ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2022 року Справа №906/943/18

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Саврій В.А., суддя Миханюк М.В. , суддя Коломис В.В.

при секретарі судового засідання Кужель Є.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Чорноморський банк розвитку та реконструкції" на ухвалу Господарського суду Житомирської області від 21.07.2022 (повний текст - 26.07.2022) у справі №906/943/18 (суддя Макаревич В.А.)

за заявою Фізичної особи - підприємця Косенка Володимира Олександровича (м.Львів-Брюховичі);

до боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Ружинський комбікормовий завод" (Вінницька область, Погребищенський район, м.Погребище)

про визнання банкрутом

за участю представників:

ПАТ "Чорноморський банк розвитку та реконструкції" - Лобань Д.М.;

Фізичної особи-підприємця Косенко В.О. - Мазуренко І.О.;

арбітражний керуючий - Задорожний Ю.В.;

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду Житомирської області знаходиться справа №906/943/18 за заявою Фізичної особи-підприємця Косенка Володимира Олександровича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ружинський комбікормовий завод" (22200, Вінницька область, Погребищенський район, м.Погребище, вулиця Богуна, будинок 2; ідентифікаційний код 32265078) про визнання банкрутом.

Постановою Господарського суду Житомирської області від 17.06.2020 визнано банкрутом Товариство з обмеженою відповідальністю "Ружинський комбікормовий завод" (Вінницька область, Погребищенський район, м.Погребище, вулиця Богуна, будинок 2; ідентифікаційний код 32265078); відкрито ліквідаційну процедуру Товариства з обмеженою відповідальністю "Ружинський комбікормовий завод" (Вінницька область, Погребищенський район, м.Погребище) на строк 12 місяців.

03.12.2021 до суду від Публічного акціонерного товариства "Чорноморський банк розвитку та реконструкції" надійшла заява №176/21-л від 19.11.2021 про визнання грошових вимог до боржника на суму 21200000 грн; визнання ПАТ "Чорноморський банк розвитку та реконструкції" забезпеченим кредитором, вимоги якого до боржника забезпечені заставою майна боржника та включення зазначених вимог до реєстру вимог кредиторів.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 21.07.2022 у справі №906/943/18 відмовлено Публічному акціонерному товариству "Чорноморський банк розвитку та реконструкції" у задоволенні заяви №176/21-л від 19.11.2021 про визнання грошових вимог до боржника на суму 21200000 грн, визнання ПАТ "Чорноморський банк розвитку та реконструкції" забезпеченим кредитором, вимоги якого до боржника забезпечені заставою майна боржника та включення зазначених вимог до реєстру вимог кредиторів у справі №906/943/18.

Не погоджуючись з винесеною ухвалою, Публічне акціонерне товариство "Чорноморський банк розвитку та реконструкції" звернулося до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою.

В скарзі, зокрема, зазначає, що з самого початку ПАТ "Чорноморський банк розвитку та реконструкції" повідомлено суд першої інстанції та інших учасників процесу, що відсутність первинних документів у розпорядженні банку пов`язана із збройною агресією Російської Федерації та тимчасовою окупацією Автономної Республіки Крим, внаслідок якої, на даний час, неможливий доступ до головного офісу банку із усією наявною документацією та базами даних. При цьому, відсутність первинної бухгалтерської документації у боржника пов`язаної із отриманням кредиту є неналежним виконанням обов`язків, як арбітражним керуючим Сиволобовим Максимом Марковичем, так і арбітражним керуючим Задорожним Юрієм Володимировичем.

Апелянт зазначає про наявність в матеріалах справи беззаперечних доказів наявності заборгованості ТОВ «Ружинський комбікормовий завод», а саме: оформлена відповідно до вимог чинного законодавства та подана особисто колишнім директором боржника ОСОБА_1 , фінансова звітність ТОВ «Ружинський комбікормовий завод».

Також, посилаючись на стандарт «balance of probabilities» («баланс ймовірностей») апелянт зазначає, що за відсутності будь-яких доказів на спростування наявності боргових зобов`язань перед ПАТ "Чорноморський банк розвитку та реконструкції", факт такої заборгованості є доведеним. Судом першої інстанції проігноровано вимоги ст.79 ГПК України та за відсутності будь-яких доказів на спростування наявності боргових зобов`язань боржника перед ПАТ "Чорноморський банк розвитку та реконструкції" відмовлено в задоволенні заяви.

