РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

14.11.2022Справа № 24/260-23/52-б (910/5575/22)
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АНІД" в особі ліквідатора Бандоли Олександра Олексійовича

до ОСОБА_1

про визнання права власності

в межах справи №24/260-23/52-б

За заявою Приватного акціонерного товариства "Фармацевтична фірма "Дарниця"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АНІД" (код 22950297)

про визнання банкрутом

Суддя Яковенко А.В.

Секретар судового засідання Смігунов В.В.

представники учасників провадження: згідно протоколу судового засідання від 14.11.2022

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляді у Господарському суді міста Києва перебуває справа №24/260-23/52-б за заявою Приватного акціонерного товариства "Фармацевтична фірма "Дарниця" про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "АНІД".

До Господарського суду міста Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "АНІД" в особі ліквідатора Бандоли Олександра Олексійовича до ОСОБА_1 про визнання права влансості.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.08.2022 прийнято позовну заяву ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "АНІД" арбітражного керуючого Бандоли Олександра Олексійовича до ОСОБА_1 про визнання права власності до розгляду в межах справи №24/260-23/52-б; ухвалено позовну заяву розглядати за правилами загального позовного провадження; відкрито провадження та призначити підготовче засідання на 21.09.2022.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.09.2022 відкладено розгляд справи на 24.10.2022.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.10.2022 закрито підготовче провадження у справі №24/260-23/52-б (910/5575/22); призначено справу №24/260-23/52-б (910/5575/22) до розгляду по суті на 14.11.2022.

В судове засідання 14.11.2022 з`явився ліквідатор Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "АНІД" арбітражний керуючий Бандола Олександра Олексійовича, надав пояснення по суті спору та просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач явку свого представника у судове засіданні, призначене на 14.11.2022 не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив, хоча про місце, час та дату засідання був належним чином повідомлений.

Згідно пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи та про можливість розглянути заяву ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "АНІД" в межах справи №24/260-23/52-б по суті за відсутності ОСОБА_1 або його представника.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов у визначений судом у відповідності до приписів Господарського процесуального кодексу України строк не скористався.

Частинами 1 та 2 статті 161 ГПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Враховуючи викладені обставини, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами справи, а також доказами, що були надані позивачем протягом усього періоду розгляду справи в суді.

В судовому засіданні 14.11.2021 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників учасників провадження, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва встановив наступне.

ВСТАНОВИВ:

Постановою Господарського суду міста Києва від 14.12.2007 у справі №24/260-23/52-б ТОВ Фірма «Анід» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

Під час проведення ліквідаційної процедури ліквідатором направлено запит до Регіонального сервісного центру МВС в Київській області за № 02-67/28 від 22.01.2019 з проханням надати інформацію та облікові картки за якими юридичними та фізичними особами зареєстровані транспортні засоби, що раніше були зареєстровані за ТОВ «АНІД» () в тому числі VOLVO S70, рік випуску 1997, кузов № НОМЕР_1 .

Відповідно до листа Регіонального сервісного центру МВС в Київській області від 12.02.2019 за № 31/10-553 ліквідатору не надано копії документів, на підставі яких запитувані транспортні засоби були відчужені в зв`язку з закінченням терміну зберігання згідно наказу МВС № 5 ДСК (3 роки).

Згідно облікової картки сформованої 07.02.2019 з НАІС ДДАІ користувачем ОСОБА_2 транспортний засіб VOLVO S70, рік випуску 1997, кузов № НОМЕР_1 , зареєстровано за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ).

Транспортний засіб VOLVO S70, рік випуску 1997, кузов № НОМЕР_1 , вибув із володіння ТОВ «Анід» поза його волевиявленням, що підтверджується матеріалами справи № 24/260-23/52-б про банкрутство ТОВ «АНІД» та визначеними приписами Закону про банкрутство, щодо проведення інвентаризації активів та зобов`язань банкрута, порядок формування ліквідаційної маси та оцінки майна банкрута, правил, які визначають процедуру підготовки, проведення аукціону, правил, які стосуються оформлення кінцевих результатів аукціону.

У зв`язку з цим, ліквідатор ТОВ «Анід» арбітражний керуючий Бандола О.О, звертався до Господарського суду міста Києва із позовом до ОСОБА_1 про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.04.2021 у справі №910/2382/20, яка розглядалася в межах справи №24/260-23/52-б про банкрутство ТОВ «АНІД», позовні вимоги ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Анід» арбітражного керуючого Бандоли О.О. задоволено повністю; витребувано у ОСОБА_1 транспортний засіб VOLVO S70, рік випуску 1997, кузов № НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Анід»; скасовано державну реєстрацію транспортного засобу VOLVO S70, рік випуску 1997, кузов № НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 за ОСОБА_1 ; стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Анід» судовий збір у розмірі 4 204,00грн.

