СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

22 листопада 2022 року м. Харків Справа № 875/946/22

Східний апеляційний господарський суд у складі головуючого судді (судді-доповідача) Мартюхіної Н.О.,

за участю секретаря судового засідання: Соляник Н.В.,

за участю представників сторін:

від позивача: Минець В.І. (поза межами суду), довіреність № від 15.06.2022;

від відповідача: Попович С.М. (поза межами суду) - ордер серія ВА № 1038176 від 26.08.2022;

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Фермерського господарства Акопяна Суріка Анушавановича, с.Олексіївка, Бобринецький район Кіровоградської області (вх. № 946 П/2) про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Український правовий союз" від 02.06.2022,

у третейській справі № 1/314 (третейський суддя Сліпченко Ю.А.),

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кернел-Трейд", м.Київ,

до відповідача Фермерського господарства Акопяна Суріка Анушавановича, с.Олексіївка, Бобринецький район Кіровоградської області,

про зобов`язання виконати умови договору поставки та стягнення штрафних санкцій,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Кернел-Трейд" (надалі ТОВ "Кернел-Трейд") звернулось до Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Український правовий союз" з позовом до Фермерського господарства Акопяна Суріка Анушавановича (надалі ФГ Акопяна С.А.) про зобов`язання відповідача виконати умови договору поставки №КРП21-41 від 03.07.2020, а саме: поставити на користь ТОВ "Кернел-Трейд" 600т (шістсот тон) насіння соняшника Код УКТ ЗЕД на умовах визначених договором поставки та стягнення штрафних санкцій за порушення умов договору поставки у розмірі 8675856,00грн.

23.12.2021 до третейського суду надійшла заява ТОВ "Кернел-Трейд" про збільшення позовних вимог, в якій позивач збільшив розмір штрафних санкцій до 30985200,00грн. З урахуванням вказаної заяви позивач остаточно просив суд зобов`язати відповідача виконати умови договору поставки №КРП21-41 від 03.07.2020, а саме: поставити на користь ТОВ "Кернел-Трейд" 600т (шістсот тон) насіння соняшника Код УКТ ЗЕД на умовах визначених договором поставки та стягнути штрафні санкції за порушення умов договору поставки у розмірі 30985200,00грн.

Рішенням Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Український правовий союз" від 02.06.2022 у третейській справі №1/314 позовні вимоги ТОВ "Кернел-Трейд" - задоволено частково:

- зобов`язано ФГ Акопяна С.А. виконати умови договору поставки №КРП21-41 від 03.07.2020, а саме: поставити на користь ТОВ "Кернел-Трейд" 600т (шістсот тон) насіння соняшника код УКТ ЗЕД на умовах визначених договором поставки №КРП21-41 від 03.07.2020, укладеним між ФГ Акопяна С.А. та ТОВ "Кернел-Трейд";

- стягнуто з ФГ Акопяна С.А. на користь ТОВ "Кернел-Трейд" 6197040,00грн штрафних санкцій за порушення умов договору поставки №КРП21-41 від 03.07.2020;

- стягнуто з ФГ Акопяна С.А. на користь ТОВ "Кернел-Трейд" витрати по сплаті третейського збору в розмірі 31087,85грн;

- в решті позову відмовлено.

29.08.2022 ФГ Акопяна С.А. звернулося до Східного апеляційного господарського суду із заявою про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Український правовий союз" від 02.06.2022 у третейській справі № 1/314.

В обґрунтування заяви відповідач посилається на допущені третейським судом процесуальні порушення вимог Регламенту Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Український правовий союз", зокрема на те, що третейський суд не приймав ухвалу про прийняття заяви щодо збільшення позовних вимог, а також відповідач не отримував копію заяви відповідача про збільшення позовних вимог з додатками. Крім того, відповідно до вищевказаного Регламенту третейський суд направляє сторонам повідомлення про день, час та місце проведення третейського суду не пізніше ніж за 10 днів до такого засідання. Проте, відповідач отримав ухвалу про відкладення розгляду справи вже після прийняття третейським судом рішення по справі.

Щодо суті спору, то відповідач у своїй заяві посилається на наявність передбачених ст. 350 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) підстав скасування рішення третейського суду, а саме у зв`язку із тим, що рішення третейського суду прийняте у спорі, не передбаченому третейською угодою, а склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону. При цьому ФГ Акопяна С.А. наголошує на наступному:

- третейська справа №1/314, у якій прийняте оскаржуване рішення від 02.06.2022, не підвідомча третейському суду, оскільки відсутні підстави вважати, що сторони уклали третейську угоду, зокрема у формі третейського застереження; договір поставки №КРП21-41 від 03.07.2020 є неукладеним, оскільки містить кваліфікований електронний підпис (КЕП) заявника, що не передбачено умовами договору, у зв`язку з чим, наявні порушенням вимог законодавства; відсутність третейської угоди між сторонами, як і не підтвердження її укладення, виключає можливість розгляду спору третейським судом; на підтвердження своєї позиції заявник посилається на висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 17.02.2021 у справі №876/72/20 та від 22.10.2020 у справі №876/46/20;

- також заявник вказує, що 27.09.2021 Харківським окружним адміністративним судом у справі №520/4113/21 прийняте рішення, яким зобов`язано Північно-східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції м.Суми внести запис про втрату громадським об`єднанням Всеукраїнська громадська організація "Український правовий союз" статусу всеукраїнського до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань; при розгляді справи судом встановлено, що Всеукраїнська громадська організація "Український правовий союз" не має підтвердженого статусу всеукраїнської, а утворений при такій організації постійно діючий третейський суд функціонує з порушенням чинного законодавства України;

- враховуючи, що Постійно діючий третейський суд при Всеукраїнській громадській організації "Український правовий союз" утворений без статусу юридичної особи, відомості про нього підлягають включенню до Єдиного реєстру громадських формувань; проте у названому реєстрі відсутні відомості про реєстрацію та включення до реєстру відомостей про вищевказаний третейський суд, відсутній список третейських суддів, які можуть призначатися для третейського розгляду справи.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.09.2022 присвоєно єдиний унікальний номер судової справи щодо оскарження рішення третейського суду №875/946/22 та передано на розгляд головуючому судді (судді-доповідачу) Мартюхіній Н.О.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 20.09.2022 заяву ФГ Акопяна С.А. про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Український правовий союз" від 02.06.2022 у третейській справі №1/314 залишено без руху. Роз`яснено відповідачу, що протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали особа має право усунути наведені недоліки, шляхом подання до суду: оригіналу рішення третейського суду або належним чином завіреної його копії (засвідчену головою Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Український правовий союз"); доказів сплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі; доказів направлення копії заяви про скасування рішення третейського суду з додатками на адресу позивача.

