ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

02.12.2022 Справа №905/823/22

Господарський суд Донецької області у складі судді Чернової О.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом: Акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Київ в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Дніпро

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Гірничо-збагачувальна фабрика «Богучарська», м. Покровськ Донецької області

про стягнення штрафу у розмірі 79085,00грн,

без повідомлення (виклику) сторін,

Акціонерне товариство «Українська залізниця», м. Київ в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Дніпро звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гірничо-збагачувальна фабрика «Богучарська», м. Покровськ Донецької області про стягнення штрафу.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неправильне зазначення відповідачем кількості вантажу у вагоні №52922325 за залізничною накладною №53553558, внаслідок чого позивачем нараховано штраф у розмірі 314515,00грн.

Нормативно свої вимоги позивач обґрунтовує посиланням на ст.307 Господарського кодексу України, ст. 3 Закону України «Про залізничний транспорт», ст.ст.2, 5, 6, 23, 24, 37, 118, 122, 129 Статуту залізниць України.

На підтвердження зазначених обставин позивач надав до суду копію залізничної накладної №53553558, комерційного акту №454201/22/6 від 18.04.2022, актів загальної форми №46, 50, виписки з книги обліку контрольних зважувань, витягу з технічного паспорту ваг, посадової інструкції Дрозд Г.М., робочої інструкції ОСОБА_1 , наказу №3 від 05.01.2022.

З дотриманням приписів ст.6 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, для розгляду справи №905/823/22 визначено суддю Чернову О.В.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 21.10.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/823/22. Справу №905/823/22 вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами. Встановлено відповідачу строк для подачі заяви з запереченням проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження та відзиву з доказами, на яких ґрунтуються його заперечення до 07.11.2022 включно.

08.11.2022 через підсистему «Електронний суд» від відповідача надійшло клопотання №25 від 07.11.2022, за змістом якого останній просить визнати причини неподання відзиву у строк поважними та продовжити строк для уточнення питань по суті, підготовки і подання відзиву на один місяць.

Ухвалою господарського суду від 09.11.2022 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Гірничо-збагачувальна фабрика «Богучарська», м. Покровськ Донецької області №25 від 07.11.2022 про продовження строку для подання відзиву на позовну заяву задоволено. Продовжено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву до 25.11.2022 включно.

30.11.2022 на адресу суду через підсистему «Електронний суд» від відповідача надійшли клопотання, за змістом якого останній просить прийняти відзив на позовну заяву та вважати причини пропуску поважними; клопотання про долучення до матеріалів справи доказів направлення позивачу відзиву на позовну заяву; та відзив на позовну заяву, за змістом якого останній просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

В обґрунтування своїх заперечень відповідач зазначає про те, що у час подачі вагонів на вантажні ваги для контролю норми навантаження на долю секунди відключилося і ввімкнулося світло, що не було зафіксовано, та, як з`ясувалося, від такої обставини вантажні ваги вийшли з ладу і показали неправильну вагу вантажу. Така ситуація зі світлом підпадає під ознаки надзвичайності і невідворотності. Відповідач також стверджує, що до того часу з боку відповідача не було порушень щодо невідповідності маси вантажу. Також представник відповідача не був присутній при зважуванні вагона на станції Чаплине Придніпровської залізниці, але отримання надлишку вугілля у кількості 4900кг ніде не зафіксовано, ні на станції Княжево, ні у вантажовідправника. Відповідач наполягає, що перевантаження вугілля відбулося не з вини вантажовідправника, а внаслідок непередбачуваних обставин короткотермінового вимикання напруги, що є форс-мажорною обставиною. Відповідач також посилається на лист Торгово-промислової палати України №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022, відповідно до якого військові дії віднесено до форс-мажорних обставин та такі обставини звільняють від сплати пені, штрафів та інших санкцій на період його дії. Відповідач вказує, що підприємство останнього працює у місті Мирноград Донецької області, яке розташовано на відстані 40 км від м. Авдіївка (лінія зіткнення вогню) і Мирноградська міська територіальна громада є у Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій, або які перебувають у тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 10.10.2022.

У встановлений судом строк заперечень від сторін проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням не надходило.

