ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2022 року

м. Київ

cправа № 909/252/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Случ О. В. - головуючий, Мачульський Г. М., Могил С. К.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Приватного підприємства "Прикарпаття і К"

на ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 25.05.2022 (суддя Максимів Т. В.)

і постанову Західного апеляційного господарського суду від 10.08.2022 (головуючий суддя Малех І. Б., судді Гриців В. М., Зварич О. В.)

за заявою Приватного підприємства "Прикарпаття і К"

про перегляд рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 19.04.2021 за нововиявленими обставинами

у справі № 909/252/20

за позовом Приватного підприємства "Прикарпаття і К"

до 1) Івано-Франківської міської ради і 2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестайм",

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача 1 - 1) Громадська організація "Івано-Франківська обласна організація Товариства сприяння обороні України" і 2) Івано-Франківська автомобільна школа Товариства сприяння обороні України,

про визнання незаконними та скасування рішень міської ради та визнання недійсним договору оренди землі,

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог і судових рішень

1. Приватне підприємство "Прикарпаття і К" (далі - позивач, ПП "Прикарпаття і К") звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області із позовною заявою до Івано-Франківської міської ради (далі - відповідач-1, Міська рада) і Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестайм" (далі - відповідач-2, ТОВ "Інвестайм") про визнання незаконними та скасування пункту 24 рішення Міської ради від 14.12.2018 № 381-22 та пункту 39 рішення Міської ради від 25.04.2019 №90-25, визнання недійсним договору оренди землі б/н від 25.04.2019, укладеного між Міською радою і ТОВ "Інвестайм".

2. Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 19.04.2021, залишеним без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 12.10.2021 та постановою Верховного Суду від 08.02.2022, у позові відмовлено повністю.

Короткий зміст заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами

3. 10.11.2021 ПП "Прикарпаття і К" звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 19.04.2021, в якій просило скасувати рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 19.04.2021 у справі №909/252/20 та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

4. Підставами для звернення із заявою про перегляд рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 19.04.2021 у справі №909/252/20 позивач вказав обставини, які викладені у постанові Касаційного адміністративного суду від 05.08.2021 у справі № 344/9230/17 та висновку експерта від 01.10.2021 № 52/21 та які, на думку заявника, підтверджують факт існування і порушення майнових прав та інтересів ПП "Прикарпаття і К".

Короткий зміст оскаржуваних судових рішень

5. Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 25.05.2022, залишеною без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 10.08.2022, відмовлено в задоволенні заяви ПП "Прикарпаття і К" про перегляд рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 19.04.2021 за нововиявленими обставинами.

6. Судові рішення аргументовано тим, що постанова Касаційного адміністративного суду від 05.08.2021 у справі № 344/9230/17 та висновок експерта від 11.10.2021 №52/21 не є нововиявленими обставинами. Факт знаходження об`єкта незавершеного будівництва "Спортивно-готельний комплекс з вбудованими приміщеннями соціально-побутового призначення" на земельній ділянці з кадастровим номером :24:002:0099, яка в подальшому поділена, був відомий та не заперечувався сторонами під час розгляду справи, а обставини щодо законності / незаконності поділу спірної земельної ділянки не підтверджують наявність у позивача права власності на об`єкт нерухомості та права на користування спірною земельною ділянкою, відсутність яких і стало підставою для відмови в позові, а тому факти, викладені в постанові Касаційного адміністративного суду від 05.08.2021 у справі №344/9230/17 не є нововиявленими обставинами. Щодо висновку експерта за результатами проведення земельно-технічної та будівельно-технічної експертизи від 11.10.2021 № 52/21, то такий визнано судами новим доказом, яким не спростовуються факти, які покладено в основу судового рішення від 19.04.2021 в даній справі.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

7. ПП "Прикарпаття і К" подало касаційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу і постанову, задовольнити заяву про перегляд рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 19.04.2021 у справі №909/252/20 за нововиявленими обставинами, скасувати вказане рішення, ухвалити нове рішення, яким задовольнити в повному обсязі позовні вимоги ПП "Прикарпаття і К" до Міської ради і ТОВ "Інвестайм" про визнання незаконними та скасування рішень міської ради та визнання недійсним договору оренди землі.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу (узагальнено)

8. У касаційній скарзі позивач наголошує на тому, що заява ПП "Прикарпаття і К" про перегляд рішення за нововиявленими обставинами ґрунтувалась на обставинах, встановлених Касаційним адміністративним судом у постанові від 05.08.2021 у справі № 344/9230/17 та висновку експерта від 11.10.2021 № 52/21, складеного за результатами проведення земельно-технічної та будівельно-технічної експертизи на підставі обставин, встановлених у вказаній постанові від 05.08.2021.

