ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2022м. ДніпроСправа № 904/3510/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю СМ Технік, м. Дніпро

до Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат", м. Жовті Води, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості в розмірі 139 122, 38 грн.

Суддя Ліпинський О.В.

Представники: справу розглянуто без повідомлення (виклику) учасників справи

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю СМ Технік (далі - Позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (далі - Відповідач) про стягнення заборгованості в розмірі 139 122,38 грн., з яких: 91 558,80 грн. основного боргу, 17 047,37 грн. інфляційних втрат, 24 107,09 грн. пені, 6 409,12 грн. штрафу.

Позовні вимоги мотивні неналежним виконанням відповідачем зобов`язань щодо оплати наданих послуг за договором про закупівлю послуг № 381/40/69СП від 02.06.2021 року.

Ухвалою суду від 21.10.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами. Відповідачу надано строк на подачу відзиву на позовну заяву протягом 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі.

Через відсутність фінансування суду, направлення на адресу Відповідача ухвали про відкриття провадження у справі, засобами поштового зв`язку не здійснювалось.

На електронну адресу Відповідача, ухвала суду була направлена в електронному вигляді (а.с. 34).

Відповідно до частини 3 статті 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

За змістом частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є, зокрема, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи. Якщо судове рішення надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

В порушенням вимог ухвали суду від 21.10.2022 року, яка отримана відповідачем 21.10.2022 року, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа, останній відзив на позовну заву не надав, у зв`язку із чим, керуючись ч. 9 ст. 165 ГПК України, справа вирішується за наявними матеріалами.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

02.06.2021 року між Позивачем (Виконавцем) та Відповідачем (Замовником) укладено договір про закупівлю послуг № 381/40/69СП (надалі - Договір).

Згідно п. 1.1. Договору Виконавець зобов`язується надати послуги, зазначені в п. 1.2. Договору, а Замовник прийняти і оплатити послуги.

Відповідно до п. 1.2. Договору Виконавець зобов`язується надати в порядку та на умовах даного договору Послуги з технічного огляду та випробувань, код ДК 021:2015-7163 (Технічне обслуговування гвинтових комплексів РМЗ ДП СхідГЗК) (надалі послуги) відповідно до Технічних умов на технічне обслуговування гвинтових компресорів Atlas Copco GA90, NICMAS HBE 20/0,8, DALGAKIRAN TIDY 50. (додаток №2, який є невід`ємною частиною договору.)

Пунктом 3.1. Договору сторони погодили, що вартість послуг визначається відповідно до розрахунку вартості послуг (додаток № 1, який є невід`ємною частиною договору) та складає 183 117,60 грн. у т.ч. ПДВ 20% - 30 519,60 грн.

Відповідно до п. 4.2. Договору замовник здійснює 50% передплату після підписання договору.

Остаточний розрахунок за надані послуги Замовник здійснює по факту надання послуг, з відстрочкою платежу 30 банківських днів від дати підписання акту приймання здачі наданих послуг (п. 4.3. Договору).

Згідно п. 4.4. Договору підставою для оплати наданих послуг є Акт здачі-приймання наданих послуг підписаний з двох сторін та рахунок доданий о нього.

За змістом п. 11.1 розділу 11 Договору він набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2021, але в будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

На виконання умов Договору, Позивачем були надані послуги на загальну суму 183 117,60 грн. з урахуванням ПДВ.

Факт надання відповідних послуг підтверджується актами надання послуг № 290 від 23.11.2021 року та № 317 від 16.12.2021 року, які підписані сторонами без зауважень.

Належне надання відповідних послуг та відсутність претензій замовника щодо їх якості, також підтверджується спільними протоколами технічного обслуговування повітряного компресора від 23.11.2021 року та 16.12.2021 року (а.с. 23, 24).

Отже, Позивачем у повному обсязі було виконано свої договірні зобов`язання та надано послуги за Договором в розмірі 183 117,60 грн., для оплати яких виставлено рахунок № 154 від 09.06.2021 року,

Відповідач за надані послуги розрахувався частково, сплативши на користь Позивача попередню оплату в розмірі 91 558,80 грн. (а.с. 27), що становить 50 % ціни договору. Остаточний розрахунок за надані послуги в сумі 91 558,80 грн., відповідач не здійснив.

На час розгляду справи в суді, доказів сплати заборгованості сторонами не надано.

Згідно вимог статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до положень статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що у якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі у вигляд обов`язку сплатити неустойку.

Відповідно до положень ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

За своєю правовою природою, неустойка (пеня, штраф) є видом забезпечення виконання зобов`язання.

Відповідно до п. 8.4.. Договору сторони погодили, що за порушення строків оплати за надані послуги, передбачені договором, Замовник оплачує Виконавцю штрафні санкції у розмірі, передбаченому ст. 231 ГК України.

В обґрунтування здійсненого нарахування пені та штрафу, Позивач посилається на ч. 2 ст. 231 Господарського кодексу України, якою передбачено, що у разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Аналізуючи зміст статті 231 ГК України в цілому, Велика палата Верховного Суду у постанові від 10.12.2019 по справі № 904/4156/18 зазначила, що частина друга статті 231 ГК України визначає уніфікований розмір штрафних санкцій за певні види правопорушень (порушення вимог щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг), порушення строків виконання негрошового зобов`язання) у господарському зобов`язанні.

Таким чином, враховуючи те, що штрафні санкції передбачені ч. 2 ст. 231 ГК України застосовуються лише за порушення негрошових зобов`язань, а в даному спорі мало місце порушення Відповідачем саме грошового зобов`язання (порушення строків оплати наданих послуг), суд приходить до висновку щодо відсутності правових підстав для застосування норми ч. 2 ст. 231 ГК України до спірних правовідносин.

Згідно ч.ч. 4, 6 ст. 231 ГК України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Зважаючи на те, що в договорі сторони не узгодили конкретний розмір пені та штрафу за порушення грошового зобов`язання, не встановлено їх розміру і нормами чинного законодавства, нарахування Позивачем пені в розмір 24 107,09 грн. та штрафу у розмірі 6 409,12 грн. слід визнати безпідставним, у зв`язку із чим, позов в цій частині вимог задоволенню не підлягає.

Відповідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошових зобов`язань на вимогу кредитора, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

Крім стягнення суми основного боргу, Позивач вимагає стягнення з Відповідача інфляційні втрати в розмірі 17 047,37 грн. які розраховані за загальний період прострочення з 10.01.2022 року 14.10.2022 року, по кожному акту окремо.

Здійснивши перевірку складеного Позивачем розрахунку інфляційних втрат, суд дійшов висновку, що нарахування проведено арифметично правильно.

Таким чином, з урахуванням встановлених обставин, суд вважає вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню частково в розмірі 108 606,17 грн., з яких: 91 558, 80 грн. сума основного боргу, 17 047,37 грн. інфляційні втрати. В решті позовних вимог слід відмовити.

На підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 77-79, 86, 123, 126, 129, 233, 236-241, 247, 252, 326 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (52210, Дніпропетровська область, м. Жовті Води, вул. Горького, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю СМ Технік(49000, м. Дніпро, вул. Криворізька, 12, оф. 34, код 42521179) 91 558,80 грн. основного боргу, 17 047,37 грн. інфляційних втрат, 1 936,80 грн. витрат зі сплати судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Ліпинський