Відповідно до статті 42 Господарського процесуального кодексу України сторони зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Відповідно до ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно з частинною 3 статті 252 Господарського процесуального кодексу України, якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про відкрите судове провадження, судом створені усі умови для реалізації сторонами своїх процесуальних прав, передбачених статтями 42, 46 Господарського процесуального кодексу України, заперечень від сторін про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) їх уповноважених представників (без проведення судового засідання) не надходило, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

З`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази на їх підтвердження в порядку статті 210 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2022 зі станції Гродівка Донецької залізниці Товариство з обмеженою відповідальністю «Гірничо-збагачувальна фабрика «Богучарська» (далі вантажовідправник, відповідач) на станцію Княжеве Одеської залізниці на підставі залізничної накладної №53553558 направило вантаж концентрат вугільний навалом.

Під час оформлення залізничної накладної відправник визначив масу вантажу у вагоні №52922325 у розмірі 69000кг.

Відповідно до розділів 26 та 28 залізничної накладної №53553558 маса вантажу визначена вантажовідправником на вагонних вагах (150т), заводський №110222.

Правильність внесених відомостей до вказаної накладної підтвердив своїм підписом представник відправника у розділі 55 відповідних накладних.

На станції відправлення вантаж прийнятий до перевезення без зауважень.

До матеріалів справи надано акт загальної форми ГУ-23 №46 від 18.04.2022.

На підставі акту загальної форми ГУ-23 №46 від 18.04.2022 станції Чаплине Придніпровської залізниці складено комерційний акт №454201/22/6 від 18.04.2022, в розділі Д «Опис виявленого із зазначенням кількості недостачі або надлишку» якого зазначено, вагон було подано на контрольне зважування. При зважуванні на справних 150-ти тонних вагонних вагах зав. №1465 (держ. повірка 08.09.2021) виявилося: брутто 98300кг, тара з документа 24400кг, нетто 73900кг, що більше документа та вантажопідйомності на 4900кг. Згідно документа значиться: концентрат вугільний. Вантаж навантажений у твердому стані, навантаження вище бортів 150мм, вага визначена відправником на вагонних вагах (150т) зав. №110222. Брутто не вказано, тара 24400кг, нетто 69000кг, фактично у вагоні навантаження нерівномірне, не вкатане, нижче бортів 30-40см, вантаж не маркований на поверхні вантажу є сліди ходіння, люка зачинені, течі вантажу немає. При повторному зважуванні вага вагону підтвердилася. Зав. вантажним двором по штатному розкладу відсутній. Зважування здійснювала Пр Пв Павленко С.С. в присутності ДС Дрозд Г.М., Пр Пв Водолазська Ю.В.

Комерційний акт №454201/22 від 18.04.2022 підписали начальник станції Дрозд Г.М., приймальники поїздів ОСОБА_1 та Водолазська Ю.В.

Розділ Є «Відмітка станції призначення про стан вантажу, який прибув з актом попутної станції» містить запис, що під час перевірки вантажу різниці проти цього акту не виявлено, та відповідні підписи працівників станції призначення.

Зважування вагону здійснено на 150тн механічних вагонних вагах згідно з технічним паспортом засобу ваговимірювальної техніки (зввт) (вид ЗВВТ механічні, модифікація ЗВВТ РС-150Ц13В, заводський №1465) станції Чаплине Придніпровської залізниці, дата прийняття ЗВВТ в експлуатацію 1978 рік, міжпровірочний інтервал ЗВВТ становить 6 місяців, інтервал між оглядами-перевірками ЗВВТ 3 місяці, та відміткою у паспорті підтверджено, що остання державна повірка ваг здійснена 08.09.2021.

До матеріалів справи надано посадову інструкцію Начальника станції Чаплине Дрозд Г.М., робочу інструкцію приймальника поїздів ОСОБА_1 ..

Відповідно до наказу №3 від 05.01.2022 «Про призначення відповідальних осіб, які мають право підписувати комерційні акти» призначено відповідальними особами, які мають право підпису комерційних актів замість начальника вантажного району, завідувача вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи, таких працівників, зокрема, приймальників поїздів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

У зв`язку із неправильним зазначенням відповідачем кількості вантажу у вагоні №52922325 за залізничною накладною №53553558, позивачем нараховано штраф на підставі ст. 118 Статуту залізниць України у загальному розмірі 79085,00грн.

З огляду на викладені обставини, позивач звернувся до суду з відповідним позовом про стягнення штрафу у розмірі 79085,00грн.

Виходячи з принципу повного, всебічного та об`єктивного розгляду всіх обставин справи, суд вважає вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі з огляду на таке.

Відповідно до ч.3 ст. 909 Цивільного кодексу України, укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної.

Згідно з ч.5 ст. 307 Господарського кодексу України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно - правовими актами.

Як зазначено в ст.6 глави 1 Статуту залізниць України (далі Статут), накладна це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої особи - одержувача і супроводжує вантаж до місця призначення.