Крім цього зазначає, що суд першої інстанції необґрунтовано відхилив клопотання ПАТ "Чорноморський банк розвитку та реконструкції" про виклик у судове засідання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 для надання пояснень щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

Також зазначає, що судом першої інстанції обмежено участь ПАТ "Чорноморський банк розвитку та реконструкції" в судовому засіданні, чим порушено права передбачені ст.42 ГПК України та ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

На підставі викладеного скаржник просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Господарського суду Житомирської області від 21.07.2022 у справі №906/943/18 та ухвалити нове рішення яким: визнати грошові вимоги кредитора - ПАТ "Чорноморський банк розвитку та реконструкції", визнати ПАТ "Чорноморський банк розвитку та реконструкції" забезпеченим кредитором, грошові вимоги кредитора ПАТ "Чорноморський банк розвитку та реконструкції" включити до реєстру вимог кредиторів ТОВ «Ружинський комбікормовий завод».

Апеляційна скарга надійшла безпосередньо на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду.

Листом від 18.08.2022р. матеріали справи витребувано з Господарського суду Житомирської області.

Належним чином оформлені матеріали справи надійшли на адресу суду апеляційної інстанції 30.08.2022р.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 01.09.2022 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Чорноморський банк розвитку та реконструкції" на ухвалу Господарського суду Житомирської області від 21.07.2022 у справі №906/943/18 залишено без руху. Запропоновано скаржнику протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали усунути недоліки, а саме: подати до Північно-західного апеляційного господарського суду докази надсилання копії скарги з доданими до неї документами учасникам справи.

19.09.2022 на адресу суду від скаржника надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги до якої долучено докази надсилання копії скарги з доданими до неї документами учасникам справи (лист від 12.09.2022).

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 26.09.2022 поновлено Публічному акціонерному товариству "Чорноморський банк розвитку та реконструкції" строк на апеляційне оскарження та відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Чорноморський банк розвитку та реконструкції" на ухвалу Господарського суду Житомирської області від 21.07.2022 у справі №906/943/18. Розгляд апеляційної скарги призначено на 16.11.2022 об 11:00год. у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду за адресою: 33001, м.Рівне, вул.Яворницького,59 у залі судових засідань №4.

17.10.2022 на адресу суду від кредитора - Фізичної особи-підприємця Косенка Володимира Олександровича надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу.

У відзиві кредитор звертає увагу, що єдиними доказами, які підтверджують факт надання коштів, наявність заборгованості та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Проте, банком жодних первинних документів не надано.

Також кредитор вважає, що судом першої інстанції жодним чином не порушено принципу змагальності, про що зазначає скаржник. Навпаки, судом дотримано вимоги ч.3 ст.13 ГПК України, згідно з якою, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Така вимога закону є складовою принципу змагальності. Так, саме на ПАТ "Чорноморський банк розвитку та реконструкції" покладено обов`язок довести факт наявності кредиторської заборгованості та її розмір, адже це вони стверджують про наявність такої кредиторської заборгованості. Покладення таких обов`язків на боржника чи ліквідатора якраз і було б порушенням принципу змагальності.

Вважає, що і розпорядником майна Сиволобовим М.М., і в подальшому ліквідатором Задорожним Ю.В., вжито всіх заходів для встановлення місця знаходження первинної документації боржника, про що обґрунтовано зазначено в оскаржуваній ухвалі.

На підставі показань Поліщука М.В. не можна робити висновку про факти видачі чи повернення кредиту, а також про розмір кредиторської заборгованості, адже згідно статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Зазначає, що ОСОБА_2 перебуває в розшуку з 2019 року, про що містяться відомості в матеріалах справи. За весь час розгляду справи про банкрутство жодного разу не отримав кореспонденцію за відомим суду місцем проживання. Відтак, з матеріалів справи очевидно, що отримати будь які пояснення від ОСОБА_2 чи то письмові, чи усні не видається за можливе.

Звертає увагу, що судове засідання 27.06.2022 не закінчилось постановленням судового рішення. Розгляд заяви ПАТ "Чорноморський банк розвитку та реконструкції" було відкладено до 21.07.2022. Під час останнього судового засідання представник ПАТ "Чорноморський банк розвитку та реконструкції" був присутній особисто, надавав пояснення, а відтак, судом жодним чином не було порушено ані прав, визначених ст.42 ГПК України, ані передбачених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

На підставі викладеного просить суд апеляційну скаргу ПАТ "Чорноморський банк розвитку та реконструкції" на ухвалу Господарського суду Житомирської області від 21.07.2022 у справі №906/943/18 залишити без задоволення, а вказану ухвалу без змін.

20.10.2022 на адресу суду від арбітражного керуючого ТОВ «Ружинський комбікормовий завод» - Задорожного В.Ю. надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу.