03.06.2021 після набрання вказаного рішення суду законної сили видано накази.

Даний наказ пред`явлений до виконання приватному виконавцю виконавчого округу Одеської області Шипкову Є.О., який 07.07.2021 виніс постанову про відкриття виконавчого провадження №66017541.

23.02.2022 ліквідатор ТОВ "Анід" звернувся до Головного сервісного центру МВС України з проханням надати інформацію, які необхідно документи для реєстрації (перереєстрації) VOLVO S70, рік випуску 1997, кузов № НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 за ТОВ «Анід», згідно рішення Господарського суду міста Києва від 19.04.2021 у справі №910/2382/20.

06.06.2022 отримано лист Головного сервісного центру МВС від 16.05.2022 №31/1762-1136-2022 з інформацією про порядок реєстрації транспортних засобів в Україні та необхідністю надати копії рішення суду, засвідчену в установленому порядку, із зазначенням юридичних чи фізичних осіб, які визнаються власниками транспортних засобів, марки, моделі, року випуску таких засобів, а також ідентифікаційних номерів їх складових частин.

З огляду на те, що у ТОВ "Анід" відсутній правовстановлюючий документ на підтвердження права власності на транспортний засіб - автомобіль марки VOLVO S70, рік випуску 1997, кузов № НОМЕР_1 , що перешкоджає здійснити його реєстрацію, ліквідатор ТОВ "Анід" звернувся з даним позовом до суду, в якому просить визнати право власності на вказаний транспортний засіб за ТОВ "Анід"

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку задовольнити подану позовну заяву повністю з огляду на наступне.

Суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно форм власності та господарювання урегульовано Законом України "Про дорожній рух".

У статті 34 Закону України "Про дорожній рух" визначено, що державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов`язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків.

Державна реєстрація та облік автомобілів, автобусів, мотоциклів та мопедів усіх типів, марок і моделей, самохідних машин, причепів та напівпричепів до них, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів здійснюються територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України.

Власники транспортних засобів та особи, які використовують їх на законних підставах, зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) належні їм транспортні засоби протягом десяти діб після придбання, митного оформлення, одержання транспортних засобів або виникнення обставин, що потребують внесення змін до реєстраційних документів.

Процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, оформлення та видачі реєстраційних документів і номерних знаків встановлена Порядком.

Згідно з пунктом 3 Порядку державна реєстрація транспортних засобів проводиться територіальними органами з надання сервісних послуг МВС з метою здійснення контролю за відповідністю конструкції та технічного стану транспортних засобів установленим вимогам стандартів, правил і нормативів, дотриманням законодавства, що визначає порядок сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), використанням транспортних засобів в умовах воєнного і надзвичайного стану, а також для ведення їх обліку та запобіганню вчиненню щодо них протиправних дій.

Відповідно до пункту 8 Порядку державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника, а також правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Не допускаються до державної реєстрації транспортні засоби з правим розташуванням керма (за винятком транспортних засобів, які були зареєстровані в підрозділах Державтоінспекції до набрання чинності Законом України "Про дорожній рух").

Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є оформлені в установленому порядку: договори, укладені на товарних біржах на зареєстрованих в уповноваженому органі МВС бланках; укладені та оформлені безпосередньо в сервісних центрах МВС у присутності адміністраторів таких органів договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб; нотаріально посвідчені договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб; договори купівлі-продажу транспортних засобів, що підлягають першій державній реєстрації в сервісних центрах МВС, за якими продавцями виступають суб`єкти господарювання, що здійснюють оптову та/або роздрібну торгівлю транспортними засобами, і які підписані від імені таких суб`єктів уповноваженою особою і скріплені печаткою; свідоцтва про право на спадщину, видані нотаріусом або консульською установою, чи їх дублікати; рішення про закріплення транспортних засобів на праві оперативного управління чи господарського відання, прийняті власниками транспортних засобів особами, уповноваженими управляти таким майном; рішення власників майна, уповноважених ними органів про передачу транспортних засобів з державної в комунальну власність чи з комунальної власності в державну власність; копія рішення суду, засвідчена в установленому порядку, із зазначенням юридичних чи фізичних осіб, які визнаються власниками транспортних засобів, марки, моделі, року випуску таких засобів, а також ідентифікаційних номерів їх складових частин; довідка органу соціального захисту населення або управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, що виділили автомобіль або мотоколяску; акт приймання-передачі транспортних засобів за формою згідно з додатком 6, виданий підприємством-виробником або підприємством, яке переобладнало чи встановило на транспортний засіб спеціальний пристрій згідно із свідоцтвом про погодження конструкції транспортного засобу щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, із зазначенням ідентифікаційних номерів такого транспортного засобу конкретного одержувача; митна декларація на бланку єдиного адміністративного документа на паперовому носії або електронна митна декларація, або видане митним органом посвідчення про реєстрацію в уповноважених органах МВС транспортних засобів чи їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери; договір фінансового лізингу; акт про проведений аукціон або постанова та акт про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, видані органом державної виконавчої служби; інші засвідчені та оформлені в установленому порядку документи, що підтверджують набуття, перехід та припинення права власності на транспортний засіб відповідно до закону.