9. На переконання скаржника, при постановленні оскаржуваних ухвали від 25.05.2022 та постанови від 10.08.2022 судами попередніх інстанцій не було застосовано положення статті 39 Земельного кодексу України щодо використання земель житлової та громадської забудови, оскільки поділ земельної ділянки з кадастровим номером :24:002:0099 на нові земельні ділянки не відповідає вимогами чинного законодавства в сфері містобудівних та земельних відносин щодо проведення такого поділу.

10. Скаржник наголошує, що невстановлення судами попередніх інстанцій обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, спричинило порушення норм процесуального права при прийнятті оскаржуваних судових рішень, оскільки такі обставини не були встановлені судами під час розгляду справи по суті та не були і не могли бути відомі позивачу.

Позиція інших учасників справи

11. ТОВ "Інвестайм" подало відзив, в якому не погоджується з доводами касаційної скарги, вважає її безпідставною і необґрунтованою. Просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

12. Інші учасники справи не надали відзивів на касаційну скаргу, що відповідно до частини третьої статті 295 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) не перешкоджає перегляду оскаржуваних судових рішень.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка аргументів учасників справи і висновків попередніх судових інстанцій

13. Порядок звернення до суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами визначено Розділом IV Главою 3 ГПК України.

14. Відповідно до статті 320 ГПК України рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

15. Згідно з положеннями частини четвертої статті 320 ГПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:

1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;

2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

16. При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову (частина п`ята статті 320 ГПК України).

17. До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору.

18. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин у розумінні пункту 1 частини другої статті 320 ГПК України є одночасна наявність таких умов:

- їх існування на час розгляду справи,

- ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи,

- обставини не були встановлені судом,

- їх істотність для розгляду справи.

19. Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами.

20. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

21. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи. Не можуть бути визнані нововиявленими викладені в іншій справі висновки суду щодо обставин справи (оцінка доказів), юридична оцінка обставин справи в іншій справі та правові підстави рішення суду або його мотиви на предмет застосування норм права в іншій справі. Не вважаються нововиявленими обставинами нові докази, виявлені після постановлення рішення суду, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах.

22. Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані із вимогою у цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими, а не нововиявленими обставинами.

23. Крім того, як вже зазначалось вище, однією з умов перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами на підставі статті 320 ГПК України є істотність цих обставин для вирішення спору. Тому результат перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами залежить від того, чи спростовують ці обставини факти, які було покладено в основу судового рішення.

24. Системний аналіз практики ЄСПЛ щодо перегляду судових рішень дозволяє виснувати, що нововиявленими обставинами можуть бути визнані обставини, які: а) існували під час розгляду справи судом; б) не були відомими суду та учасникам справи під час розгляду справи судом; в) мають істотне значення для справи і можуть призвести до іншого результату судового розгляду (тобто, коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте) (рішення у справах "Industrial Financial Consortium Investment Metallurgical Union проти України" від 26.06.2018, заява № 10640/05, та "Желтяков проти України", від 09.06.2011, заява №4994/04).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.11.2020 у справі №910/8113/16 висловила правову позицію, відповідно до якої суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

25. Процедура перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами, визначена Господарським процесуальним кодексом України, є окремою формою судового процесу, що має свої особливості. Вона не є тотожною новому розгляду справи та не передбачає повторної оцінки всіх доводів сторін. Суд має переглянути раніше ухвалене рішення лише в межах нововиявлених обставин.

26. Слід враховувати, що підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення, постанови чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники розгляду справи не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї. Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд вже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення.

27. Не можуть вважатися нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами. Також, не можуть визнаватися нововиявленими обставини, на які посилався учасник судового процесу в своїх поясненнях в суді будь-якої з інстанцій (постанови Верховного Суду від 14.05.2019 у справі №905/1502/15 та 24.09.2020 у справі №922/1141/19).