У відзиві зазначає, що при розгляді кредиторської заяви ПАТ "Чорноморський банк розвитку та реконструкції" у суді першої інстанції та на неодноразові вимоги суду заявником не було надано належні і допустимі докази, а саме - первинні документи (виписки про рахунку, меморіальні ордери, квитанції), що могли б підтвердити факт видачі кредиту та наявну суму заборгованості банкрута станом на дату подання заяви (21200000 грн).

Також, арбітражний керуючий Задорожний Ю.В. вважає, що ним, як і розпорядником майна Сиволобовим М.М., було вжито усіх необхідних заходів задля витребування у керівництва ТОВ «Ружинський комбікормовий завод» первинної документації боржника, докази чого наявні в матеріалах справи.

Звертає увагу, що кредитором банкрута ОСОБА_1 не було спрямовано на адресу господарського суду заяву свідка, а подано письмові пояснення у справі, що виключає можливість виклику ОСОБА_1 у судове засідання у якості свідка. Також судом першої інстанції належним чином оцінено надані ОСОБА_1 письмові пояснення, надано належну оцінку та зроблено правильні висновки щодо необхідності доведення обставин, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, іншими засобами доказування (стаття 77 ГПК України).

Щодо необхідності виклику ОСОБА_2 , як свідка, то судом першої інстанції повністю законно та обґрунтовано відмовлено ПАТ "Чорноморський банк розвитку та реконструкції" у задоволенні заяви про його виклик, адже така особа не подавала до суду заяви свідка, а також ОСОБА_2 перебуває у розшуку Міністерством внутрішніх справ України та є особою, яка переховується від органів влади.

Крім цього зазначає, що можливість застосування принципу «вірогідності доказів», передбаченого ст.79 ГПК України, не відміняє необхідності дотримання, а тим більш порушення, принципу допустимості доказів, визначеного статтею 77 ГПК України, згідно якого обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У зв`язку з викладеним просить суд відмовити ПАТ «Чорноморський банк розвитку і реконструкції» у задоволенні апеляційної скарги, а ухвалу Господарського суду Житомирської області від 21.07.2022 у справі №906/943/18 залишити без змін.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції 16.11.2022 представник ПАТ "Чорноморський банк розвитку та реконструкції" підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, надав пояснення по справі. Арбітражний керуючий Задорожний Ю.В. заперечував проти доводів та вимог апеляційної скарги та надавав пояснення по справі. Представник Фізичної особи-підприємця Косенко В.О. заперечував проти доводів та вимог апеляційної скарги та надавав пояснення по справі.

Ухвалою від 16.11.2022 розгляд справи відкладено на 30.11.2022 об 11:00 год. Забезпечено арбітражному керуючому Задорожньому Ю.В. ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та представнику Фізичної особи - підприємця Косенко В.О. - Мазуренку І.О. ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою від 21.11.2022 задоволено заяву представника ПАТ "Чорноморський банк розвитку та реконструкції" - Лобаня Д.М. ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції 30.11.2022 представник ПАТ "Чорноморський банк розвитку та реконструкції" просив суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Господарського суду Житомирської області від 21.07.2022 у справі №906/943/18 та ухвалити нове рішення яким: визнати грошові вимоги кредитора - ПАТ "Чорноморський банк розвитку та реконструкції", визнати ПАТ "Чорноморський банк розвитку та реконструкції" забезпеченим кредитором, грошові вимоги кредитора ПАТ "Чорноморський банк розвитку та реконструкції" включити до реєстру вимог кредиторів ТОВ «Ружинський комбікормовий завод».

Арбітражний керуючий Задорожний Ю.В. просив відмовити ПАТ «Чорноморський банк розвитку і реконструкції» у задоволенні апеляційної скарги, а ухвалу Господарського суду Житомирської області від 21.07.2022 у справі №906/943/18 залишити без змін.

Представник Фізичної особи-підприємця Косенко В.О. просив відмовити ПАТ «Чорноморський банк розвитку і реконструкції» у задоволенні апеляційної скарги, а ухвалу Господарського суду Житомирської області від 21.07.2022 у справі №906/943/18 залишити без змін.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, відзивів, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Північно-західний апеляційний господарський суд прийшов до висновку про наступне:

Відповідно до ч.1 ст.45 Кодексу України з процедур банкрутства, конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Частиною 2 статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що кредитор, за заявою якого відкрито провадження у справі, має право заявити додаткові грошові вимоги до боржника у межах строку, встановленого частиною першою цієї статті.