Разом з тим, 03.10.2022 до Східного апеляційного господарського суду від ТОВ "Кернел-Трейд" надійшла заява про видачу наказу на примусове виконання рішення на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Український правовий союз" від 02.06.2022 у третейській справі № 1/314.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 10.10.2022 прийнято до розгляду заяву ТОВ "Кернел-Трейд" про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Український правовий союз" від 02.06.2022 у третейській справі №1/314. Повідомлено учасників справи, що розгляд заяви ТОВ "Кернел-Трейд" відбудеться 02.11.2022 о 12:00 год.

12.10.2022 до Східного апеляційного господарського суду, на виконання вимог ухвали від 20.09.2022, в межах встановлених строків, від заявника ФГ Акопяна С.А. надійшов супровідний лист, до якого додано документи щодо усунення недоліків заяви про скасування рішення третейського суду.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 17.10.2022 розгляд справи №875/946/22 за заявою ФГ Акопяна С.А. про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Український правовий союз" від 02.06.2022 у третейській справі № 1/314 та за заявою ТОВ "Кернел-Трейд" про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Український правовий союз" від 02.06.2022 у третейській справі №1/314 призначено на 02.11.2022 о 12:00 год.

21.10.2022 на адресу апеляційного суду надійшли письмові пояснення ТОВ "Кернел-Трейд", в яких позивач повідомив про те, що: третейська угода, яка міститься в договорі №КРП21-41 від 03.07.2020 недійсною не визнавалась; рішення третейського суду від 02.06.2022 у третейській справі №1/314 компетентним судом скасовано не було; ТОВ "Кернел-Трейд" заяви про оскарження чи скасування зазначеного рішення третейського суду до інших судів не подавались.

24.10.2022 до Східного апеляційного господарського суду надійшло клопотання ТОВ "Кернел-Трейд" про повернення заяви ФГ Акопяна С.А. про скасування рішення третейського суду.

В обґрунтування вказаного клопотання позивач посилається на те, що відповідач звернувся із заявою про скасування рішення третейського суду - 15.09.2022, що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Східного апеляційного господарського суду, тобто після закінчення встановленого ч. 2 ст. 346 ГПК України строку на оскарження рішення третейського суду, та без клопотання про поновлення цього строку. На думку позивача, оскільки така заява подана з пропуском 90-денного строку на оскарження рішення третейського, відтак суд має повернути її заявнику на підставі ч. 3 ст. 346 ГПК України.

Розглянувши вказане клопотання позивача, суд відмовляє у його задоволенні, оскільки як вбачається із наявного в матеріалах справи конверту (трек-номером Укрпошти 802), в якому надсилалась відповідна заява, ФГ Акопяна С.А. звернулося до Східного апеляційного господарського суду із заявою про скасування рішення третейського суду - 29.08.2022, тобто в межах дев`яностоденного строку, передбаченого ст. 346 ГПК України.

При цьому, суд роз`яснює позивачу, що день проведення автоматизованого розподілу судової справи між суддями не завжди збігається з датою фактичного звернення сторони із відповідною заявою до суду, а залежить від того, чи подає особа документи засобами поштового зв`язку чи нарочно через канцелярію суду. Строк пересилання поштової кореспонденції відділенням поштового зв`язку та надходження поштової кореспонденції до суду перебуває в межах нормативних строків пересилання поштових відправлень, передбачених Наказом міністерства інфраструктури України "Про затвердження Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень" від 28.11.2013 №958, зареєстрованого Мінюстом України 28.01.2014 за № 173/24950.

27.10.2022 до Східного апеляційного господарського суду надійшов відзив ТОВ "Кернел-Трейд" на заяву відповідача про скасування рішення третейського суду, в якому позивач просить відмовити у задоволенні заяви ФГ Акопяна С.А. про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Український правовий союз" від 02.06.2022 у третейській справі № 1/314, витрати по сплаті судового збору за розгляд заяви про скасування рішення третейського суду покласти на заявника. Узагальнені доводи відзиву позивача зводяться до наступного:

- відповідач необґрунтовано посилається на неотримання ним заяви про збільшення позовних вимог, оскільки її копія надсилалась позивачем на адресу ФГ Акопяна С.А., на підтвердження чого в матеріалах справи містяться відповідна квитанція з описом вкладення у цінний лист;

- підписання договору з використанням кваліфікованого електронного підпису прирівнюється до укладення договору в письмовій формі; зазначені обставини підтверджують, що укладений між сторонами договір поставки №КРП21-41 від 03.07.2020, у п.6.2.1 якого міститься третейське застереження, відповідає вимогам Закону України "Про третейські суди";

- твердження відповідача про можливість використання електронного підпису виключно у випадках наявності окремої письмової угоди між сторонами про це суперечить чинному законодавству;

- заявником не наведено доводів та не надано доказів, які б стосувалися невідповідності складу третейського суду, що прийняв оскаржуване рішення, вимогам закону;

- посилання відповідача рішення Харківського окружного адміністративного суду у справі №520/4113/21, є безпідставним та необґрунтованим, оскільки вказане рішення було скасовано постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 18.01.2022, яка набрала законної сили;

- при розгляді справи слід врахувати висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 10.02.2022 у справі №875/3271/21 щодо застосування ст. 207 Цивільного кодексу України та щодо форми і підстав використання кваліфікованого електронного підпису (КЕП);

- посилання відповідача щодо правосуб`єктності третейського суду не підтверджено жодним належними та допустимими доказами у контексті приписів ГПК України; відповідачем не надано інформації про припинення діяльності третейського суду, або ж фактичних даних, які б свідчили про втрату ним повноважень з розгляду спорів між сторонами договірних зобов`язань.

01.11.2022 до Східного апеляційного господарського суду від Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Український правовий союз", на виконання вимог ухвали суду від 10.10.2022, надійшли наступні документи: матеріали справи №1/314; засвідчена копія свідоцтва про реєстрацію постійно діючого третейського суду №02-т.с. від 30.09.2004; засвідчені копії Положення та Регламенту Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Український правовий союз", списку третейських суддів.

01.11.2022 до Східного апеляційного господарського суду надійшло клопотання представника ФГ Акопяна С.А. про зупинення провадження у справі №875/946/22 до закінчення розгляду Господарським судом м. Києва справи №920/9754/22 за позовом ФГ Акопяна С.А. до ТОВ "Кернел-Трейд" про визнання неукладеним договору поставки №КРП21-41 від 03.07.2020 та набрання законної сили рішенням у справі №920/9754/22.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 02.11.2022 відмовлено у задоволенні клопотання представника ФГ Акопяна С.А. про зупинення провадження у справі №875/946/22 до закінчення розгляду та набрання законної сили судовим рішенням у справі у справі №920/9754/22. Оголошено перерву у судовому засіданні з розгляду заяви ФГ Акопяна С.А. про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Український правовий союз" від 02.06.2022 у третейській справі №1/314 до 17.11.2022 до 16:30 год. Крім того, задоволено клопотання представника ТОВ "Кернел-Трейд" про участь у наступному судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. Ухвалено провести судове засідання, яке продовжиться 17.11.2022 о 16:30 год., в режимі відеоконференції за допомогою програми "Easycon".