28. Не можуть бути визнані нововиявленими викладені в іншій справі висновки суду щодо обставин справи (оцінки доказів), юридична оцінка обставин справи в іншій справі та правові підстави рішення суду або його мотиви на предмет застосування норм права в іншій справі. Не вважаються нововиявленими обставинами нові докази, виявлені після постановлення рішення суду, а також зміна або викладення іншої (протилежної) правової позиції суду у подібних правовідносинах в інших справах. Аналогічна правова позиція Верховного Суду, викладена у постановах від 27.08.2019 у справі № 920/1077/16, від 19.05.2020 у справі №910/19793/14 та від 07.10.2020 у справі №922/1026/19, від 19.01.2022 у справі №910/14476/19.

29. Як зазначалось вище, предметом спору у цій справі, за результатом розгляду якої Господарським судом Івано-Франківської області ухвалено рішення від 19.04.2021, були вимоги про визнання незаконними та скасування пункту 24 рішення Міської ради від 14.12.2018 № 381-22 та пункту 39 рішення Міської ради від 25.04.2019 № 90-25, визнання недійсним договору оренди землі б/н від 25.04.2019, укладеного між Міською радою і ТОВ "Інвестайм".

30. Аргументуючи позовні вимоги, ПП "Прикарпаття і К" зазначало, що 09.01.2018 за ним було зареєстровано право власності на об`єкт нерухомого майна - незавершене будівництво "Спортивно-готельний комплекс з вбудованими приміщеннями соціально-побутового призначення" (складові частини: А - готовністю 80 %, Б - готовністю 2 %), розташований на спірній земельній ділянці, а отже оскаржувані рішення Міської ради та укладений між відповідачами на їх підставі договір оренди землі б/н від 25.04.2019 порушують суб`єктивне право позивача, "право очікування" на отримання у користування земельної ділянки на підставі законного рішення міської ради.

31. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суди попередніх інстанцій виходили з того, що звертаючись з позовом у даній справі ПП "Прикарпаття і К" повинно було обґрунтувати існування та порушення його власних майнових прав та інтересів, внаслідок прийняття оскаржуваних рішень Міською радою та укладенням спірного договору, а також надати на підтвердження таких тверджень відповідні докази. Позивач, у підтвердження існування суб`єктивного права "права очікування" на отримання в користування земельної ділянки надав договір про участь у будівництві від 24.05.2013, згідно з пунктом 4.2 якого сторони погодили, що за виконання власних договірних зобов`язань, згідно з умовами цього договору генпідряднику-інвестору після введення об`єкта в експлуатацію переходить у власність новозбудований об`єкт у цілому. Доказів виконання вищезгаданого договору та набуття права власності на об`єкт нерухомості матеріали справи не містять, як і не містять доказів наявності права на користування спірною земельною ділянкою. Щодо тверджень позивача про наявність зареєстрованого за ним права власності на об`єкт нерухомого майна - незавершеного будівництва "Спортивно-готельного комплексу з вбудованими приміщеннями соціально-побутового призначення" (складові частини: А - готовністю 80 % та Б - 2 %) по вул. Гетьмана Мазепи, 144 в м. Івано-Франківську, то суди встановили, що відповідне рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 16.01.2018 № 39217736 було скасовано відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 25.06.2018 № 1980/5 "Про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень".

32. Звертаючись із заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, позивач зазначив, що об`єкт незавершеного будівництва "Спортивно - готельний комплекс з вбудованими приміщеннями соціально-побутового призначення", який будується ПП "Прикарпаття і К", розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :24:002:0099, яка в подальшому поділена на чотири земельні ділянки та вказав, що такий поділ не відповідає вимогам чинного законодавства в сфері містобудівних та земельних відносин, щодо проведення такого поділу. На підтвердження чого надав копію постанови Касаційного адміністративного суду від 05.08.2021 у справі №344/9230/17 та висновок експерта від 11.10.2021 №52/21.