Забезпечені кредитори зобов`язані подати заяву з грошовими вимогами до боржника під час провадження у справі про банкрутство в частині вимог, що є незабезпеченими, або за умови відмови від забезпечення.

Забезпечені кредитори можуть повністю або частково відмовитися від забезпечення. Якщо вартості застави недостатньо для покриття всієї вимоги, кредитор повинен розглядатися як забезпечений лише в частині вартості предмета застави. Залишок вимог вважається незабезпеченим.

Склад і розмір грошових вимог кредиторів визначаються в національній валюті України. Якщо зобов`язання боржника визначені в іноземній валюті, то склад і розмір грошових вимог кредиторів визначаються в національній валюті за курсом, встановленим Національним банком України на дату подання кредитором заяви з грошовими вимогами до боржника.

Майнові вимоги кредиторів до боржника мають бути виражені в грошових одиницях і заявлені до господарського суду в порядку, встановленому цією статтею.

Як встановлено ч.4 ст.45 Кодексу України з процедур банкрутства, для кредиторів, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, усі дії, вчинені у судовому процесі, є обов`язковими так само, як вони є обов`язковими для кредиторів, вимоги яких були заявлені протягом встановленого строку.

Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, задовольняються в порядку черговості, встановленої цим Кодексом.

Кредитори, вимоги яких заявлені після завершення строку, визначеного частиною першою цієї статті, є конкурсними, однак не мають права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів.

Публічне акціонерне товариство "Чорноморський банк розвитку та реконструкції" звернулось до суду із заявою про визнання грошових вимог до боржника на суму 21200000 грн як забезпеченого кредитора, посилаючись на укладений 14.09.2010 між АКБ "Чорноморський банк розвитку та реконструкції" та ТОВ "Ружинський комбікормовий завод" кредитний договір №1001/252/293.

За умовами Кредитного договору Банк відкрив ТОВ "Ружинський комбікормовий завод" кредитну лінію з лімітом 1000000 (один мільйон) грн на строк до 15.04.2011.

Виконання зобов`язань по Кредитному договору забезпечене шляхом укладання Договору іпотеки єдиного майнового комплексу ТОВ "Ружинський комбікормовий завод" від 14.09.2010 №987, посвідченого приватним нотаріусом Ружинського районного нотаріального округу Житомирської області Власюком П.В. (далі - Іпотечний договір), та договору поруки від 14.09.2010 №1001/252/293-п із поручителем ОСОБА_2 .

При цьому, на виконання вимог ухвал суду першої інстанції від 31.05.2022, 27.06.2022 надати завірений належним чином договір (оригінал для огляду, завірені копії - до матеріалів справи) поруки від 14.09.2010 №1001/252/293-П з колишнім директором боржника ОСОБА_2 , який є поручителем за відповідним кредитним договором, стороною якого є ПАТ "Чорноморський банк розвитку та реконструкції"; докази виконання (часткового виконання) зазначеного договору поруки ОСОБА_2 , ПАТ "Чорноморський банк розвитку та реконструкції" повідомлено про відсутність у банку зазначеного договору та доказів, які б підтверджували виконання поручителем ОСОБА_2 своїх зобов`язань.

За умовами Іпотечного договору ТОВ "Ружинський комбікормовий завод" (код ЄДР - 32265078, місцезнаходження - вул.Першотравнева, 1, с.Білилівка, Ружинський район, Житомирська область) передало АКБ "Чорноморський банк розвитку та реконструкції" в іпотеку нерухоме майно - єдиний майновий комплекс ТОВ "Ружинський комбікормовий завод", що складається з КПП (1, А), вагової (1, Б), зерноскладу (1, В), ДСП-32 ((І), 2, Г), складу (1, Д), свинарнику (1, Е), складу (1, Ж), ДСП-32 ((II), 1, І), пилорами (1, Й), цеху рідких дріжджів, гаражу (1, К), нежитлової будівлі - головного корпусу, складу сировини (2, Л), нежитлової будівлі - зерноскладу, піднавісу (2, ї).

Згодом сторонами було укладено договори про внесення змін до кредитного та іпотечного договорів.