15.11.2022 до Східного апеляційного господарського суду надійшли додаткові пояснення ФГ Акопяна С.А. до заяви про скасування рішення третейського суду, в яких відповідач посилається на наступне:

- висновок третейського суду про підвідомчість йому зазначеної справи на підставі ст. 12 Закону України "Про третейські суди" передчасний, оскільки судом не здійснено перевірку укладення та дійсності договору поставки, а відтак - дійсності третейського застереження, а також їх відповідності вимогам, які ставляться законодавцем до укладання договорів у електронній формі;

- всупереч вимог Правил надання послуг поштового зв`язку, у якості доказів направлення відповідачу заяви позивачем надано, зокрема, опис вкладення у цінний лист, який не містить номеру поштового відправлення;

- в порушення ч. 1 ст. 17 Закону України "Про третейські суди" та ст. 7 Регламенту Третейського суду, належних доказів визначення для розгляду спору (із 37 третейських судів) саме Сліпченка Ю.А., який за позовною заявою ТОВ "Кернел-Трейд" має право розглядати спір, матеріали третейської справи не містять; крім того, відсутня письмове доручення на передання справи для розгляду Сліпченку Ю.А.;

- матеріалах третейської справи не містять будь-яких рішень президії РТПП щодо призначення Сліпченка Ю.А. головою третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Український правовий союз";

- просить врахувати позицію Східного апеляційного господарського суду, викладену в ухвалі від 14.02.2022 у справі №875/150/22, підтриману постановою Верховного суду від 30.08.2022.

17.11.2022 до Східного апеляційного господарського суду надійшло клопотання представника ФГ Акопяна С.А. про зупинення провадження у справі №875/946/22 до закінчення розгляду Господарським судом м. Києва справи №920/9754/22 за позовом ФГ Акопяна С.А. до ТОВ "Кернел-Трейд" про визнання неукладеним договору поставки №КРП21-41 від 03.07.2020 та набрання законної сили рішенням у справі №920/9754/22.

У поданому клопотанні відповідач посилається на наявність підстав, визначених у п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України для зупинення провадження у цій справі, та вказує на те, що визнання третейської угоди недійсною є однією з підстав для скасування рішення третейського суду, тобто встановлення обставин у справі №920/9754/22 щодо не укладення договору поставки №КРП21-41 від 03.07.2020 може вплинути на розгляд даної справи № 875/946/22. Просить врахувати правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду від 10.08.2022 у справі №875/334/22, якою було переглянуто ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 23.02.2022 про зупинення провадження у справі з аналогічних підстав.

У зв`язку з оголошенням на території Харківської області повітряної тривоги з метою дотримання заходів безпеки всіх учасників судового процесу - судове засідання 17.11.2022 о 16:30 не відбулося.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 17.11.2022 повідомлено учасників справи, що розгляд заяви ФГ Акопяна С.А. про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Український правовий союз" від 02.06.2022 у третейській справі № 1/314 відбудеться 22.11.2022 о 16:15 год.

У судовому засіданні 22.11.2022, проведеному в режимі відеоконференції, представниця відповідача (заявника) підтримала клопотання про зупинення провадження у справі №875/946/22 до закінчення розгляду Господарським судом м.Києва справи №920/9754/22; та, у разі відхилення судом такого клопотання, просила суд задовольнити заяву ФГ Акопяна С.А. про скасування рішення третейського суду від 02.06.2022 у третейській справі № 1/314.

Присутній у судовому засіданні 22.11.2022 в режимі відеоконференції представник позивача заперечував проти клопотання відповідача про зупинення провадження з підстав його необґрунтованості, просив залишити оскаржуване рішення третейського суду без змін.

Розглянувши клопотання ФГ Акопяна С.А. про зупинення провадження, суд виходить з такого.

Порядок та умови зупинення провадження у справі врегульованого нормами ст. ст. 227, 228 ГПК України, в яких наведено вичерпний перелік підстав, за яких суд, відповідно, зобов`язаний та має право зупинити провадження у справі.

За змістом п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України господарський суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 229 ГПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому п. 5 ч. 1 ст. 227 цього Кодексу до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

У разі зупинення провадження у справі на підставі п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України за вимогами ст. 234 ГПК України у мотивувальній частині ухвали повинно бути зазначено, зокрема, обґрунтування висновків, яких дійшов суд при постановлені ухвали (висновок викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 08.07.2019 у справі № 904/4233/18).

Слід зауважити, що зупинення провадження у справі, на відміну від відкладення розгляду справи, здійснюється без зазначення строку, до усунення обставин (до вирішення іншої справи; до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі), які зумовили зупинення провадження, тому провадження у справі слід зупиняти лише за наявності беззаперечних підстав для цього.

Дослідивши наведене заявником обґрунтування підстав зупинення провадження, судом не встановлено належних мотивів та доводів щодо об`єктивної неможливості розгляду даної справи до вирішення справи № 920/9754/22.

Так, обґрунтовуючи наявність підстав зупинення провадження у цій заявник вказує, що за результатами розгляду справи №920/9754/22, в якій предметом судового розгляду є питання визнання неукладеним договору поставки №КРП21-41 від 03.07.2020, неукладеною буде визнана третейська угода, викладена у спірному договорі, за якою спір було передано на розгляд Постійно діючому третейському суді при Всеукраїнській громадській організації "Український правовий союз", що може бути підставою для відмови у видачі наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Український правовий союз" від 02.06.2022 у справі №1/314 на підставі п.5 ч. 1 ст. 355 ГПК України.

Разом з тим, Східний апеляційний господарський суд зазначає, що наведена ФГ Акопян С.А. обставина не є безумовною підставою для зупинення провадження у цій справі.

Суд зобов`язаний зупинити провадження у справі, зокрема, у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду (п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України).

ФГ Акопян С.А. звернувся до Східного апеляційного господарського суду із заявою про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Український правовий союз" від 02.06.2022 у справі №1/314.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 350 ГПК України рішення третейського суду може бути скасовано у разі, якщо зокрема: справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;

Відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України "Про третейські суди" до третейського суду за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, що виникає з цивільних та господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом.

Частиною 1 ст. 5 Закону України "Про третейські суди" передбачено, що юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону.

У п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про третейські суди" визначено, що третейська угода - це угода сторін про передачу спору на вирішення третейським судом.