Зазначена залізнична накладна оформлена у встановленому законом порядку та за своєю правовою природою є двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу і підтверджує укладення договору перевезення вантажу залізничним транспортом.

З огляду на положення статей 11 Цивільного кодексу України та 174 Господарського кодексу України, накладна №53553558 є підставою для виникнення у сторін прав та обов`язків за договором перевезення вантажу залізничним транспортом.

Згідно з п. 28 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених Наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 №644, вантажі, завантажені відправниками у вагони закритого типу (криті, ізотермічні, хопери, цистерни тощо) та контейнери, приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду кузова (котла) вагона (контейнера), пломб (ЗПП), без перевірки вантажу. Вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т. ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Відповідно до розділів 26 та 28 залізничної накладної №53553558 маса вантажу визначена вантажовідправником на вагонних вагах (150т), заводський №110222; правильність внесених відомостей до вказаних накладних підтвердив своїм підписом представник відправника у розділі 55 відповідної накладної.

Таким чином, вантажовідправник несе відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладних.

Відповідно до статті 24 Статуту, залізниця має право перевірити правильність відомостей про вантаж, зазначених відправником у накладній, на станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення.

Відповідно до ч.1 ст. 129 Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Пунктом а) ч. 2 ст. 129 Статуту встановлено, що для засвідчення невідповідності маси і кількості вантажу з даними, зазначеними у транспортних документах, складається комерційний акт.

Таким чином, підставою для матеріальної відповідальності вантажовідправника є обставини, викладені у комерційному акті, у зв`язку з чим суд досліджує правильність складання комерційних актів.

Так, з метою засвідчення обставин щодо невірного зазначення вантажовідправником маси вантажу до матеріалів справи надано комерційний акт №454201/22/6 від 18.04.2022.

За змістом комерційного акту №454201/22/6 від 18.04.2022, при зважуванні на справних 150-ти тонних вагонних вагах зав. №1465 (держ. повірка 08.09.2021) виявилося: брутто 98300кг, тара з документа 24400кг, нетто 73900кг, що більше документа та вантажопідйомності на 4900кг.

Комерційний акт №454201/22/6 від 18.04.2022 підписали начальник станції Дрозд Г.М., приймальники поїздів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Пунктом 10 Правил складання актів, які затверджені наказом Міністерства транспорту України від 28 травня 2002 №334, передбачено, що комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) і працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акту можуть бути залучені також інші працівники залізниці.

Комерційні акти складаються у трьох примірниках на бланках установленої форми і заповнюються на друкарській машинці або чорнилами чітко, без будь-яких виправлень. На кожному акті проставляється штемпель станції. Другий примірник акта видається одержувачу на його вимогу (п. 8 Правил складання актів).

Дослідивши наданий до матеріалів справи надано посадову інструкцію Начальника станції Чаплине Дрозд Г.М., робочу інструкцію приймальника поїздів ОСОБА_1 , наказ №3 від 05.01.2022 «Про призначення відповідальних осіб, які мають право підписувати комерційні акти», суд встановив, що комерційний акт №454201/22/6 від 18.04.2022 підписано повноважними особами відповідно до п.10 Правил складання актів.

Судом також встановлено, що розділ Є «Відмітка станції призначення про стан вантажу, який прибув з актом попутної станції» комерційного акту №454201/22/6 від 18.04.2022 містить запис, що під час перевірки вантажу різниці проти цього акту не виявлено.

Суд звертає увагу, зважування вагону здійснено на 150тн механічних вагонних вагах згідно з технічним паспортом засобу ваговимірювальної техніки (зввт) (вид ЗВВТ механічні, модифікація ЗВВТ РС-150Ц13В, заводський №1465) станції Чаплине Придніпровської залізниці, дата прийняття ЗВВТ в експлуатацію 1978 рік, міжпровірочний інтервал ЗВВТ становить 6 місяців, інтервал між оглядами-перевірками ЗВВТ 3 місяці, та відміткою у паспорті підтверджено, що остання державна повірка ваг здійснена 08.09.2021.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України від 17.05.2022 №341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 22.05.2022 №2263-IX, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, відповідно до п.20 ч.1 ст.106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», постановлено часткову зміну ст.1 Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-IX (зі змінами, внесеними Указами від 14.03.2022 №133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 №2119-IX, від 18.04.2022 №259/2022, затвердженим Законом України від 21.04.2022 №2212-IX, від 17.05.2022 №341/2022, затвердженим Законом України від 22.05.2022 №2263-IX, від 12.08.2022 №573/2022, затвердженим Законом України від 15.08.2022 №2500-IX, від 07.11.2022 №757/2022, затвердженим Законом України від 16.11.2022 №2738-IX), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21.11.2022 строком на 90 діб.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №412 від 05.04.2022 «Деякі питання повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки в умовах воєнного стану» установлено, що позитивні результати періодичної, позачергової повірки та повірки після ремонту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, засвідчені відбитком повірочного тавра на таких засобах чи записом з відбитком повірочного тавра у відповідному розділі експлуатаційних документів та/або оформлені свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, строк дії яких закінчився у період воєнного і надзвичайного стану та протягом місяця після його припинення чи скасування, чинні на період воєнного і надзвичайного стану та протягом трьох місяців після його припинення чи скасування на всій території України або в окремих її місцевостях.

