Єдиний державний реєстр судових рішень
Доступ до Реєстру здійснюється в тестовому (обмеженому) режимі. Для запобігання загрозам життю і здоров'ю суддів та учасників судового процесу, а також у разі виявлення ознак кіберзагрози, доступ до Реєстру або окремих рішень у ньому може бути обмежено.
Змінені назви судів
Категорія справи №
911/4610/15 (911/3549/21): Господарські справи (з 01.01.2019); Справи позовного провадження; Справи про банкрутство, з них:; грошові вимоги кредитора до боржника.
Надіслано судом: 30.11.2022. Зареєстровано: 30.11.2022. Забезпечено надання загального доступу: 02.12.2022.
Дата набрання законної сили: 08.11.2022
Номер судового провадження: не визначено
ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" листопада 2022 р. Справа№ 911/4610/15 (911/3549/21)

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сотнікова С.В.

суддів: Пантелієнка В.О.

Гарник Л.Л.

за участю секретаря судового засідання Макухи О.А.,

представника позивача Макаренка С.В.,

представників відповідача адвоката Жданова І.М., адвоката Костюка С.В.,

розглянувши апеляційну скаргу Державного підприємства "Регіональні електричні мережі"

на рішення Господарського суду Київської області

від 11.07.2022 (повний текст складено 21.07.2022, суддя Янюк О.С.)

у справі №911/4610/15(911/3549/21)

за позовом Державного підприємства "Регіональні електричні мережі"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Донінтервугілля"

про стягнення грошових коштів,

в межах справи № 911/4610/15

за заявою боржника Державного підприємства "Регіональні електричні мережі" (код 32402870)

про банкрутство,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2021 року Державне підприємство "Регіональні електричні мережі" (далі - позивач) звернулось в Господарський суд Київської області в межах справи № 911/4610/15 з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Донінтервугілля" (далі - відповідач) про стягнення заборгованості у розмірі 5003593,00 грн, з яких: 2704325,70 грн - борг за спожиту активну електричну енергію, 157597,31 грн - борг за перевищення договірної величини споживання, 468191,29 грн - 3% річних, 1673478,70 грн - інфляційні збитки.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем як споживачем умов договору про постачання електричної енергії №1/24 від 01.12.2006 в частині оплати електричної енергії за період листопад-грудень 2015 року та січень 2016 року.

Рішенням Господарського суду Київської області від 11.07.2022 у справі №911/4610/15(911/3549/21) залишено без задоволення позовну заяву Державного підприємства "Регіональні електричні мережі" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Донінтервугілля" про стягнення 5003593,00грн.

Рішення суду першої інстанції обґрунтоване тим, що відповідач не в повному обсязі оплатив поставлену електроенергію у період з листопада 2015 року по січень 2016 року, а відтак має заборгованість в сумі 2704325,70 грн, яку мав оплатити у наступні строки до: 03.11.2015 (за листопад 2015 року); 04.01.2016 (за грудень 2015 року); 03.02.2016 (за січень 2016 року). Оскільки відповідач заявив про застосування позовної давності, який сплив 04.02.2019, суд першої інстанції дійшов висновку про відмову в позові з огляду на відсутність доказів, які б свідчили про переривання строку позовної давності. В частині стягнення боргу в сумі 157597,31 грн, що виникла у зв`язку з перевищенням договірних величин споживання електроенергії у листопаді 2014 року, суд першої інстанції відмовив з огляду на недоведеність позовних вимог в цій частині. В частині позовних вимог про стягнення інфляційних та трьох відсотків річних, нарахованих за порушення виконання грошового зобов`язання, суд першої інстанції дійшов висновку про їх відхилення як похідної позовної вимоги, у якій було відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 11.07.2022, ухвалити нове рішення, якою задовольнити позов в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не з`ясував обставини, що мають значення для справи щодо спливу строку позовної давності. Так, за твердженням позивача, строк позовної давності перервався 23.11.2018, оскільки відповідач надіслав лист від 22.11.2018, у якому підтвердив заборгованість за спірний період та просив розстрочити її сплату згідно з графіком. Таким чином, за доводами скаржника останнім днем спливу строку позовної давності є 23.11.2021, який в свою чергу продовжується відповідно до Закону України від 30.03.2020 № 540-ІХ, у зв`язку з дією карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.09.2022 відкрито апеляційне провадження у справі № 910/15018/19 (910/20392/20), призначено розгляд справи на 08.11.2022.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити без задоволення апеляційну скаргу та залишити без змін рішення Господарського суду Київської області від 11.07.2022.

