ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" листопада 2022 р.м. ХарківСправа № 922/1219/22

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавренюк Т.А.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства "Укргазвидобування" (04053, м. Київ, Шевченківський район м. Києва, вул. Кудрявська, 26/28, адреса для листування: 64250, Харківська область, Балаклійський район, смт. Донець, вул. Стадіонна, 9, )
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохолдинг Восток" (63011, Харківська область, Валківський район, смт. Старий Мерчик, вул. Театральна, 8Б, )
про стягнення 38 384,76грн
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача суму основного боргу в розмірі 32 230,15грн, пеню в розмірі 2 841,89грн, 3% річних в розмірі 438,94грн, збитки від інфляції в розмірі 2 873,78грн та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 481,00грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач в порушення умов договору договір № 2/Ц-в про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна від 19.07.2021 не здійснив розрахунки по відшкодуванню понесених витрат, з посиланням на ст.ст.14, 525, 526, 549, 611 Цивільного кодексу України, ст.ст.193, 216, 217, 218, 230, 231 Господарського кодексу України.

Ухвалою суду від 12.08.2022, після усунення позивачем недоліків, позовну заяву Акціонерного товариства "Укргазвидобування" прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою суду від 16.09.2022 на підставі ч.11 ст.176 Господарського процесуального кодексу України позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків - п`ять днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху та зобов`язано позивача зазначити у позовній заяві вірну адресу відповідача та надати належні докази листом з описом вкладення направлення на адресу відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, копії позовної заяви та копії доданих до неї документів.

26.09.2022 до суду від позивача надійшла заява про виконання вимог ухвали суду від 16.09.2022, з якої вбачається, що позивачем усунено недоліки, що були підставою для залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою суду від 28.09.2022 розгляд справи № 922/1219/22 продовжено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами. Відповідачу встановлено строк 15 календарних днів з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позов, 5 календарних днів з дня отримання відповіді позивача на відзив на подання до суду заперечень на відповідь позивача на відзив.

Відповідач своїм правом, наданим відповідно до ст.251 Господарського процесуального кодексу України, не скористався, відзив на позов не надав.

Ухвалу суду від 28.09.2022 направлено на адресу відповідача, яка збігається із адресою, зазначеною у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, як адреса місцезнаходження юридичної особи.

Як вбачається з матеріалів справи, вищезазначену судову кореспонденцію було повернуто на адресу суду без доказів вручення із зазначенням пошти "адресат відсутній".

Згідно із ч.1 ст.10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного держаного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Відповідно до ч.6 ст.242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Процесуальні документи у цій справі направлялись всім учасникам судового процесу, що підтверджуються штампом канцелярії на зворотній стороні відповідного документу.

Крім того, процесуальні документи щодо розгляду даної справи офіційно оприлюднені у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua) та знаходяться у вільному доступі.

Таким чином, всім учасникам справи надано можливість для висловлення своєї правової позиції по суті позовних вимог, а також судом надано сторонам достатньо часу для звернення із заявами по суті справи та з іншими заявами з процесуальних питань.

Також, суд вважає з необхідне звернути увагу, що відповідно до ст. 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи введення в Україні воєнного стану із 24.02.2022 та активні боєві дії на території м. Харкова, судом був наданий відповідачу більш тривалий час для можливості реалізувати свої процесуальні права та викласти свою правову позицію по справі.

Проте, від відповідача до теперішнього часу будь-яких заяв чи пояснень по суті спору не надходило.

Приймаючи до уваги належне повідомлення відповідача про розгляд даної справи, а також враховуючи наявність у матеріалах справи достатньої кількості документів для розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про її розгляд за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та надані докази, суд встановив наступне.

19.07.2021 між Акціонерним товариством "Укргазвидобування" (позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агрохолдинг Восток" (відповідач) укладено договір оренди комплексного об`єкту № 2/Ц-о, відповідно до умов якого позивач передав, а відповідач прийняв у строкове платне користування комплекс нежитлових будівель "Центральні садиби" колишнього ПСГ "Восток", споруд та обладнанням, перелік яких зазначено в додатку № 4 (далі - майно) площею - 4021,2 кв.м, розміщених за адресою: Харківська область, Богодухівський район, с. Старий Мерчик, вул. Театральна, буд. 8, 8б, 8г, 8ж, 8з, 8к, 8н, 8п, 8т, 8е, 8є, 8в, 8а, що перебуває на балансі позивача.

