ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"30" листопада 2022 р. м. Вінниця Cправа № 902/950/22

Господарський суд Вінницької області у складі:

головуючий суддя Міліціанов Р.В.,

при секретарі Московчук Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Державного підприємства "Дослідне господарство "Олександрівське" Національного наукового центру "Інститут землеробства" Національної академії аграрних наук України, вул. Соборна, 10А, с. Олександрівка, Тростянецький район, Вінницька область, 24333, код - 00724755

до: Державного підприємства "Дослідне господарство "Бохоницьке" Інституту кормів та сільського господарства Поділля Національної академії аграрних наук України, с. Бохоники, Вінницький район, Вінницька область, 23233, код - 00496550

про стягнення 392 000,00 грн

ВСТАНОВИВ:

03.10.2022 року до Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява (вих. № 553 від 19.09.2022 року) Державного підприємства "Дослідне господарство "Олександрівське" Національного наукового центру "Інститут землеробства" Національної академії аграрних наук України до Державного підприємства "Дослідне господарство "Бохоницьке" Інституту кормів та сільського господарства Поділля Національної академії аграрних наук України про стягнення 392 000,00 грн заборгованості за договором купівлі-продажу № 29 від 22.05.2015 року.

Ухвалою суду від 10.10.2022 року відкрито провадження у справі № 902/950/22 за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 08.11.2022 року.

В судовому засіданні 08.11.2022 року судом постановлено ухвалу про відкладення розгляду справи на 30.11.2022 року об 11:30 год., яка занесена до протоколу судового засідання.

Ухвалою суду від 09.11.2022 року повідомлено учасників справи про дату наступного судового засідання.

30.11.2022 року на електронну адресу суду від представника позивача надійшов лист (б/н від 30.11.2022 року) (вх.канц. № 01-34/1025/22), в якому останній просить суд проводити судове засідання за його відсутності. Також у листі останній зазначає, що підтримує заявлені позовні вимоги та просить суд задоволити позов в повному обсязі.

В судовому засіданні 30.11.2022 року представники позивача та відповідача правом участі в судовому засіданні не скористалися, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином, ухвалою суду, яка надсилалась рекомендованою кореспонденцією.

Суд зазначає, надіслана на адресу відповідача ухвала суду від 09.11.2022 року повернулась до суду з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

Зважаючи на вищевикладене, судом при неявці відповідача в судове засідання враховується наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" обов`язок щодо внесення змін про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі, з поміж іншого і стосовно місцезнаходження, покладається на останню.

За змістом пунктів 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 р. № 270, у разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п`ять календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причин невручення. Поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі, зокрема, закінчення встановленого строку зберігання.

Відповідно до частин 3, 7 статті 120 ГПК виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Отже, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.05.2018 р. у справі № 910/15442/17.

Статтею 42 Господарського процесуального кодексу України визначено права та обов`язки учасників судового процесу, зокрема учасники справи зобов`язані: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази тощо.

Також необхідно зазначити, що за змістом статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч.1 ст.4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Також суд зазначає, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 р. (Закон України від 17.07.1997 р. № 475/97 - ВР), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особи (справа "Скопелліті проти Італії" від 23.11.1993 р.), або виконанням рішення, ухваленого на користь особи (справа "Папахелас проти Греції" від 25.03.1999 р.).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду неефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (параграфи 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі "Смірнова проти України").

Суд нагадує, що роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (&ес рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 р. у справі "Красношапка проти України").

Суд нагадує, що це роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (див.рішення Суду у справі Шульга проти України, no. 16652/04, від 02.12.2010).

До того ж організація провадження таким чином, щоб воно було швидким та ефективним, є завданням саме національних судів (див. рішення Суду у справі Білий проти України, no. 14475/03, від 21.10.2010).

Згідно із ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи положення ст.ст. 13, 74 ГПК України якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній матеріалами і документами без явки в судове засідання представників сторін.

Розглянувши подані документи і матеріали даної справи, з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті судом встановлено наступне.

Як вбачається із позовної заяви позивач в якості підстави позовних вимог посилається на укладення між Державним підприємством "Дослідне господарство "Олександрівське" Національного наукового центру "Інститут землеробства" Національної академії аграрних наук України та Державним підприємством "Дослідне господарство "Бохоницьке" Інституту кормів та сільського господарства Поділля Національної академії аграрних наук України договору купівлі-продажу № 29 від 22.05.2015 року.

В зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за договором договору купівлі-продажу № 29 від 22.05.2015 року у відповідача утворилась заборгованість в 392 000,00 грн.

З огляду на вказане, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 392 000,00 грн.

Матеріали справи не містять відзиву або будь-якої іншої заяви по суті справи зі сторони відповідача, в яких було б викладено процесуальну позицію останнього з приводу заявленого позову.

Із наявних у справі та досліджених судом доказів слідує, що 22.05.2015 року між Державним підприємством "Дослідне господарство "Олександрівське" Національного наукового центру "Інститут землеробства" Національної академії аграрних наук України (Продавець) та Державним підприємством "Дослідне господарство "Бохоницьке" Інституту кормів та сільського господарства Поділля Національної академії аграрних наук України (Покупець) укладено договір купівлі-продажу № 29 (а.с. 9 -11, т. 1).

