОВ "ЕК "Енолл" виконувати умови укладеного договору в найкоротший термін повідомити КЕВ м. Біла Церква та у встановлений п. 6.1.3 ПРРЕЕ термін надіслати додаткову угоду на розірвання договору.

Листом від 18.11.2021 № 17933 ТОВ "ЕК "Енолл" звернулось до КЕВ м. Біла Церква, в якому просило повторно у найкоротший термін надати повністю заповнену заяву-приєднання, а також рахунок за фактично спожиту електричну енергію за попередній розрахунковий період, виставлений споживачу попереднім електропостачальником.

Листом від 19.11.2021 № 3267 КЕВ м. Біла Церква направило на адресу ТОВ "ЕК "Енолл" заяву-приєднання до договору про постачання електричної енергії з датою початку постачання електричної енергії з 01.12.2021; витяг з ЄДР; рахунки, які виставлені постачальником електричної енергії ТОВ "Київська обласна ЕК" та платіжні документи, що підтверджують оплату боргу перед попереднім постачальником. Також КЕВ м. Біла Церква вказаним листом повідомило, що заборгованість за спожиту електричну енергію перед ТОВ "Київська обласна ЕК", яка обліковувалась на момент укладення договору № 261 від 08.10.2021, погашено в повному обсязі.

Листом від 23.11.2021 № 18105 ТОВ "ЕК "Енолл" звернулося до КЕВ м. Біла Церква, в якому повторно просило у найкоротший термін надати заяву-приєднання із вказанням реальної дати подачі, а також лист із зазначенням замовленого обсягу на грудень 2021 року.

29.11.2021 між ТОВ "ЕК "Енолл" (постачальник) та КЕВ м. Біла Церква (споживач) було укладено додаткову угоду № 1 до договору про постачання електричної енергії від 08.10.2021 № 261, якою сторонами погоджено п. 5.1 договору викласти в наступній редакції "Загальна сума розрахунків за цим договором складає 0,00 грн. (нуль грн. 00 коп.), у тому числі ПДВ - 0,00 грн.".

Листом від 10.12.2021 № 18433 ТОВ "ЕК "Енолл" звернулося до КЕВ м. Біла Церква, в якому, посилаючись на додаткову угоду від 29.11.2021 № 1 до договору про постачання електричної енергії від 08.10.2021 № 261 та ту обставину, що договір фактично не передбачає реального постачання обсягів електричної енергії та розрахунків за неї, просило протягом п`яти банківських днів з дня отримання даного листа повернути на банківський рахунок ТОВ "ЕК "Енолл" суму завдатку у розмірі 269 861,76 грн.

Листом від 23.12.2021 № 3577 КЕВ м. Біла Церква, посилаючись на вжиття КЕВ м. Біла Церква всіх дій з метою виконання договірних зобов`язань, запропонувало ТОВ "ЕК "Енолл" вирішити питання повернення тендерного забезпечення в судовому порядку.

Посилаючись на те, що у зв`язку із укладенням сторонами додаткової угоди № 1 до договору про постачання електричної енергії від 08.10.2021 № 261, якою сторони встановили суму розрахунків у розмірі 0,00 грн, що було обумовлено неможливістю проведення процедури заміни постачальника електричної енергії, яка є передумовою для початку постачання, у відповідача виник обов`язок з повернення грошових коштів у розмірі 269 861,76 грн, сплачених позивачем в якості забезпечення виконання договору на постачання електричної енергії від 08.10.2021 № 261, на підставі пункту 13.1 договору та пункту 1 частини 2 ст. 27 Закону України "Про публічні закупівлі".

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з рішенням суду першої інстанції, яке є законним та вмотивованим та вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Статтею 11 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Даючи оцінку правовідносинам, що склались між сторонами в ході виконання вищевказаного договору, колегія суддів зазначає, що такий за своєю правовою природою є договором купівлі-продажу, різновидом якого є договір на постачання продукту, яким виступає електрична енергія.

Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частинами 1, 2 ст. 714 ЦК України передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Відповідно до ч. 1 ст. 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Частинами 1, 2 ст. 633 Цивільного кодексу України визначено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Відповідно до ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади визначено Законом України «Про публічні закупівлі».

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про публічні закупівлі» договір про закупівлю - це договір, що укладається між замовником і учасником за результатами проведення процедури закупівлі та передбачає надання послуг, виконання робіт або набуття права власності на товари.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі» договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

За приписами ч. 4 ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі» умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі або ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури. Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, передбачених пунктами 1 - 8 частини четвертої цієї статті.

Аналогічні положення містяться в статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі».

Відповідно до статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Частинами 1-3 статті 180 Господарського кодексу України визначено, що зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Договір, відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Як встановлено судом вище, на виконання умов договору 08.10.2021 позивач перерахував забезпечення виконання договору у розмірі 269 861,76 грн, що підтверджується копією платіжного доручення № 11805.

Відповідно до ч. 1 ст. 651 Цивільного кодексу України зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Закон України «Про публічні закупівлі» не містить виключень з цього правила.

Разом з тим, 29.11.2021 між ТОВ "ЕК "Енолл" (постачальник) та КЕВ м. Біла Церква (споживач) було укладено додаткову угоду № 1 до договору про постачання електричної енергії від 08.10.2021 № 261, якою сторонами погоджено п. 5.1 договору викласти в наступній редакції "Загальна сума розрахунків за цим договором складає 0,00 грн. (нуль грн. 00 коп.), у тому числі ПДВ - 0,00 грн.".

Пунктом 13.1 договору встановлено обов`язок споживача по поверненню забезпечення договору після повного виконання договору та всіх додаткових угод до договору.