У заяві про грошові вимоги до боржника ПАТ "Чорноморський банк розвитку та реконструкції" зазначив, що на день запровадження процедури виведення ПАТ "Чорноморський банк розвитку та реконструкції" з ринку, та на даний час головний офіс даної банківської установи, знаходиться за адресою: вул.Більшовицька, 4, м.Сімферополь, Автономна Республіка Крим, Україна; у зв`язку з цим у розпорядженні ПАТ "Чорноморський банк розвитку та реконструкції" в особі Уповноваженої особи Фонду відсутні оригінали документів, пов`язаних з Кредитним договором від 14.09.2010 №1001/252/293 та Договором іпотеки єдиного майнового комплексу ТОВ "Ружинський комбікормовий завод" від 14.09.2011 реєстраційний номер №987 і договорів про внесення до нього змін, посвідчених приватним нотаріусом Ружинського районного нотаріального округу Житомирської області Власюком В.П.; відновлення названих договорів відбулось шляхом отримання дублікатів договорів у приватного нотаріуса Ружинського районного нотаріального округу Житомирської області Власюка П.В.

В підтвердження заявлених вимог заявником було подано копії: кредитного договору №1001/252/293 від 14.09.2010, дублікат договору іпотеки від 14.09.2010, дублікат договору про внесення змін №1 до договору іпотеки №987 від 14.04.2011, дублікат договору про внесення змін №2 до договору іпотеки №987 від 11.05.2011, дублікат договору про внесення змін №3 до договору іпотеки №987 від 22.03.2012, дублікат договору про внесення змін №4 до договору іпотеки №987 від 17.12.2012, дублікат договору про внесення змін №5 до договору іпотеки №987 від 21.02.2013, дублікат договору про внесення змін №6 до договору іпотеки №987 від 22.04.2013, дублікат договору про внесення змін №7 до договору іпотеки №987 від 26.09.2013, дублікат договору про внесення змін №8 до договору іпотеки №987 від 21.10.2013, дублікат договору про внесення змін №9 до договору іпотеки №987 від 14.11.2013, дублікат договору про внесення змін №10 до договору іпотеки №987 від 11.04.2014.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, надані у якості доказів на підтвердження поданої заяви укладений 14.09.2010 між АКБ "Чорноморський банк розвитку та реконструкції" та ТОВ "Ружинський комбікормовий завод" кредитний договір №1001/252/293 (із внесеним відповідними договорами змінами) та договір іпотеки єдиного майнового комплексу ТОВ "Ружинський комбікормовий завод" від 14.09.2010 №987 можуть свідчити про домовленість сторін договору про відкриття кредиту з відповідним встановленим лімітом на встановлених у договорі умовах для користування кредитними коштами та можуть бути доказами у справі про наявність дійсного основного зобов`язання ТОВ "Ружинський комбікормовий завод" перед ПАТ "Чорноморський банк розвитку та реконструкції" та суми заборгованості за основним зобов`язанням лише у сукупності з іншими доказами, зокрема, первинними документами, оформленими відповідно до статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність".

Представник ПАТ "Чорноморський банк розвитку та реконструкції" посилався на обставини, встановлені у постанові Верховного Суду 23.07.2021 у даній справі, зокрема:

- Єдиний майновий комплекс, який належав боржнику, перебував під іпотечним обтяженням, яке було припинено 20.06.2018 державним реєстратором Київської філії Комунального підприємства Вишеньківської сільської ради "Добробут-Гарант", Лебідь Т.П. індексний номер рішення: 41698972.

- Підставою для прийняття державним реєстратором рішення про припинення іпотеки єдиного майнового комплексу стало судове рішення Окружного адміністративного суду м.Києва у справі №834/13658/18.

- Водночас, довідка Окружного адміністративного суду м.Києва від 07.08.2018 №02.2-19/1489/18, свідчить про те, що справа №834/13658/18 в суді не обліковується.

- Наказом Міністерства юстиції України від 13.09.2018 №2944/5 за заявою ФОП Косенка В.О. рішення державного реєстратора про припинення іпотечного обтяження єдиного майнового комплексу боржника було скасоване. Цим же наказом Міністерства юстиції України було скасовано і рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №41896542 від 04.07.2018, прийняте приватним нотаріусом КМНО Назаренко К.В.

- Надалі, за фактами використання підробленого судового рішення та можливої змови представників боржника із державним реєстратором Лебідь Т.П. 01.11.2018 відкрито кримінальне провадження №0001036.

Відтак судом касаційної інстанції зроблено висновок про те, що спірне майно вибуло з володіння боржника ТОВ "Ружинський комбікормовий завод" поза його волею.

Разом з тим, як вірно зазначив суд першої інстанції, посилання на зазначені обставини не свідчить про наявність дійсного основного зобов`язання та суми заборгованості за основним зобов`язанням.

При цьому доказів на підтвердження надання ПАТ "Чорноморський банк розвитку та реконструкції" та безпосередньо отримання ТОВ "Ружинський комбікормовий завод" конкретних сум кредитних коштів до матеріалів справи заявником не надано.