За приписами ч.ч. 1, 4 - 6 ст. 12 Закону України "Про третейські суди" третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди. Третейська угода укладається у письмовій формі. Третейська угода вважається укладеною, якщо вона підписана сторонами чи укладена шляхом обміну листами, повідомленнями по телетайпу, телеграфу або з використанням засобів електронного чи іншого зв`язку, що забезпечує фіксацію такої угоди, або шляхом направлення відзиву на позов, в якому одна із сторін підтверджує наявність угоди, а інша сторона проти цього не заперечує. Третейська угода має містити відомості про найменування сторін та їх місцезнаходження, предмет спору, місце і дату укладання угоди. Посилання у договорі, контракті на документ, який містить умову про третейський розгляд спору, є третейською угодою за умови, що договір укладений у письмовій формі і це посилання є таким, що робить третейську угоду частиною договору.

Наявність між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам Закону України "Про третейські суди", є першочерговою, обов`язковою та безумовною підставою для віднесення справи до підвідомчості третейських судів, а відсутність такої угоди між сторонами спору, як і непідтвердження її укладення, виключає можливість розгляду такого спору третейським судом, тобто засвідчує непідвідомчість справи цьому суду.

Отже, у даному провадженні за заявою ФГ Акопяна С.А. про скасування рішення третейського суду Східний апеляційний господарський суду повинен перевірити, окрім іншого: наявність між сторонами третейської угоди та відповідність такої угоди вимогам закону; чи підвідомча справа, у якій прийнято рішення третейського суду, третейському суду відповідно до закону; чи рішення третейського суду прийнято у спорі, передбаченому третейською угодою.

Тобто, з урахуванням наведених приписів законодавства та завданням господарського суду при розгляді справ, передбачених Розділ VII ГПК України, суд може надати самостійну оцінку договору поставки №КРП21-41 від 03.07.2020 та зафіксованому в ньому третейському застереженню (п. 6.2.1. Договору) на предмет досягнення між сторонами згоди щодо всіх істотних умов та відповідності третейського застереження в такій угоді вимогам закону, оскільки одним із доводів заяви відповідача є те, що договір поставки №КРП21-41 від 03.07.2020 є неукладеним з підстав його не підписання ФГ Акопяна С.Г. кваліфікованим електронним підписом (КЕП).

Суд зазначає, що сама по собі взаємопов`язаність двох справ ще не свідчить про неможливість розгляду цієї справи до прийняття рішення у іншій справі, оскільки незалежно від результату розгляду справи №920/9754/22, суд має достатньо правових підстав для розгляду у справі №875/9462/22 заяви відповідача про скасування рішення третейського суду та заяви позивача про видачу наказу на виконання рішення третейського суду.

Натомість, необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування в стані невизначеності учасників процесу, що свідчить про порушення положень ч. 1 ст. 6 Конвенції, що покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справ упродовж розумного строку.

Правова позиція щодо можливості надання судом самостійної оцінки умовам договору на предмет дотримання вимог законодавства, зокрема зафіксованому в ньому третейському застереженню під час розгляду заяв про скасування рішення третейського або про видачу наказу, а також щодо необґрунтованості зупинення провадження до розгляду іншими судами спорів про неукладеність договору викладена в постановах Верховного Суду від 10.02.2021 у справі №875/327/21, від 11.02.2021 у справі №875/3000/20, від 15.07.2021 та від 30.09.2021 у справі №875/3300/20, від 31.08.2021 у справі №875/3302/20.від 27.10.2021 у справі №875/1860/21.

Також, суд зазначає, що у разі прийняття Господарським судом м.Києва рішення у справі №920/9754/22, ФГ Акопяна С.А. як заінтересований учасник справи не позбавлений можливості ініціювати перегляд судового рішення у цій справі №875/946/22 за нововиявленими обставинами на підставі п. 3 ч. 2 ст. 320 ГПК України.

Виходячи з наведеного, Східний апеляційний господарський суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для задоволення клопотання відповідача про зупинення провадження у справі №875/946/22 до закінчення розгляду та набрання законної сили судовим рішенням у справі №920/9754/22.

Дослідивши доводи заяви ФГ Акопяна С.А. про скасування рішення третейського суду та відзиву на неї, наявні матеріали справи, заслухавши пояснення присутніх у судовому засіданні 22.11.2022 представників сторін, Східний апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення відповідної заяви про скасування рішення третейського суду з огляду на таке.

За приписами ч. 2 ст. 24 ГПК України справи щодо оскарження рішень третейських судів, про видачу наказів на примусове виконання рішень третейських судів розглядаються апеляційними господарськими судами як судами першої інстанції за місцем розгляду справи третейським судом.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 349 ГПК України при розгляді справи в судовому засіданні суд встановлює наявність або відсутність підстав для скасування рішення третейського суду. Суд не обмежений доводами заяви про скасування рішення третейського суду, якщо під час розгляду справи буде встановлено підстави для скасування рішення третейського суду, визначені ст. 350 цього Кодексу.

Статтею 350 ГПК України унормовано, що рішення третейського суду може бути скасовано лише у випадках, передбачених цією статтею. Рішення третейського суду може бути скасовано у разі, якщо: 1) справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; 2) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; 3) третейську угоду визнано судом недійсною; 4) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону; 5) третейський суд вирішив питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі. Скасування господарським судом рішення третейського суду не позбавляє сторони права повторно звернутися до третейського суду, крім випадків, передбачених законом.

Аналогічні положення закріплені у ст. 51 Закону України "Про третейські суди".

Суд зазначає, що перелік підстав, з яких може бути оскаржене та скасоване рішення третейського суду, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, у зв`язку із чим заявнику при зверненні до компетентного суду з відповідною заявою необхідно довести їх (підстав) наявність.

Аналогічна правова позиції викладена у постановах Верховного Суду від 30.09.2020 у справі №873/64/20, від 26.11.2020 у справі №873/90/20 та від 25.11.2020 у справі №876/26/20.

Згідно з ч. 2 ст. 1 Закону України "Про третейські суди" до третейського суду за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, що виникає з цивільних та господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом.

Підвідомчість справ третейським судам врегульована ст. 6 Закону України "Про третейські суди", в якій наведений перелік справ, які не можуть розглядати третейські суди.

Разом з тим відповідно до ч. 1 ст. 5, ч.ч. 1, 2, 9 ст. 12 Закону України "Про третейські суди" спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону. Третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди. Якщо сторони не домовилися про інше при передачі спору до постійно діючого третейського суду, а також при вказівці у третейській угоді на конкретний постійно діючий третейський суд регламент третейського суду розглядається як невід`ємна частина третейської угоди. Третейська угода може містити як вказівку про конкретно визначений третейський суд, так і просте посилання на вирішення відповідних спорів між сторонами третейським судом.