Згідно з п. 24 зазначеного Порядку реєстрація (перереєстрація), зняття з обліку транспортних засобів здійснюється за місцем звернення власника або його уповноваженої особи незалежно від місця реєстрації (проживання) фізичної особи чи місцезнаходження юридичної особи.

Відповідно до ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно до ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

За змістом статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

У відповідності до ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Як встановлено судом у межах справи № 910/2382/20, вибуття автомобіля VOLVO S70, рік випуску 1997, кузов № НОМЕР_1 , з власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Анід" відбулося не з його волі на підставі договору купівлі-продажу, який у подальшому судом було визнано недійсним.

Власник з дотриманням вимог статей 387 і 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання наступних рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника. Зазначений правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 року у справі № 183/1617/16.

Відтак, рішенням Господарського суду міста Києва від 19.04.2021 у справі № 910/2382/20, яке набрало законної сили та не оскаржувалося, витребувано з володіння ОСОБА_1 транспортний засіб - автомобіль марки VOLVO S70, рік випуску 1997, кузов № НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Анід».

Разом із цим, у Товариства з обмеженою відповідальністю «Анід» виникли ускладнення щодо реєстрації транспортного засобу - автомобіля марки VOLVO S70, рік випуску 1997, кузов № НОМЕР_1 , з огляду на необхідність надання документів, що підтверджують правомірність його придбання відповідно до пункту 8 Порядку.

Відповідно до пункту 8 Порядку державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться за заявою власників, зокрема на підставі копії рішення суду, засвідчена в установленому порядку, із зазначенням юридичних чи фізичних осіб, які визнаються власниками транспортних засобів, марки, моделі, року випуску таких засобів, а також ідентифікаційних номерів їх складових частин.

За наведених обставин, позивач не має можливості реалізувати своє право власності на спірний транспортний засіб шляхом його реєстрації, оскільки рішення суду про витребування вказаного рухомого майна на користь позивача не відноситься відповідно до пункту 8 Порядку до документів, що підтверджують право власності позивача на відповідний транспортний засіб.

При цьому судом враховано, що незважаючи на рішення Господарського суду міста Києва від 19.04.2021 у справі №910/2382/20, яким задоовлено позовні вимоги ліквідатора ТОВ «Анід» про витребування з володіння ОСОБА_1 транспортний засіб - автомобіль марки VOLVO S70, рік випуску 1997, кузов № НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Анід», власником спірного транспортного засобу згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру транспортних засобів України значиться ОСОБА_1 .

За змістом статті 392 ЦК України вбачається, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Тобто, стаття 392 ЦК України, в якій йдеться про визнання права власності, не породжує, а підтверджує наявне в позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності. Дана правова позиція є сталою та викладена в постанові Верховного Суду України від 07.10.2015 у справі № 6-1622цс15, постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.12.2019 у справі № 522/1029/18.

Ураховуючи викладене, суд дійшов обґрунтованого висновку про про задоволення позовних вимог ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Анід» арбітражного керуючого Бандоли О.О. в повному обсязі та визнання за ТОВ "Анід" права власності на транспортний засіб - автомобіль марки VOLVO S70, рік випуску 1997, кузов № НОМЕР_1 на підставі статті 392 ЦК України, з огляду на неможливість реалізації позивачем свого права власності при реєстрації (перереєстрації) автомобіля за ТОВ "Анід".

Витрати по сплаті судового збору відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись Кодексом України з процедур банкрутства, ст. 74, ст.ст. 76-79, ст. 86, ст. 123, ст. 129, ст.ст. 232-233, ст. 238, ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Анід» () арбітражного керуючого Бандоли О.О. задовольнити повністю.

2. Визнати право власності на транспортний засіб VOLVO S70, рік випуску 1997, кузов № НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 за Товариством з обмеженою відповідальністю «Анід» (01103, м. Київ, бул. Дружби Народів, буд. 8, кв. 9; ідентифікаційний код 22950297).

3. Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Анід» (01103, м. Київ, бул. Дружби Народів, буд. 8, кв. 9; ідентифікаційний код 22950297) судовий збір у розмірі 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) грн. 00 коп. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 01.12.2022

Суддя А.В. Яковенко