Сам факт укладення договору з кредитною лінією не може бути доказом того, що такий кредит у відповідній сумі був виданий ТОВ "Ружинський комбікормовий завод" та не може підтверджувати суму заборгованості, адже кредитна лінія - це кредитна угода, відповідно до якої протягом передбаченого договором терміну банк виділяє позичальнику кредит у межах узгодженої суми (ліміту кредитування) на умовах, що відрізняються від умов одноразового надання кредиту.

Згідно ст.3 Закону України "Про іпотеку", іпотекою може бути забезпечене виконання дійсного зобов`язання або задоволення вимоги, яка може виникнути в майбутньому на підставі договору, що набрав чинності. Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Тому, наданий до заяви про грошові вимоги дублікат договору іпотеки від 14.09.2010 із додатками до нього не можуть бути доказами, які вказують на наявність дійсного основного зобов`язання та суми заборгованості за основним зобов`язанням.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою суду від 08.12.2021 судом було задоволено заяву №176/21-л від 19.11.2021 в частині клопотання ПАТ "Чорноморський банк розвитку та реконструкції" та витребувано у Головного управління статистики у Житомирській області копії статистичної форми №1 звітності "Баланс" або статистичні дані фінансових звітів Товариства з обмеженою відповідальністю "Ружинський комбікормовий завод" (код 32265078) за 3 квартал 2010 року по 2019 рік включно (поквартально), які відповідають показникам, приведеним в оригіналах звітів підприємства у розділі "IV. Поточні зобов`язання " графа "Короткострокові кредити банків".

28.12.2021 на адресу суду від Головного управління статистики у Житомирській області надійшов лист №15-06/131-21 від 22.12.2021 із копіями річного фінансового звіту суб`єкта малого підприємництва Товариства з обмеженою відповідальністю "Ружинський комбікормовий завод" ф.№1-м "Баланс" станом на 31.12.2012; на 31.12.2013; на 31.12.2014; на 31.12.2015; на 31.12.2016; на 31.12.2017.

Як вірно заначив місцевий господарський суд, посилання представника ПАТ "Чорноморський банк розвитку та реконструкції" на фінансову звітність ТОВ "Ружинський комбікормовий завод", як на підставу виникнення та наявності заборгованості за Кредитом, яка вказана у статистичній звітності ТОВ "Ружинський комбікормовий завод", а саме у графі 1600 "Короткострокові кредити банків" форми №1 "Баланс", не може прийматись як належний доказ заборгованості у відповідному розмірі Товариства з обмеженою відповідальністю "Ружинський комбікормовий завод" саме перед ПАТ "Чорноморський банк розвитку та реконструкції".

При цьому відповідно до письмових пояснень кредитора та колишнього директора ТОВ "Ружинський комбікормовий завод" ОСОБА_1 у яких він, зокрема, повідомив, що дійсно працював з 2012 по 2017 роки найманим директором ТОВ "Ружинський комбікормовий завод"; власники заводу активно розвивали бізнес, вкладали кошти в обладнання заводу за рахунок коштів, узятих у кредит у банках України і позики знайомих бізнесменів. Усі позичкові кошти в основному погашались за рахунок доходу, який приносив завод. Про кредит, узятий ТОВ "Ружинський комбікормовий завод" у ПАТ "Чорноморський банк розвитку та реконструкції" повідомив, що кошти як брались так і повертались ПАТ "Чорноморський банк розвитку та реконструкції". Точних сум, які було взято у ПАТ "Чорноморський банк розвитку та реконструкції" не може пригадати, адже пройшло багато часу.

Отже, із зазначених пояснень ОСОБА_1 вбачається, що ТОВ "Ружинський комбікормовий завод" залучав кредитні кошти у відповідний період у банках України та зокрема, і у ПАТ "Чорноморський банк розвитку та реконструкції" та позик знайомих бізнесменів. Усі позичкові кошти в основному погашались за рахунок доходу, який приносив завод.