При цьому ч.ч. 4 - 6 ст. 12 вказаного Закону передбачено, що третейська угода укладається у письмовій формі. Третейська угода вважається укладеною, якщо вона підписана сторонами або міститься у проспекті цінних паперів (рішенні про емісію цінних паперів), що передбачає призначення адміністратора за випуском облігацій, чи укладена шляхом обміну листами, повідомленнями по телетайпу, телеграфу або з використанням засобів електронного чи іншого зв`язку, що забезпечує фіксацію такої угоди, або шляхом направлення відзиву на позов, в якому одна із сторін підтверджує наявність угоди, а інша сторона проти цього не заперечує (ч. 4). Третейська угода має містити відомості про найменування сторін та їх місцезнаходження, предмет спору, місце і дату укладання угоди (ч. 5). Посилання у договорі, контракті на документ, який містить умову про третейський розгляд спору, є третейською угодою за умови, що договір укладений у письмовій формі і це посилання є таким, що робить третейську угоду частиною договору (ч. 6).

Сторони мають право вільно призначати чи обирати третейський суд та третейських суддів (ч. 1 ст. 14 Закону України "Про третейські суди").

Згідно з наданим у ст. 1 Закону України "Про третейські суди" визначенням склад третейського суду персональний склад третейського суду, що розглядає конкретну справу. Склад третейського суду формується шляхом призначення чи обрання третейських суддів (третейського судді). Третейський суд може розглядати справи в складі одного третейського судді або в будь-якій непарній кількості третейських суддів (ч.ч. 1, 2 ст. 16 Закону України "Про третейські суди").

При цьому ст. 7 Закону України "Про третейські суди" передбачено, що в Україні можуть утворюватися та діяти постійно діючі третейські суди та третейські суди для вирішення конкретного спору (суди ad hoc). Постійно діючі третейські суди та третейські суди для вирішення конкретного спору утворюються без статусу юридичної особи.

Зокрема, постійно діючі третейські суди можуть утворюватися та діяти при зареєстрованих згідно з чинним законодавством України всеукраїнських громадських організаціях; а порядок утворення третейського суду для вирішення конкретного спору визначається третейською угодою, умови якої не можуть суперечити положенням цього Закону (ч.ч. 1, 6 ст. 8 Закону України "Про третейські суди").

Відповідно до п. 6.2.1 договору поставки №КРП21-41 від 03.07.2020, укладеного між сторонами справи, сторони договору домовились про те, що усі спори, розбіжності, вимоги або претензії, що виникнуть у зв`язку з ним або витікають з нього, у тому числі пов`язані з виконанням, порушенням, припиненням, дійсністю або недійсністю цього договору, можуть бути передані зацікавленою стороною на розгляд третейського суду та підлягають остаточному вирішенню у Постійно діючому третейському суді при Всеукраїнській громадській організації "Український правовий союз" (місцезнаходження: 36022, м. Полтава, вул. Старий Поділ, 8) у відповідності з його Регламентом, який є невід`ємною частиною третейського застереження. Місцезнаходження, найменування сторін, місце та дата укладення третейського застереження, є тотожними до реквізитів, зазначених у цьому договорі. Третейський суд складається з одного третейського судді.

Дослідивши надані учасниками справи докази, Східний апеляційний господарський суд встановив, що предметом спору в третейській справі №1/314 є зобов`язання відповідача виконати умови договору поставки та стягнення штрафних санкцій за цим договором. Тобто спір виник між сторонами з господарських правовідносин, що не належать до переліку справ, які не можуть розглядати третейські суди відповідно до вимог ст. 6 Закону України "Про третейські суди".

Як вбачається із змісту заяви про скасування рішення третейського суду ФГ Акопяна С.А. зазначає, що справа, у якій прийняте рішення, не підвідомча третейському суду, оскільки відсутні підстави вважати, що сторони уклали третейську угоду, зокрема у формі третейського застереження (п. 6.2.1. договору). На переконання відповідача, договір поставки №КРП210-41 від 03.07.2020 є неукладеним, оскільки містить кваліфікований електронний підпис заявника, що не передбачено умовами договору та є порушенням вимог законодавства. Відсутність третейської угоди між сторонами, як і не підтвердження її укладення, виключає можливість розгляду спору третейським судом.

Згідно з ч. 1 ст. 205 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України).

Відповідно до приписів ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно з ч. 7 ст. 11 названого Закону електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Частиною 12 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" унормовано, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

При цьому за змістом ст. 12 вказаного Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину.

У контексті приписів ч.ч. 4, 5 ст. 18 Закону України "Про електронні довірчі послуги" кваліфікований електронний підпис має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис та має презумпцію його відповідності власноручному підпису. Кваліфікована електронна печатка має презумпцію цілісності електронних даних і достовірності походження електронних даних, з якими вона пов`язана.

З урахуванням наведених норм Східний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що за юридичною силою законодавець прирівняв договори, укладені в електронній формі, до договорів, укладених у письмовій формі.

Відповідно до ч. 3 ст. 207 ЦК України використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.

Отже, наведеною нормою узгоджено використання при вчинення правочинів 1) факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання; 2) електронного підпису; 3) або іншого аналога власноручного підпису.

При цьому ч. 3 ст. 207 ЦК України передбачає засвідчення правочину у випадках: 1) встановлених законом; 2) іншими актами цивільного законодавства; 3) або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів; 4) або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.

Враховуючи вищевикладене, твердження скаржника про можливість використання електронного підпису виключно у випадку наявності окремої письмової угоди між сторонам про це, є помилковим тлумаченням норм чинного законодавства, оскільки він не врахував наявність можливості підписання договору електронним підписом у випадку, встановленому законом.

Суд також зауважує, що відповідно до ч. 4 ст. 12 Закону України "Про третейські суди" третейська угода вважається укладеною, якщо вона підписана сторонами або міститься у проспекті цінних паперів (рішенні про емісію цінних паперів), що передбачає призначення адміністратора за випуском облігацій, чи укладена шляхом обміну листами, повідомленнями по телетайпу, телеграфу або з використанням засобів електронного чи іншого зв`язку, що забезпечує фіксацію такої угоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію" якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину.

Отже, вимогами наведених законів передбачено право укладення договору з використанням засобів електронного зв`язку так і з використанням електронного цифрового підпису.

Посилання скаржника на постанови Верховного Суду від 17.02.2021 у справі №876/72/20 та від 22.10.2020 у справі №876/46/20 судом відхиляються з огляду на неподібність спірних правовідносин. Так, у вказаних справах розглядались спори, які пов`язані з фактом не укладення третейських угод як таких, а не з фактом не укладення третейських угод, підписаних за допомогою кваліфікованих електронних підписів, через відсутність окремої угоди про їх використання.

Щодо посилання відповідача на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 30.08.2022 у справі №875/150/22, в якій колегія суддів визнала передчасним висновок третейського суду про підвідомчість йому зазначеної справи на підставі ст. 12 Закону України "Про третейські суди", оскільки судом не здійснено перевірку укладення та дійсності договору та додаткової угоди, а відтак дійсності третейського застереження, а також їх відповідності вимогам, які ставляться законодавцем до укладання договорів у електронній формі.