Відповідно до п.3.6 договору оренди вартість комунальних послуг (водо-, енерго - постачання), а також інші витрати, пов`язані з утриманням приміщень (в тому числі витрати з охорони), що входять до складу орендованого майна, сплачує відповідач згідно договорів, які укладені з підприємствами на отримання послуг, або відшкодовує позивачу на підставі окремо укладеного договору.

За умовами п.5.2 та п.5.12 договору відповідач зобов`язався своєчасно та у повному обсязі сплачувати орендну плату на рахунок позивача та компенсувати позивачу плату земельного податку за земельну ділянку, що передається у користування з об`єктом, та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що орендується, згідно виставлених рахунків.

Вступ відповідача у володіння та користування приміщенням настає одночасно з підписанням сторонами Договору та Акту прийому-передачі вказаного Майна (п.2.1 договору).

Цей Договір набирає чинності з моменту його укладання та підписання Сторонами акту прийому-передачі Майна та діє 2 роки 11 місяців включно, а в частині розрахунків - до повного їх виконання (п.10.1 договору).

19.07.2021 між сторонами складено та підписано Акт прийому-передачі майна, відповідно до якого позивач передав, а відповідач прийняв у строкове платне користування майно, розміщене за адресою: Харківська область, Богодухівський район, с. Старий Мерчик, вул. Театральна, буд. 8, 8б, 8г, 8ж, 8з, 8к, 8н, 8п, 8т, 8е, 8є, 8в, 8а, в якому зазначено, що сторони не мають претензій одна до одної щодо стану майна, яке передається по цьому акту.

Даний акт підписано відповідачем без будь-яких зауважень.

Також між сторонами підписано додаток № 4 до договору оренди "Перелік майна, що передається в оренду.

На виконання умов договору оренди комплексного об`єкту 19.07.2021 між сторонами укладено договір № 2/Ц-в про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна, відповідно до умов якого відповідач зобов`язався відшкодовувати позивачу витрати, понесені на утримання майна, переданого в оренду згідно договору № 2/Ц-о від 19.07.2021 - комплексу нежитлових будівель "Центральні садиби" колишнього ПСГ "Восток", споруд та обладнанням, перелік яких зазначено в додатку № 4 (далі - майно) площею - 4021,2 кв.м, розміщених за адресою: Харківська область, Богодухівський район, с. Старий Мерчик, вул. Театральна, буд. 8, 8б, 8г, 8ж, 8з, 8к, 8н, 8п, 8т, 8е, 8є, 8в, 8а, зокрема на комунальні послуги та за користування земельною ділянкою тощо.

Як зазначає позивач у позовній заяві, він на виконання умов договору листами № ШГВ4188-003.1.2-13 від 12.10.2021 та № ШГВ97/003.1.2-13 від 12.01.2022 направив на адресу відповідача акти відшкодування витрат, понесених позивачем з нарахування (сплати) податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 3 і 4 квартали 2021 року та рахунки-фактури на оплату.

Відповідач акти відшкодування витрат, понесених позивачем з нарахування (сплати) податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 3 і 4 квартали 2021 не підписав, розрахунки по відшкодуванню понесених витрат не здійснив, мотивованої відмови від підписання даних актів та заперечень з боку відповідача на адресу позивача не надходило.

21.01.2022 позивач на адресу відповідача надіслав претензію № ШГВ374/003.1.1-14 з вимогою здійснити оплату відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна, яка залишена останнім без відповіді та задоволення.

У зв`язку із несплатою відповідачем витрат, понесених позивачем з нарахування (сплати) податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 3 і 4 квартали 2021, останній нарахував відповідачу пеню в розмірі 2 841,89грн, 3% річних в розмірі 438,94грн та збитки від інфляції в розмірі 2 873,78грн.

Надаючи правову кваліфікацію фактичним обставинам та спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Предметом позову у даній справі є стягнення з відповідача витрат, понесених позивачем з нарахування (сплати) податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 3 і 4 квартали 2021 року.

За приписами ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Положеннями статей 627, 628 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У відповідності до вимог ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом.

Як вже було встановлено судом, між сторонами укладено договір оренди комплексного об`єкту № 2/Ц-о від 19.07.2021, відповідно до п. 5.12 якого відповідач, окрім здійснення орендної плати за орендоване майно, взяв на себе зобов`язання компенсувати позивачу, зокрема, плату податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що орендується, згідно виставлених рахунків.