Відповідно п. 1.1 Договору Продавець зобов`язується передати у власність, а Покупець належним чином прийняти і оплатити товар: насіння сої «КиВін»; І репродукція на суму 180 891,67 грн, насіння сої «Монада», І репродукція 145 775,00 грн, на загальну суму 392 000,00 грн.

Згідно п. 1.2 Договору загальна сума договору складає 392 000,33 грн.

Строк поставки 30 днів з моменту укладення договору. Продавець має право на дострокову поставку (п. 2.1 Договору).

Перехід права власності та ризиків на товар, вказаний в п. 1.1 Договору здійснюється в момент передачі товару (п. 2.2 Договору).

Передача товару здійснюється в пункті: с. Олександрівка, Тростянецького району, Вінницької області (п. 2.3 Договору).

Приймання товару по кількості і якості здійснюється сторонами згідно вимог чинного законодавства України (п. 2.4 Договору).

Покупець зобов`язаний оплатити вартість товару не пізніше 01.11.2015 року, Покупець має право на дострокову оплату вартості товару (п. 2.6 Договору).

За невиконання або неналежне виконання будь-якою із сторін своїх обов`язків за цим договором винна сторона відшкодовує іншій стороні завдані таким невиконанням збитки та сплачує штрафні санкції, передбачені договором та чинним законодавством . Штрафні санкції підлягають стягненню в повному обсязі, незалежно від відшкодування збитків, а відшкодування збитків не звільняє сторону від обов`язку сплатити, за вимогою іншої сторони сплатити штрафні санкції в повному обсязі (п. 3.1 Договору).

Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін та діє до 31.12.2015 року, але в будь-якому випадку, до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором (п. 5.1 Договору.

На виконання умов укладеного договору позивачем відповідачу поставлено товар на загальну суму 392 000,00 грн, що підтверджується видатковою накладною № 89 від 23.05.2015 року (а.с. 12, т. 1).

Заборгованість відповідача перед позивачем підтверджується актом звірки взаємних розрахунків станом на 01.10.2019 року (а.с. 14, т. 1).

16.09.2019 року позивачем на адресу відповідача надіслано претензію (вих. № 378), з вимогою сплати заборгованості (а.с. 15-17, т. 1).

З урахуванням встановлених обставин суд дійшов наступних висновків.

Стаття 11 Цивільного кодексу України вказує, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Як зазначено в ст.174 Господарського кодексу України, господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

З моменту укладення сторонами договору № 29 від 22.05.2015 року між ними виникли зобов`язання, які мають правову природу договору поставки.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

В силу ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст.692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ч. 1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.526 ЦК України, ст.193 ГК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 ЦК України, ч.7 ст.193 ГК України).

Відповідно до ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Кожна зі сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

Матеріали справи підтверджують неналежне виконання відповідачем договірних зобов`язань щодо проведення розрахунків за поставлений товар, у встановлений договором строк.

Виходячи з встановлених обставин справи та наведених вище законодавчих приписів, позивачем правомірно заявлено до стягнення з відповідача 392 000,00 грн заборгованості за поставлений товар за договором купівлі-продажу № 29 від 22.05.2015 року.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Згідно з ч.ч.1-4 ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

При цьому ч.1 статтею 14 ГПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Натомість відповідачем не надано суду жодних доказів на спростовування заявлених позовних вимог Державного підприємства "Дослідне господарство "Олександрівське" Національного наукового центру "Інститут землеробства" Національної академії аграрних наук України, в тому числі щодо проведення розрахунків.

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

За вказаних обставин у своїй сукупності, позов Державного підприємства "Дослідне господарство "Олександрівське" Національного наукового центру "Інститут землеробства" Національної академії аграрних наук України підлягає задоволенню у повному обсязі.

Витрати на судовий збір підлягають віднесенню на відповідача відповідно до ст.129 ГПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 3, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 80, 86, 91, 113, 118, 123, 126, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 ГПК України суд -

У Х В А Л И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства "Дослідне господарство "Бохоницьке" Інституту кормів та сільського господарства Поділля Національної академії аграрних наук України (с. Бохоники, Вінницький район, Вінницька область, 23233, код - 00496550) на користь Державного підприємства "Дослідне господарство "Олександрівське" Національного наукового центру "Інститут землеробства" Національної академії аграрних наук України (вул. Соборна, 10А, с. Олександрівка, Тростянецький район, Вінницька область, 24333, код - 00724755) 392 000,00 грн - заборгованості за Договором купівлі-продажу № 29 від 22.05.2015 року та 5 880,00 грн - відшкодування судових витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Примірник ухвали надіслати сторонам на офіційні електронні адреси, за їх відсутності - рекомендованим листом, з повідомлення про вручення поштового відправлення, та засобами електронного зв`язку: позивачу - ; відповідачу - .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Північно - західного апеляційного господарського суду.

Повний текст судового рішення складено 05 грудня 2022 р.

Суддя Міліціанов Р.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (вул. Соборна, 10А, с. Олександрівка, Тростянецький район, Вінницька область, 24333)

3,4 - відповідачу (с. Бохоники, Вінницький район, Вінницька область, 23233; вул. Мічуріна, 1, с. Агрономічне, Вінницький район, Вінницька область, 23233)