Так, у вказаній справі №875/150/22 суд встановив відсутність в матеріалах третейської справи цифрового носія, на якому б містився електронний примірник договору, підписаний електронними (кваліфікованими) цифровими підписами. Також зі змісту рішення третейського суду не вбачається, що судом здійснювалася перевірка щодо накладення електронного (кваліфікованого) цифрового підпису на договір його сторонами, а лише констатовано, що на паперовому примірнику договору, наданому позивачем, міститься КЕП позивача та відповідача.

Разом з тим, як вбачається із змісту рішень господарських судів у справі №875/150/22, при розгляді справи третейським судом відповідач посилався на неукладеність правочину, зазначаючи, що він не підписував своїм КЕП відповідно договору та додаткової угоди. Суд першої інстанції та апеляційний суд у справі №875/150/22 відмовили позивачу у видачі наказу, мотивувавши свій висновок тим, зокрема, що за відсутності здійсненої третейським судом перевірки укладення договору та відсутності в матеріалах третейської справи доказів його підписання КЕП відповідача, тому відсутні підстави вважати справу такою, що підвідомча третейському суду.

Натомість, у даній справі №875/946/22 судом встановлено, що договір поставки №КРП21-41 від 03.07.2020 підписаний між сторонами кваліфікованим електронним підписами (КЕП), зокрема підпис ФГ Акопяна С.А. містить: назву підписувача, його РНОКПП та посаду - голова ФГ; належність до юридичної особи: ФГ Акопяна С.А.; код юридичної особи в ЄДР: 32037183; серійний номер кваліфікованого сертифіката; видавника кваліфікованого сертифіката: АЦСК ТОВ "Центр сертифікації ключів "Україна"; час та дата підпису: 10:53 07.07.2020. Зазначений КЕП був чинний на момент підпису, що підтверджується позначкою від АЦСК (кваліфікованого надавача електронних довірчих послуг), а також наявним в матеріалах справи витягом з протоколу створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису Єдиного порталу державних послуг "Дія".

Між тим, матеріали справи також містять й інші докази, з яких вбачається факт укладення договору поставки №КРП21-41 від 03.07.2020, а саме укладений між сторонами договір №К453 від 01.09.2019 "Про електронний документообіг", за умовами якого ТОВ "Кернел-Трейд" та ФГ Акопяна С.А. домовилися визнавати і застосовувати документи складені в електронному вигляді із застосуванням кваліфікованого електронного підпису (КЕП).

Так, відповідно до п.1.1, 1.2. Договору №К453 від 01.09.2019 його предметом є визнання документів, складених однією із сторін в електронному вигляді із застосуванням кваліфікованого електронного підпису (КЕП) та переданих іншій стороні засобами спеціальних програмних комплексів, що підтримують електронний документообіг та визнання Порядку електронного документообігу та Додатків до нього, які є невід`ємною частиною даного Порядку. Даний порядок розміщений на сайті http://kernel.ua/docs/. Сторони визнають всі майбутні зміни у Порядку електронного документообігу та Додатків до нього, що вступають в дію з моменту публікації їх на сайті http://кеmel.ua/docs/

Зазначений договір №К453 від 01.09.2019 власноручно підписаний уповноваженими представниками сторін, у тому числі самим Акопяном С.А., та скріплений їх печатками.

Крім того, при розгляді справи №875/150/22, на яку посилається відповідач, судами з`ясовано, що третейським судом неодноразово ухвалами від 30.11.2021 та від 14.12.2021 було зобов`язано позивача надати третейському суду оригінали доданих до позовної заяви документів. Однак, позивачем вимоги зазначених ухвал виконано не було, електронні копії суду не надавалися і в матеріалах третейської справи відсутні. Тобто, на час розгляду даної справи третейським судом у нього були відсутні жодні докази укладання третейського застереження.

Натомість, у даній же справі №875/946/22 вбачається, що при розгляді справи третейським судом ФГ Акопяна С.А. подавав відзив на позов та інші документи, в яких останній не заперечував самого факту укладання договору поставки №КРП21-41 від 03.07.2020 із наявним третейським застереженням, а навпаки вважав його укладеним. Відповідач також не висловлював жодних заперечень щодо розгляду цього спору третейським судом.

При розгляді справи в третейському суді ФГ Акопяна С.А. взагалі не посилався на неукладеність договору, а лише зазначав про настання форс-мажорних обставин при виконанні договору та надав третейському суду докази листування із позивачем щодо його пропозиції зменшити передбачений договором обсяг поставки насіння соняшнику на 80% та можливість поставки наявних 20% насіння соняшнику (від 600т) без застосування штрафних санкцій.

Водночас, будь-яких доказів на підтвердження непідписання договору, в якому міститься третейське застереження, фальсифікації або підробки його КЕП відповідачем третейському суду надано не було.

Більш того, відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи третейським судом, однак жодних заперечень з приводу розгляду цього спору саме цим судом не висловлював. Про неукладеність договору відповідач почав зазначати лише після ухвалення третейським судом рішення та подання до Східного апеляційного господарського суду заяви про його скасування.

Тобто, обставини у цих двох справах не є тотожними та суттєво відрізняються як за поведінкою сторін під час розгляду справи в третейському суді, так і наявними у третейських справах доказах.

З урахуванням встановлених у цій справі №875/946/22 обставин суд вважає, що дії відповідача щодо посилання в третейському суді на укладення договору, але неможливість його виконання через настання форс-мажору, а згодом у Східному апеляційному господарському суді - на неукладеність цього договору поставки суперечать його попередній поведінці.

Доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), яка базується ще на римській максимі- "non concedit venire contra factum proprium" (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності. Наприклад, у статті I.-1:103 Принципів, визначень і модельних правил європейського приватного права вказується, що поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них.

Отже, з огляду на встановлений факт наявності у цій справі третейської угоди, яка укладена між сторонами у вигляді третейського застереження у п.6.2.1 договору поставки №КРП21-41 від 03.07.2020, та враховуючи норми Закону України "Про третейські суди" щодо підвідомчості справ третейським судам, Східний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що спір про зобов`язання виконати умови договору та стягнення штрафних санкцій правомірно переданий на розгляд Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Український правовий союз".

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження недійсності договору поставки та укладеної у цьому договорі третейської угоди у формі третейського застереження.

Згідно зі ст. 14 Закону України "Про третейські суди" сторони мають право вільно призначати чи обирати третейський суд та третейських суддів. За домовленістю сторін вони можуть доручити третій особі (юридичній або фізичній) призначення чи обрання третейського суду чи суддів. Для призначення чи обрання третейських суддів у кожній справі необхідна їхня згода. У постійно діючих третейських судах призначення чи обрання третейських суддів здійснюється із затвердженого відповідно до ст. 8 цього Закону списку третейських суддів, який за регламентом цього постійно діючого третейського суду може мати обов`язковий чи рекомендаційний характер.