Таким чином, сторони у договорі погодили обов`язок відповідача сплачувати податок на нерухоме майно згідно виставлених позивачем рахунків.

Враховуючи викладене, до предмету доказування у даній справі входить встановлення факту виставлення позивачем відповідачу рахунків на компенсацію оплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 3 і 4 квартали 2021 року.

Оскільки ні діючим законодавством, ні умовами договору не передбачено особливого порядку виставлення рахунків, як і особливих вимог до змісту відповідних рахунків, суд доходить висновку, що будь-яка вимога про компенсацію податку на нерухоме майно із зазначенням відповідної суми може вважатись моментом виставлення рахунку відповідно до п. 5.12 договору оренди комплексного об`єкту.

Що стосується строків компенсації відповідачем позивачу податку на нерухоме майно, то сторонами у договорі такий строк передбачений не був, а тому суд керується наступним.

Частиною першою ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

У силу ч.2 ст.530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Оскільки положеннями цієї статті не визначена форма пред`явлення вимоги кредитором, тому останній може здійснити своє право будь-яким шляхом. Волевиявлення щодо виконання боржником відповідного обов`язку має бути вчинено кредитором в активній однозначній формі, доведеної до відома боржника.

Як вже було зазначено судом, позивач, в обґрунтування позовних вимог посилається на факт направлення ним на адресу відповідача листів № ШГВ4188-003.1.2-13 від 12.10.2021 та № ШГВ97/003.1.2-13 від 12.01.2022 в яких позивач зазначив суму податку за 3 і 4 квартали 2021 року для компенсації відповідачем, а також претензії № ШГВ374/003.1.1-14 з вимогою здійснити оплату відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна.

Однак доказів направлення відповідних листів № ШГВ4188-003.1.2-13 від 12.10.2021 та № ШГВ97/003.1.2-13 від 12.01.2022 із зазначенням суми податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 3 і 4 квартали 2021 року на загальну суму 32 230,15грн, як і будь-яких рахунків на оплату відповідного податку за вказаний період, претензії або іншої вимоги на адресу відповідача позивачем до матеріалів справи надано не було, в матеріалах справи такі докази відсутні.

Суд звертає увагу, що в матеріалах справи міститься претензія № ШГВ374/003.1.1-14 від 21.01.2022, проте доказів направлення даної претензії на адресу відповідача позивачем суду також не надано. Крім того, позивачем у даній претензії зазначена інша сума заборгованості, ніж заявлена до стягнення у даній справі, та природа такої заборгованості також інша.

Оскільки позивач не довів факту пред`явлення ним вимоги до відповідача про компенсацію оплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 3 і 4 квартали 2021 року, суд дійшов висновку, що строк виконання відповідачем обов`язку з відшкодування позивачу відповідного податку не настав.

Суд також визнає помилковим посилання позивача на договір № 2/Ц-в про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна від 19.07.2021, яким визначено строк та порядок здійснення відповідної оплати, оскільки предметом цього договору є відшкодування витрат за комунальні послуги та за користування земельною ділянкою, тоді як предметом позову у даній справі є стягнення заборгованості саме з відшкодування позивачу плати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, обов`язок сплати якого сторони погодили у п. 5.12 договору оренди.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оскільки позивач, у відповідності до положень п. 5.12 договору та ч.2 ст.530 Цивільного кодексу України, належних доказів, які б свідчили про звернення до відповідача з вимогою здійснити компенсацію оплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що орендується за 3 та 4 квартал 2021 року не надав, докази такого звернення в матеріалах справи відсутні, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову в цій частині.

Оскільки суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення 32 230,15грн компенсації податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що орендується за 3 та 4 квартал 2021 року, відсутні й правові підстави для задоволення позовних вимог в частині стягнення пені в розмірі 2 841,89грн, 3% річних в розмірі 438,94грн та збитків від інфляції в розмірі 2 873,78грн, нарахованих позивачем за несвоєчасне виконання відповідачем обов`язку із компенсації відповідного податку.

Витрати зі сплати судового збору, згідно із ст.129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст.129, 237, 238, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дане рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення шляхом подання апеляційної скарги до Східного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено "29" листопада 2022 р.

Суддя Т.А. Лавренюк