Приписами пункту 1 частини 2 ст. 27 Закону України «Про публічні закупівлі» також передбачено, що замовник повертає забезпечення виконання договору про закупівлю після виконання переможцем процедури закупівлі/спрощеної закупівлі договору про закупівлю.

Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином, зокрема відповідно до умов договору.

Частиною першою статті 525 Цивільного кодексу України унормовано, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

З огляду на вищевикладене, а також враховуючи досягнення сторонами згоди, що загальна сума розрахунків за укладеним договором складає 0,00 грн, у зв`язку із неможливістю проведення процедури заміни постачальника електричної енергії, яка є передумовою для початку постачання електричної енергії, постачання обсягів електричної енергії за договором та розрахунки за неї не передбачаються.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що з 30.11.2021 у відповідача на підставі пункту 13.1 договору та відповідно до п. 1 ч. 2 статті 27 Закону України «Про публічні закупівлі», виник обов`язок з повернення забезпечення виконання договору про закупівлю.

Твердження відповідача про те, що позивачем не виконано умови договору (постачання електроенергії), а КЕВ м. Біла Церква понесені збитки внаслідок допущених порушень договірних зобов`язань ТОВ «ЕК «Енолл», судом першої інстанції обгрунтовано відхилено, з огляду на відсутність в матеріалах справи доказів порушення ТОВ «ЕК «Енолл» умов договору.

Також колегія суддів зазначає, що з наявного в матеріалах справи листування вбачається, що позивачем вчинялися всі можливі та необхідні дії з метою виконання укладеного сторонами договору в частині постачання електричної енергії споживачу.

Твердження скаржника про те, що останній є неприбутковою організацією та здійснює свою діяльність з метою підтримки бойової мобільної діяльності Збройних сил України та є підрозділом Міністерства оборони України, фінансується за рахунок коштів Державного бюджету, у зв`язку з чим заявлена до стягнення сума коштів повертатиметься за рахунок державних коштів, відхиляються колегією суддів, виходячи з наступного.

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в постанові від 21.01.2022 у справі № 925/1545/20 посилається на правову позицію про те, що відсутність у боржника необхідних коштів або взяття ним зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень не звільняє його від обов`язку виконати господарські зобов`язання, викладену в постановах Верховного Суду від 25.06.2020 у справі №910/4926/19, від 30.03.2020 у справі №910/3011/19, від 03.04.2018 у справі №908/1076/17.

Крім того, колегія суддів зазначає, що враховуючи положення ч. 1 ст. 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 N475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів N 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, у рішеннях Європейського Суду з прав людини неодноразово зазначалось, що відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України, не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання (рішення від 18.10.2005 у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" та рішення від 30.11.2004 у справі "Бакалов проти України").

Відповідно до пункту 6.1.18 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг постановою № 312 від 14.03.2018, відсутність оплати споживачем виставлених рахунків на дату зміни електропостачальника та/або наявність спору між споживачем та попереднім електропостачальником не є підставою зупинки (анулювання) процедури зміни електропостачальника.

Разом з тим, колегія суддів враховує, що в матеріалах справи відсутні докази зупинки (анулювання) з боку позивача процедури зміни електропостачальника, або відмови останнього в укладенні договору чи виконанні взятих на себе зобов?язань, з огляду на що посилання скаржника щодо порушення його прав з боку позивача відхиляються апеляційним господарським судом.

Також, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем грошового зобов`язання щодо своєчасного повернення забезпечення виконання договору про закупівлю позивачем були заявлені вимоги про стягнення з відповідача 29 378,11 грн інфляційних втрат та 3 548,87 грн 3 % річних за період прострочення з 23.12.2021 по 31.05.2022.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

З огляду на прострочення відповідачем виконання грошового зобов`язання, перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних втрат за заявлений позивачем період прострочення, враховуючи дату, з якої зобов`язання можна вважати простроченими, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про обґрунтованість заявленої до стягнення суми, з огляду на що вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 3 548,87 грн та інфляційних втрат у розмірі 29 378,11 грн підлягають задоволенню повністю за розрахунком позивача.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами частин 1-3 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наяність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і запеерчення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

В силу приписів статей 76-77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З огляду на викладені обставини справи, наявні в матеріалах справи докази та вимоги законодавства, колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції про задоволення позову.

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення ч. 1 ст. 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 N475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів N 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Зокрема, Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» у рішенні від 18.07.2006 та у справі «Трофимчук проти України» у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

З урахуванням усіх фактичних обставин справи, встановлених місцевим господарським судом та судом апеляційної інстанції, інші доводи сторін, викладені в апеляційній скарзі, не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на вирішення спору у даній справі.

Згідно зі статтею 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищезазначене, апеляційний господарський суд вважає, що рішення Господарського суду Київської області від 26.07.2022 у справі № 911/800/22 прийнято відповідно до вимог чинного законодавства, з правильним застосуванням норм матеріального права, доводи апеляційної скарги законних та обґрунтованих висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для його скасування чи зміни не вбачається, відповідно, апеляційна скарга КЕВ м. Біла Церква має бути залишена без задоволення.

Судовий збір за розгляд апеляційної скарги у зв`язку з відмовою в її задоволенні, на підставі статті 129 ГПК України, покладається на апелянта.

Керуючись ст. ст. 253-254, 269, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква на рішення Господарського суду Київської області від 26.07.2022 у справі № 911/800/22 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 26.07.2022 у справі № 911/800/22 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 911/800/22 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів, відповідно до ст. ст. 286-291 ГПК України.

Повний текст постанови складено 29.11.2022.

Головуючий суддя А.О. Мальченко

Судді О.В. Агрикова

Т.П. Козир