При цьому, зазначені пояснення не підтверджують та не спростовують наявність грошових вимог до боржника на суму 21200000 грн та наявність підстав на визнання ПАТ "Чорноморський банк розвитку та реконструкції" забезпеченим кредитором, вимоги якого до боржника забезпечені заставою майна боржника

Апелянт в скарзі зазначає, що суд першої інстанції необґрунтовано відхилив клопотання ПАТ "Чорноморський банк розвитку та реконструкції" про виклик у судове засідання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, за відомою суду адресою ухвала суду від 31.05.2022, яка надсилалась судом першої інстанції ОСОБА_2 , повернута АТ "Укрпошта" з відміткою "за цією адресою вже не проживає давно"; будь-яких інших доказів зміни місця реєстрації (або проживання) ОСОБА_2 учасниками провадження до суду не надано, а матеріали справи не містять; при цьому ОСОБА_2 перебуває у розшуку Міністерством внутрішніх справ України та є особою, яка переховується від органів влади; від ОСОБА_1 отримано письмові пояснення у яких детально викладено всі відомі йому обставини у справі стосовно заявлених грошових вимог Публічного акціонерного товариства "Чорноморський банк розвитку та реконструкції" та визнання останнього забезпеченим кредитором, вимоги якого до боржника забезпечені заставою майна боржника у справі №906/943/18 та повідомлено, що ОСОБА_1 через війну та пов`язані з цією обставиною проблеми, що є поважною причиною неявки, не може приїхати особисто в суд та у зв`язку з цим надає письмові пояснення.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правомірно та обґрунтовано відмовив представнику Публічного акціонерного товариства "Чорноморський банк розвитку та реконструкції" у задоволенні клопотання про повторний виклик у судове засідання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 для надання пояснень у справі.

При цьому, належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Пунктом 14 частини 3 Розділу 1 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України вказує, що первинний документ - документ, який містить відомості про операцію.

Пункт 50 Розділу 3 Положення встановлює, що первинні документи складаються на бланках форм, затверджених відповідно до законодавства України. Документування операцій може здійснюватися з використанням бланків, виготовлених банком самостійно, які повинні містити обов`язкові реквізити чи реквізити форм, затверджених відповідно до законодавства України.

Первинні та зведені облікові документи в паперовій/електронній формі повинні мати такі обов`язкові реквізити: 1) назву документа (форми); 2) дату складання; 3) найменування банку, від імені якого складений документ; 4) зміст та обсяг операції (підстави для її здійснення) та одиницю її виміру; 5) посади осіб, відповідальних за здійснення операції та правильність її оформлення; 6) особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні операції. Банк має право самостійно визначати інші додаткові реквізити первинних документів у паперовій/електронній формі (п.51 Розділу 3 Положення).

В свою чергу, пункт 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 встановлює, що виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Тому, доказами, які підтверджують факт надання кредитних коштів, наявність заборгованості та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до вимог статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність".

Зазначений висновок викладено Верховним Судом у постановах від 30.01.2018 у справі №161/16891/15-ц та від 25.05.2021 у справі №554/4300/16-ц.

Відтак, укладений 14.09.2010 між ПАТ "Чорноморський банк розвитку та реконструкції" та ТОВ "Ружинський комбікормовий завод" кредитний договір №1001/252/293 та договір іпотеки єдиного майнового комплексу ТОВ "Ружинський комбікормовий завод" від 14.09.2010 №987, можуть бути доказами у справі про наявність дійсного основного зобов`язання ТОВ "Ружинський комбікормовий завод" перед ПАТ "Чорноморський банк розвитку та реконструкції" та суми заборгованості за основним зобов`язанням лише у сукупності з первинними документами, оформленими відповідно до статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність".

Проте, в обґрунтування своїх вимог ПАТ "Чорноморський банк розвитку та реконструкції" до заяви про грошові вимоги до ТОВ "Ружинський комбікормовий завод" не надано належних доказів, а саме первинних документів (їх засвідчених копій), що могли б підтвердити факт видачі кредиту та наявну суму заборгованості ТОВ "Ружинський комбікормовий завод" станом на дату подання заяви. При цьому, ПАТ "Чорноморський банк розвитку та реконструкції" не надано жодних належним чином оформлених виписок про стан рахунків позичальника, даних балансу ТОВ "Ружинський комбікормовий завод", меморіальних ордерів, квитанцій, будь-яких інших первинних документів.

ПАТ "Чорноморський банк розвитку та реконструкції" посилається на ст.79 ГПК України щодо необхідності визнання судом доведеними обставин, викладених у заяві ПАТ "Чорноморський банк розвитку та реконструкції", які є більш вірогідними, ніж докази на їх спростування.

Як вбачається з матеріалів справи ліквідатором було надано докази на підтвердження вчинення заходів розпорядником майна та ліквідатором з метою розшуку та отримання первинних бухгалтерських документів ТОВ "Ружинський комбікормовий завод", зокрема, запити та вимоги про передачу документів та майна ТОВ "Ружинський комбікормовий завод" до фізичних осіб (колишнього власника, колишніх директорів ТОВ "Ружинський комбікормовий завод"), розпорядника майна, звернення із запитами до установ з метою розшуку останнього директора ТОВ "Ружинський комбікормовий завод" ОСОБА_3 , заяви до правоохоронних органів про вчинення злочину посадовими особами ТОВ "Ружинський комбікормовий завод", заяви до господарського суду та ГУ ДФС у Вінницькій області з метою розшуку останнього директора ТОВ "Ружинський комбікормовий завод" Корнелюка О.С. для отримання документів ТОВ "Ружинський комбікормовий завод".