Заперечуючи доводи апеляційної скарги, позивач зазначив, що позивач не надавав суду першої інстанції лист від 22.11.2018, на який він посилається в апеляційній скарзі, а відтак не дослідження такого доказу не свідчить про прийняття судом рішення з порушенням норм процесуального права та не є підставою для його скасування з цих причин. Подання ж доказів до суду апеляційної інстанції, які не були подані до суду першої інстанції, можливе лише у виняткових випадках та обґрунтовані у відповідному клопотанні, яке в даному випадку, позивач не заявив.

Колегія суддів, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, вважає, що скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.12.2006 між позивачем (постачальник) та відповідачем (споживач) укладено договір про постачання електричної енергії №1/24 (далі - Договір), відповідно до умов розділу І якого постачальник постачає електричну енергію споживачу, а споживач оплачує постачальнику її вартість та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору та додатками до договору, що є його невід`ємними частинами.

Договір укладений ТОВ "Енергоімпекс" як уповноваженою особою на підставі Договору про спільну діяльність від 03.08.2006, між ТОВ "Енергоімпекс" (правонаступником якого є ТОВ "Донінтервугілля") та ДВАТ "ЦЗФ "Джержинська" ДП ВАТ "ДХК "Донбасвуглезабезпечення".

Відповідно до пп. 2.2.3 п. 2.2 Договору, зокрема, споживач зобов`язується оплачувати постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами додатку №22 "Порядок розрахунків".

Цей Договір набирає чинності з дня його підписання сторонами і укладається на термін до 03.08.2011. Договір вважається продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жадною зі сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов. (п. 9.5 Договору ).

Згідно із п. 5 додатку №22 до Договору "Порядок розрахунків" зокрема, споживач здійснює оплату спожитої електроенергії на поточний рахунок постачальника зі спеціальним режимом використання у наступному порядку:

Перший авансовий платіж до 11 числа розрахункового місяця у розмірі 33 % вартості очікуваного споживання;

другий авансовий платіж до 21 числа розрахункового місяця у розмірі 33 % вартості очікуваного споживання;

третій авансовий платіж до 31 числа розрахункового місяця у розмірі 34 % вартості очікуваного споживання;

Остаточний розрахунок за спожиту у розрахунковому періоді електроенергію, плату за перетікання реактивної енергії, плату за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, оплату недонарахованої електроенергії, сум на відшкодування збитків та інші споживач здійснює самостійно на підставі наданих постачальником актів прийому-передачі, у 3-денний термін з дня отримання, згідно банківських реквізитів, вказаних постачальником в актах прийому-передачі (п. 6 додатку №22 до Договору).

На виконання умов договору, між постачальником та споживачем підписано без зауважень та скріплено печатками акти прийому-передачі активної електроенергії, а саме:

від 30.11.2015 на суму 1618596,64 грн (за листопад 2015 року);

від 31.12.2015 на суму 1293036,06 грн (за грудень 2015 року);

від 31.01.2016 на суму 570688,32 грн (за січень 2016 року).

Позивач взяті на себе зобов`язання за договором виконав, поставивши відповідачу електричну енергію у листопаді, грудні 2015 року та січні 2016 року на загальну суму 3482321,02 грн, що підтверджується Актами прийому-передачі за листопад, грудень 2015 року та січень 2016 року.

В свою чергу, відповідач взяті на себе зобов`язання за договором виконав не в повному обсязі, спожиту електричну енергію оплатив лише частково, у зв`язку з чим у останнього виникла заборгованість в розмірі 2882321,02 грн, яка заявлена до стягнення позивачем в сумі 2704325,70 грн.

Часткова оплата електричної енергії підтверджується платіжними дорученнями № 1402 від 26.01.2016 на суму 200000,00 грн, № 1419 від 29.01.2016 на суму 350000,00 грн, № 1422 від 29.01.2016 на суму 50000,00 грн на загальну суму 600000,00 грн.

Крім того, позивач заявив до стягнення заборгованість, яка виникла за перевищення договірної величини споживання у листопаді 2014 року, в сумі 157597,31 грн

Сторони склали акт зірки № 01653 від 01.11.2018, у якому підтвердили заборгованість за Договором станом на 01.11.2018 в сумі 5442620,11 грн. При цьому, заборгованість в сумі 157597,31 грн за перевищення договірної величини споживання у листопаді 2014 року відповідач не визнав.

Позивач неодноразово надсилав відповідачу претензії, зокрема претензію № 13 про сплату заборгованості за спожиту електроенергію від 11.03.2021 в сумі 2704325,70 грн, про сплату боргу, який виник за період з листопада 2015 року по січень 216 року.

Відповідач вимогу про сплату боргу не виконав, що стало підставою для звернення із даним позовом. Згідно накладної на пересилання поштового відправлення № 710 позовна заява відправлена 30.11.2021.

Договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (статті 11, 626 ЦК України), які мають виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до договору (стаття 526 ЦК України), а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається (стаття 525 ЦК України).

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки, а відповідно до ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За умовами додатку №22 до Договору граничний термін сплати за електричну енергію згідно з актом приймання-передачі настав:

03.12.2015 за актом за листопад 2015 року;

04.01.2016 за актом за грудень 2015 року;

03.02.2016 за актом за січень 2016 року.

Загальний трирічний строк позовної давності, що встановлений ст. 257 ЦК України, за вказаними вимогами сплив 03.12.2018, 04.01.2019, 03.02.2019 відповідно.

За таких обставин належить погодитись з висновком суду першої інстанції, що кінцевий термін звернення до суду із відповідними вимогами закінчився 04.02.2019, оскільки сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові згідно з ч. 4 ст. 267 ЦК України.

Разом з тим, відповідно до ч. 1, 3 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Як було встановлено вище, сторони склали акт зірки № 01653 від 01.11.2018, у якому підтвердили заборгованість за Договором станом на 01.11.2018 в сумі 5442620,11 грн.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відхилення вказаного акта зірки № 01653 від 01.11.2018 в якості підстави для переривання строку позовної давності, оскільки такий документ хоч і підписаний між сторонами Договору, втім не містить посилання на такий правочин, як і не містить посилання на первинні документи, на підставі якого він складений (акти приймання-передачі). Крім того, акт складений на суму 5442620,11 грн, а спірна заборгованість складає 2704325,70 грн, що унеможливлює дійти беззаперечного висновку про вчинення відповідачем дій, які б свідчили про визнання ним боргу саме за Договором та у спірній сумі.

Таким чином, за основною заборгованістю за спірний період строк позовної давності сплив 04.02.2019.

Позивач звернувся з позовом 30.11.2021, тобто після спливу строку позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачем, що є підставою для відмови у позові.

В основу доводів апеляційної скарги покладені висновки про нез`ясування судом першої інстанції обставин, що свідчить про переривання строку позовної давності з огляду на лист ТОВ "Донінтервугялля" від 22.11.2018 (отриманий позивачем 27.11.2018), у якому відповідач визнав заборгованість за спірний період та просив розглянути можливість укладення угоди про розстрочення заборгованості на 36 місяців з 01.01.2019 згідно проекту графіку розстрочення.

Колегія суддів відхиляє такі доводи скаржника з огляду на те, що вказаний доказ не був поданий суду першої інстанції, відповідно, не оцінювався ним у відповідності до ст. 86 ГПК України.

За правилами ст. 269 ГПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Позаяк, позивач в апеляційній скарзі не зазначив причини неможливості подання вказаного вище доказу суду першої інстанції, то колегія суддів не вбачає підстав для його прийняття під час апеляційного розгляду даної справи.

Посилання в апеляційній скарзі на положення Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30.03.2020 № 540-IX, яким розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України, доповнено, зокрема, пунктом 12, відповідно до якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину, колегія суддів до уваги не бере з огляду на таке.

Зазначений Закон України від 30.03.2020 № 540-IX набрав чинності 02.04.2020.

Водночас, як було встановлено вище, у цій справі строк позовної давності за вимогами про стягнення з відповідача суми основного боргу сплив 04.02.2019, тобто, до початку карантинних заходів, які були вперше установлені з 12 березня 2020 р. постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211.

Таким чином, положення Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30.03.2020 № 540-IX, у даному випадку, не підлягають застосуванню.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що у задоволенні апеляційної скарги належить відмовити, а рішення Господарського суду Київської області від 11.07.2022 у даній справі - залишити без змін.

Судові витрати за розгляд справи апеляційним судом належить покласти на скаржника в межах сплаченого судового збору при подачі апеляційної скарги відповідно до ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 269, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства "Регіональні електричні мережі" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 11.07.2022 у справі № 911/4610/15(911/3549/21) залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у строки, встановлені ст. 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 29.11.2022.

Головуючий суддя С.В. Сотніков

Судді В.О. Пантелієнко

Л.Л. Гарник

Логін:

Для помилки:

Пароль:

Для помилки:

З метою упередження перешкоджанню стабільній роботі Реєстру шляхом здійснення автоматичних або автоматизованих запитів на пошук та копіювання ("викачування") бази даних, запроваджено інтерактивний елемент захисту системи

Введіть cуму цифр, зображених на малюнку:

Перевірити
Закрити

Ваше ім'я:

Для помилки:

Ваш e-mail:

Для помилки:

Повідомлення:

Для помилки:

Введіть в поле результат арифметичного виразу:

Для помилки:

Зачекайте, будь ласка...