Відповідно до ч.ч. 1 - 3 ст. 16 названого Закону склад третейського суду формується шляхом призначення чи обрання третейських суддів (третейського судді). Третейський суд може розглядати справи в складі одного третейського судді або в будь-якій непарній кількості третейських суддів. У постійно діючому третейському суді кількісний та персональний склад третейського суду визначається за правилами, встановленими регламентом третейського суду.

Частиною 1 ст. 17 Закону України "Про третейські суди" унормовано, що формування складу третейського суду в постійно діючому третейському суді здійснюється в порядку, встановленому регламентом третейського суду.

В обґрунтування заяви про скасування рішення третейського суду ФГ Акопяна С.А., разом з іншим, посилається на те, що склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону.

Проте, суд зазначає, що у заяві відповідача відсутні посилання на те, чому саме кількісний склад суду не відповідав вимогам закону, яким чином порушено процедуру визначення складу третейського суду, з яких підстав слід вважати що третейський суддя, який прийняв оскаржуване рішення, не відповідає вимогам закону.

У поданих додаткових поясненнях ФГ Акопяна С.А. посилається на те, що відповідно до ч. 1 ст. 4 Регламенту, третейські судді обираються Президією Всеукраїнської громадської організації "Український правовий союз" строком на 5 років. Водночас, з наявної в Єдиному реєстрі судових рішень ухвали від 06.04.2010 у справі №9/56 вбачається, що 2010 році Сліпченко Ю.А. був третейським суддею Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Український правовий союз", але відомості про наявність повноважень чи переобрання повторно в майбутньому Сліпченко Ю.А. станом на 2022 рік в матеріалах третейської справи відсутні.

Надаючи оцінку зазначеним доводам, суд виходить з того, що в третейському застереженні сторонами погоджено, що розгляд спорів у третейському суді буде здійснюватися третейським суддею одноособово відповідно до регламенту третейського суду.

Разом з тим, відповідно до п.п. 1, 4 ст. 4 Регламенту Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Український правовий союз" третейські судді обираються Президією Всеукраїнської громадської організації "Український правовий союз" строком на 5 років з числа фізичних осіб, які мають знання, досвід, ділові та моральні якості, необхідні для вирішення спору. У разі одноособового вирішення спору третейський суддя постійно діючого третейського суду повинен мати вищу юридичну освіту.

Матеріалами третейської справи підтверджується, що третейський суддя Сліпченко Ю.А. включений до списку третейських суддів Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Український правовий союз" затвердженого рішенням Президії Всеукраїнської громадської організації "Український правовий союз", оформленими протоколами №1 від 17.03.2016, №1 від 01.03.2017, №1 від 11.02.2019, №1 від 12.02.2020, №1 від 09.02.2021. Суддя має вищу юридичну освіту за спеціальністю правознавство, закінчив у 1994 році Українську державну юридичну академію м. Харків.

Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України "Про третейські суди", формування складу третейського суду в постійно діючому третейському суді здійснюється в порядку, встановленому регламентом третейського суду.

Відповідно до Регламенту Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Український правовий союз", якщо сторони не домовились про те, що справа розглядається третейським судом у складі трьох суддів, справа підлягає розгляду третейським суддею одноособово. За клопотанням однієї із сторін третейського розгляду голова Третейського суду, або за письмовим дорученням голови Третейського суду його заступник може призначити розгляд справи третейським судом у складі трьох третейських суддів. Третейський суддя, який розглядає справу одноособово, призначається за його згодою головою Третейського суду, або за письмовим дорученням голови Третейського суду його заступником із списку третейських суддів Третейського суду (ст. 7 Регламенту).

Як вбачається з матеріалів третейської справи № 1/314, головою Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Український правовий союз" для розгляду справи за позовом ТОВ "Кернел-Трейд" до ФГ Акопяна С.А. про зобов`язання виконання умов договору поставки та стягнення штрафних санкцій, призначено третейського суддю Сліпченка Ю.А. за його згодою.

Таким чином, склад суду Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Український правовий союз" для розгляду третейської справи №1/314 відповідає вимогам ст. 17 Закону України "Про третейські суди" та Регламенту Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Український правовий союз".

Також, суд враховує, що відповідач під час проведення третейського розгляду справи №1/314 будь-яких клопотань про призначення іншого судді, або ж про колегіальний розгляд справи не подавав, відводів чи самовідводів третейському судді Сліпченко Ю.А. ФГ Акопяном С.А. заявлено не було.

Відтак, наявність обставин, які б свідчили про невідповідність вимогам закону складу третейського суду, що прийняв оскаржуване рішення, заявником не підтверджена.

Самі по собі посилання відповідача на те, що склад третейського суду в особі судді Сліпченка Ю.А. був неправомочним вирішувати третейський спір у зв`язку з порушенням процедури обрання третейського судді для розгляду третейської справи, без конкретних аргументів та документального підтвердження на підтвердження того, які саме умови третейського застереження чи вимоги Регламенту третейського суду таке призначення порушує, не може бути підставою для скасування рішення третейського суду.

Також суд враховує, що у заяві відповідача про скасування рішення третейського суду відсутні посилання на наявність підстав для відводу чи самовідводу судді Сліпченка Ю.А., а також щодо того, чи були порушені обов`язки цим третейським суддею тощо.

У своїй заяві ФГ Акопіян С.А. посилається на наявність рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.09.2021 у справі № 520/4113/21, яким зобов`язано Північно-східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції м. Суми внести запис про втрату громадським об`єднанням Всеукраїнська громадська організація "Український правовий союз" статусу всеукраїнського до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Згідно з твердженнями відповідача, при розгляді справи судом встановлено, що Всеукраїнська громадська організація "Український правовий союз" не має підтвердженого статусу всеукраїнської, а утворений при такій організації постійно діючий третейський суд функціонує з порушенням чинного законодавства України.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 18.01.2022 у справі №520/4113/21 скасовано рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.09.2021 та ухвалено нове судове рішення, яким відмовлено у задоволення позову в частині вимог про зобов`язання Північно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції м.Суми внести запис про втрату громадським об`єднанням Всеукраїнська громадська організація Український правовий Союз статусу всеукраїнського до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Зазначена постанова Другого апеляційного адміністративного суду від 18.01.2022 у справі №520/4113/21 не була оскаржена в касаційному порядку та набрала законної сили.

Разом з тим, за змістом ч. 1 ст. 8 Закону України "Про третейські суди" постійно діючі третейські суди можуть утворюватися та діяти, зокрема при всеукраїнських громадських організаціях, зареєстрованих згідно з чинним законодавством України.