Враховуючи положення статті 77 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до яких обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування, суд першої інстанції правомірно відхилив зазначене твердження щодо необхідності визнання судом доведеними обставин, викладених у заяві ПАТ "Чорноморський банк розвитку та реконструкції".

Апелянт також зазначає, що судом першої інстанції обмежено участь ПАТ "Чорноморський банк розвитку та реконструкції" в судовому засіданні, однак, як підтверджується матеріалами справи, оскаржувану ухвалу Господарського суду Житомирської області від 21.07.2022 у справі №906/943/18 винесено у судовому засіданні за участі представника ПАТ "Чорноморський банк розвитку та реконструкції" - Лобаня Д.М. (копія ордеру серії АІ №1235762, виданого 30.05.2022), останній надавав пояснення, а відтак, судом першої інстанції не порушено прав, встановлених ст.42 ГПК України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім цього, до суду першої інстанції ліквідатором Задорожним Ю.В., представником ініціюючого кредитора Мазуренко І.О. , кредитором ОСОБА_5 було подано заяви про застосування строку позовної давності до заяви №176/21-л від 19.11.2021 ПАТ "Чорноморський банк розвитку та реконструкції" про визнання грошових вимог до боржника на суму 21200000 грн, визнання ПАТ "Чорноморський банк розвитку та реконструкції" забезпеченим кредитором, вимоги якого до боржника забезпечені заставою майна боржника та включення зазначених вимог до реєстру вимог кредиторів грошових вимог ПАТ "Чорноморський банк розвитку та реконструкції".

Як вірно відмітив суд першої інстанції, відповідно до положень статей 256-257, 261, 267 ЦК України, розглянути питання про наявність чи відсутність підстав для застосування позовної давності можна лише у разі встановлення судом наявності порушеного права або охоронюваного законом інтересу ПАТ "Чорноморський банк розвитку та реконструкції", у зв`язку з чим, з огляду на відсутність підстав для задоволення цієї заяви, подані заяви учасників провадження про застосування наслідків спливу строків позовної давності - підлягають відхиленню.

Частиною 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом.

За змістом ч.1 ст.14 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу не інакше як, зокрема, на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ст.ст.73, 74 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. (ст.78 Господарського процесуального кодексу України,)

Згідно з ст.79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст.ст.74, 76 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Приймаючи до уваги наведене вище, виходячи із засад розумності і справедливості, колегія суддів вважає вірним висновок Господарського суду Житомирської області про відсутність підстав для задоволення заяви Публічного акціонерного товариства "Чорноморський банк розвитку та реконструкції" №176/21-л від 19.11.2021 про визнання грошових вимог до боржника на суму 21200000 грн та визнання ПАТ "Чорноморський банк розвитку та реконструкції" забезпеченим кредитором, вимоги якого до боржника забезпечені заставою майна боржника та включення зазначених вимог до реєстру вимог кредиторів у справі №906/943/18.

Згідно ч.4 ст.11 Господарського процесуального кодексу України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

За усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи "Серявін та інші проти України", "Пронін проти України", "Кузнєцов та інші проти Російської Федерації" одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зазначене судом першої інстанції було дотримано в повній мірі.

При цьому, п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відхиляючи скаргу апеляційний суд у принципі має право просто підтвердити правильність підстав, на яких ґрунтувалося рішення суду нижчої інстанції (рішення у справі Гарсія Руїс проти Іспанії").

В силу приписів ч.1 ст.276 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції на підставі сукупності досліджених доказів повно з`ясував обставини справи і дав їм правильну юридичну оцінку. Порушень чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права при розгляді спору судом першої інстанції, судовою колегією не встановлено, тому мотиви, з яких подана апеляційна скарга не можуть бути підставою для скасування винесеної у справі ухвали, а наведені в ній доводи не спростовують висновків суду.

На підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст.269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Чорноморський банк розвитку та реконструкції" на ухвалу Господарського суду Житомирської області від 21.07.2022 у справі №906/943/18 залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 05.12.2022.

Головуючий суддя Саврій В.А.

Суддя Миханюк М.В.

Суддя Коломис В.В.