33. Вказані доводи позивача спростовані судом першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, з посиланням на те, що факт знаходження об`єкта незавершеного будівництва "Спортивно - готельний комплекс з вбудованими приміщеннями соціально-побутового призначення" на земельній ділянці з кадастровим номером :24:002:0099, яка в подальшому поділена, був відомий та не заперечувався сторонами під час розгляду справи, а обставини щодо законності поділу спірної земельної ділянки не підтверджують наявність у заявника права власності на об`єкт нерухомості та права на користування спірною земельною ділянкою, відсутність яких і стало підставою для відмови в позові.

34. При цьому судами передніх інстанцій також зроблено висновки про те, що на дату ухвалення місцевим господарським судом рішення від 19.04.2021 висновку експерта за результатами проведення земельно-технічної та будівельно-технічної експертизи від 11.10.2021 № 52/51 не існувало, і ця обставина також не може вважатися нововиявленою.

35. Безвідносно до наведеного у пункті 33 цієї постанови, колегія суддів зазначає, що предметом судового спору у адміністративній справі №344/9230/17 було оскарження складеного Управлінням з питань державного архітектурно-будівельного контролю Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради відносно ПП "Прикарпаття і К" припису про зупинення підготовчих та будівельних робіт від 05.07.2017 та прийнятої 12.07.2017 цим Управлінням постанови № 14/32-24 про накладення на ПП "Прикарпаття і К" штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

36. Водночас, Касаційний адміністративний суд у постанові від 05.08.2021 у справі № 344/9230/17 (пункт 36 постанови) зазначив, що в межах даної справи судовому розгляду підлягало питання правомірності накладення на ПП "Прикарпаття і К" санкцій за виконання будівельних робіт без отримання спеціального дозволу, а питання щодо порушення позивачем умов договору про участь у будівництві від 24.05.2013, є предметом господарського спору і не стосується законності оскаржуваних рішень, відтак, не може вирішуватися адміністративним судом.

37. Окрім цього, колегія суддів зазначає, що вирішення питання, чи вірно судом надано оцінку певним доказам, належить до компетенції судів вищих інстанцій, та не може бути вирішено в рамках розгляду заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 19.03.2019 у справі №910/17944/15).

38. З огляду на викладене, Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що в межах даного провадження позивач не довів наявності необхідних ознак існування нововиявлених обставин у розумінні пункту 1 частини другої статті 320 ГПК України, що є головною умовою для перегляду судового рішення з підстав, визначених статтею 320 ГПК України.

39. Колегія суддів вважає також доцільним вказати, що на відміну від перегляду судового рішення в порядку апеляційного та касаційного оскарження, підставою перегляду рішення за нововиявленими обставинами є не недоліки розгляду справи судом (неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права тощо), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники розгляду справи не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї. Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд вже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення.

40. Оскільки, обставини, на які посилається позивач, як на нововиявлені, не мають ознак, одночасна наявність яких є необхідною умовою віднесення тієї чи іншої обставини до нововиявлених, тобто, таких, які можуть бути підставою для перегляду прийнятого у справі судового рішення, в порядку глави 3 розділу IV ГПК України, то підставним є застосування до поданої заяви наслідків у вигляді відмови у її задоволенні.

41. Доводи касаційної скарги висновків судів попередніх інстанцій не спростовують і в цілому зводяться виключно до висловлення незгоди із прийнятими рішеннями.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

42. Відповідно до частини третьої статті 304 ГПК України касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанції розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.

43. Згідно з частиною першою статті 300 ГПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

44. За змістом пункту 1 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

45. Звертаючись із касаційною скаргою, позивач не спростував висновків попередніх судових інстанцій про відсутність підстав для задоволення заяви про перегляд рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 19.04.2021 у справі №909/252/20 за нововиявленими обставинами та не довів порушення норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права.

46. За таких обставин касаційна інстанція вважає за необхідне касаційну скаргу ПП "Прикарпаття і К" залишити без задоволення, а оскаржувані ухвалу місцевого господарського суду і постанову апеляційного господарського суду - без змін.

Розподіл судових витрат

47. Оскільки Суд відмовляє у задоволенні касаційної скарги та залишає без змін оскаржувані судові рішення, відповідно до статті 129 ГПК України судові витрати необхідно покласти на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 304, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Приватного підприємства "Прикарпаття і К" залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 25.05.2022 і постанову Західного апеляційного господарського суду від 10.08.2022 у справі № 909/252/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий О. В. Случ

Судді Г. М. Мачульський

С. К. Могил