ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

01.12.2022м. ДніпроСправа № 904/4458/22

За позовом ОСОБА_1 , м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

до Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі", м. Дніпро

про визнання дій протиправними, стягнення моральної та матеріальної шкоди

Суддя Рудь І.А.

СУТЬ СПОРУ:

ОСОБА_1 через систему "Електронний суд" звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою від 28.11.2022 № б/н, в якій просить:

- визнати дії Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" щодо від`єднання від постачання електричної енергії, про розірвання договору на постачання електроенергії до точки розподілу у нежитловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , протиправними та такими, які були використані проти законних інтересів позивача і на шкоду підприємницької діяльності позивача, що призвело до зупинення і неможливості працювати закладу позивача під назвою " ІНФОРМАЦІЯ_1 ";

- стягнути з Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" на користь позивача моральну шкоду у розмірі 99 000 грн 00 коп.;

- стягнути з Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" на користь позивача матеріальну шкоду (упущену вигоду) в сумі кількість днів за кожний день простою закладу позивача "Чай&Coffee" за адресою: АДРЕСА_1 , з 26.10.2022 помножених на 323,68 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення відповідачем його права на ведення господарської діяльності в приміщенні, що належить позивачу на праві спільної сумісної власності із колишньою дружиною ОСОБА_2 , внаслідок неправомірного від`єднання від постачання електричної енергії закладу позивача «Чай&Coffee».

Як зазначає позивач, на підставі договору купівлі-продажу від 08.04.2019 ним та ОСОБА_3 придбано нежитлове приміщення, розташоване за адресою АДРЕСА_1 , для ведення спільної підприємницької діяльності сімейного бізнесу на два окремих входи (туристична агенція та продовольчий заклад "Чай&Coffee"). Нежитлове приміщення зареєстровано за дружиною позивача ОСОБА_3 03.09.2019 між фізичною особою ОСОБА_3 та ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» укладений договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг до нежитлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . У жовтні 2022 цей договір був розірваний на підставі заяви ОСОБА_2 . Також за ініціативи ОСОБА_3 26.10.2022 приміщення, де знаходився бізнес позивача, відключено відповідачем від постачання електроенергії. Позивач вказує про відсутність боргів та особисту сплату вартості спожитої електроенергії за власні зароблені кошти від підприємницької діяльності продовольчого закладу "Чай&Coffee". Вважає дії відповідача по відключенню електропостачання та розірванню договору протиправними та такими, які були використані проти законних інтересів позивача і на шкоду підприємницької діяльності позивача, що призвело до зупинення і неможливості працювати закладу позивача під назвою "Чай&Coffee", у зв`язку із чим позивач зазнав моральної та матеріальної шкоди.

Разом з позовом позивач подав заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом зобов`язання Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" під`єднати нежитлове приміщення за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, Металургійний район, вул. Юрія Камінського, буд. 26, прим. 23 до постачання електричної енергії.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач зазначає, що не тільки має право заробляти кошти на життя і існування, мати дохід, а і заробляти кошти для забезпечення не тільки себе, а і своїх дітей необхідним для життя. Проте, відповідач перешкоджає позивачеві займатися підприємницькою діяльністю, відключивши приміщення, де знаходиться бізнес позивача, від постачання електричної енергії, що призвело до повної зупинки роботи закладу "Чай&Coffee".

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд не вбачає підстав на її задоволення з огляду на таке.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи позивача, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судового рішення у випадку задоволення позову.

За змістом ч. 2 ст. 136 Господарського процесуального кодексу України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, іншими заходами у випадках, передбачених законами.

Частиною 11 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України визначено, що не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову необхідно дотримуватися принципу їх співмірності із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає врахування господарським судом співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Отже, аналізуючи викладене, можна дійти висновку, що метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Правова позиція Верховного Суду в питаннях забезпечення позову зводиться до того, що господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову (постанова КГС у складі ВС від 08.10.2018 у справі №913/257/18).

За таких обставин, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд, у першу чергу, повинен оцінити доводи заявника на підтвердження того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

За змістом ст. ст. 2, 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, суть якої зводиться до того, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 1 ст. 170 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що будь-яка письмова заява з процесуальних питань повинна містити, окрім іншого, перелік доказів (за наявності), що додаються до заяви.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України).

З огляду на викладене, оцінюючи доводи позивача та надані ним докази в їх обгрунтування, суд вважає їх недостатніми для задоволення його заяви про забезпечення позову.

Позивачем не наведено фактичних обставин, які б свідчили про реальну ймовірність ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту прав позивача, за захистом яких останній звернувся з позовом до суду, у разі задоволення позову.

Крім того, забезпечення позову шляхом зобов`язання Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" під`єднати нежитлове приміщення за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, Металургійний район, вул. Юрія Камінського, буд. 26, прим. 23 до постачання електричної енергії, фактично має ознаки вирішення спору по суті, що є недопустимим у силу приписів ст. 137 Господарського процесуального кодексу України.

Аналогічний правовий висновок про недопустимість вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду від 17.01.2022 у справі № 902/872/21.

За встановлених обставин, заява ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 136-140, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дати її підписання 01.12.2022.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя І.А. Рудь