Згідно з ст. 14 Закону України "Про об`єднання громадян" (у відповідній редакції) легалізація (офіційне визнання) об`єднань громадян є обов`язковою і здійснюється шляхом їх реєстрації або повідомлення про заснування. Діяльність об`єднань громадян, які нелегалізовані або примусово розпущені за рішенням суду, є протизаконною. Легалізація громадської організації здійснюється відповідно Міністерством юстиції України, місцевими органами державної виконавчої влади, виконавчими комітетами сільських, селищних, міських Рад народних депутатів. У разі, коли діяльність місцевої громадської організації поширюється на територію двох і більше адміністративно-територіальних одиниць, її легалізація здійснюється відповідним вищестоящим органом. Місцевими органами державної виконавчої влади, виконавчим комітетом сільської, селищної, міської Ради народних депутатів реєструються в обов`язковому порядку місцеві осередки зареєстрованих всеукраїнських та міжнародних об`єднань громадян, якщо така реєстрація передбачена статутними документами цих об`єднань.

За змістом ч.ч. 1, 3 ст. 18 Закону України "Про об`єднання громадян" припинення діяльності об`єднання громадян може бути проведено шляхом його реорганізації або ліквідації (саморозпуску, примусового розпуску), ліквідація об`єднання громадян здійснюється на підставі статуту або рішення суду.

Рішення про примусовий розпуск всеукраїнських та міжнародних громадських організацій на території України приймається судом (ч. 4 ст. 32 названого Закону).

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, запис № 0000161 про державну реєстрацію Всеукраїнської громадської організації "Український правовий союз" був внесений 19.08.2004, тобто на час дії Закону України "Про об`єднання громадян" і на час розгляду справи відомості щодо припинення цього громадського об`єднання відсутні.

Статус документів та відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру, закріплений ст. 10 Закону "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" яка, зокрема, визначає, що, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не внесені до нього, вони не можуть бути використані у спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.

Отже, відсутність відповідного запису про втрату Всеукраїнською громадською організацією "Український правовий союз" статусу Всеукраїнської у вказаному реєстрі є належним і достатнім (достовірним) підтвердженням легітимності її реєстрації і статусу, допоки зазначене не буде спростовано у визначений законом спосіб.

До того ж, відповідно до п. 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про громадські об`єднання", що набрав чинності з 19.04.2012, всеукраїнські та міжнародні громадські організації, зареєстровані на день введення цього Закону в дію, вважаються громадськими організаціями, що підтвердили свій всеукраїнський статус.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18.03.2021 у справі № 875/3300/20.

Заперечення відповідачем правосуб`єктності Всеукраїнської громадської організації "Український правовий союз" ґрунтуються лише на припущеннях щодо недоліків у її організації та довільному тлумаченні правових норм, отже не підтверджені належними доказами відповідно до ст.ст. 74, 77 ГПК України.

Крім того аргументи скаржника про те, що Всеукраїнська громадська організація "Український правовий союз" не має підтвердженого статусу всеукраїнської, не спростовують законність створення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Український правовий союз", свідоцтво про реєстрацію якого № 02-т.с. видане 30.09.2004.

Доказів припинення діяльності Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Український правовий союз" відповідно до приписів Закону України "Про третейські суди" або Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" відповідачем не надано та судом не встановлено.

З урахуванням наведеного Східний апеляційний господарський суд відхиляє посилання заявника на невідповідність складу постійно діючого третейського суду, яким було прийнято рішення, вимогам закону через не підтвердження статусу Всеукраїнської громадської організації "Український правовий союз", оскільки така громадська організація зареєстрована у встановленому законом порядку, відомості про неї внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та правосуб`єктність цього громадського об`єднання не спростована відповідачем.

Крім того, як зазначалося вище за текстом ухвали, сторони погодили у третейському застереженні до договору поставки №КРП21-41 від 03.07.2020 передачу спорів саме до Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Український правовий союз", отже презюмували легітимність його діяльності та рішень цього третейського суду.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що за змістом статей 4, 5, 12 Закону України "Про третейські суди" законність діяльності третейського суду, забезпечення цим судом рівності всіх учасників третейського розгляду та змагальності сторін презюмується сторонами третейської угоди з моменту її укладення.

Також, доводи відповідача про те, що третейським судом було порушено вимоги Регламенту щодо обов`язковості винесення відповідної ухвали про прийняття заяви позивача про збільшення позовних вимог, про відсутність доказів направлення відповідачу заяви про збільшення позовних вимог, а також порушення строків повідомлення відповідача про третейський розгляд справи (за 10 днів), суд відхиляє та наголошує, що здійснюючи розгляд відповідної заяви про скасування рішення третейського суду, господарський суд не здійснює оцінки законності і обґрунтованості рішення третейського суду в цілому, а лише з`ясовує наявність чи відсутність підстав для його скасування, передбачених ст. 350 ГПК України.

Як вбачається з матеріалів справи, третейське застереження, викладене в п. 6.2.1 договору поставки №КРП21-41 від 03.07.2020, відповідає вимогам ст. 12 Закону України "Про третейські суди", рішення прийнято третейським судом у спорі, передбаченому третейською угодою між сторонами та ним не вирішено питань, що виходять за межі третейської угоди, третейська угода (застереження) не визнана недійсною компетентним судом, питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі третейським судом не вирішувались.

Враховуючи вищевикладене, Східний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що відповідач під час розгляду заяви про скасування рішення третейського суду не довів відповідно до вимог господарського процесуального законодавства наявність передбачених ч. 2 ст. 350 ГПК кодексу України та ч. 3 ст. 51 Закону України "Про третейські суди" правових підстав для скасування оскаржуваного ним рішення третейського суду.

Доводи, наведені заявником у заяві про скасування рішення третейського суду, є необґрунтованими та такими, що спростовуються вищевикладеними висновками суду та матеріалами справи.

При цьому, суд звертає увагу, що Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Названий Суд зазначив, що, хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Підсумовуючи вищенаведене, суд дійшов до висновку про те, що оскаржуване рішення третейського суду відповідає приписам законодавства, а тому відсутні підстави для задоволення заяви про скасування рішення третейського суду.

Судові витрати зі сплати судового збору на підставі приписів ст.129 ГПК України покладаються на заявника.

Керуючись ст.ст.24, 129, 234, 235, 346-351 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

Заяву Фермерського господарства Акопяна Суріка Анушавановича про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Український правовий союз" від 02.06.2022 у справі №1/314 - залишити без задоволення.

Рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Український правовий союз" від 02.06.2022 у справі №1/314 - залишити без змін.

Ухвала, якщо не буде оскаржена в апеляційному порядку, набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Верховного Суду в порядку, встановленому для оскарження рішення суду першої інстанції, у строк, передбачений ст.256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 28.11.2022.

Суддя Н.О. Мартюхіна