Враховуючи, що воєнний стан не припинено та не скасовано, строк дії державної повірки вагонних ваг є чинним на дату розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст. 909 Цивільного кодексу України та ч.1 ст. 307 Господарського кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно ч.2 ст. 908 Цивільного кодексу України та ч.5 ст. 307 Господарського кодексу України, умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Стаття 2 Статуту визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом.

На підставі цього Статуту затверджені Мінтрансом Правила перевезень вантажів, які є обов`язковими для всіх юридичних осіб (ст. 5 Статуту).

Правилами перевезень вантажів, а саме п.1.1 Правил оформлення перевізних документів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644, а також ст. 23 Статуту передбачено, що відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Маса вантажу згідно ст. 37 Статуту та п. 5 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644, визначається відправником.

Так, статтею 37 Статуту встановлено, що під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса. Маса вантажів визначається відправником. Спосіб визначення маси зазначається у накладній.

Правильність внесених у накладну відомостей, як це передбачено п. 2.3 Правил оформлення перевізних документів, своїм підписом підтверджує представник відправника. Так, правильність внесених відомостей до вищевказаної накладної підтвердив своїм підписом представник відправника.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 24 Статуту, вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Згідно із ст. 122 Статуту за неправильно зазначену у накладній масу вантажу з відправника стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту.

Відповідно до ст. 118 Статуту За пред`явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

При застосуванні статей 118 та 122 Статуту слід враховувати, що штраф підлягає стягненню за самий факт допущення вантажовідправником зазначених порушень, незалежно від того, чи завдано залізниці у зв`язку з цим збитки.

Згідно з п.5.5 розділу 5 Правил оформлення перевізних документів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 за №644 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України від 24.11.2000 №863/5084, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Комерційні акти №496100/114 від 15.07.2021 та №496100/116 від 18.07.2021 за своєю формою та змістом відповідає положенням Статуту залізниць України і Правилам складання актів (ст. 129 Статуту), затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28 травня 2002 р. №334, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 8 липня 2002 р. за №567/6855.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що невідповідність фактичної маси вантажу з масою вантажу, яка зазначена відправником (відповідачем) у накладних, засвідчено належними та допустимими доказами - комерційним актом №454201/22/6 від 18.04.2022, який є підставою для покладання відповідальності на відправника, передбаченої ст.122 Статуту.

Крім того, суд відхиляє доводи відповідача, що надлишок вугілля не зафіксовано на станції Княжево Одеської залізниці, що спростовується відповідним записом та підписами працівників залізниці в розділі Є «Відмітка станції призначення про стан вантажу, який прибув з актом попутної станції».

Провізна плата за перевезення вантажу відповідно до залізничної накладної №53553558 у вагоні №52922325 становить 15817,00грн.

Згідно з приписами ст.ст.118, 122 Статуту залізниць, заявлений штраф у п`ятикратному розмірі, нарахований на підставі комерційного акту №454201/22/6 від 18.04.2022, від провізної плати становить 79085,00грн.

Судом встановлено, що розрахунок суми штрафу є арифметично вірним.

З огляду на викладене, вимоги щодо стягнення штрафу у розмірі 79085,00грн на підставі комерційного акту №454201/22/6 від 18.04.2022 є правомірними.

Щодо тверджень відповідача про існування форс-мажорних обставин, суд зазначає про таке.

Відповідно до статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

За загальним правилом, неможливість виконати зобов`язання внаслідок дії обставин непереборної сили відповідно до вимог законодавства є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання (частина 1 статті 617 Цивільного кодексу України).

Тобто, можливе звільнення від відповідальності за невиконання, а не від виконання в цілому. В будь-якому разі сторона зобов`язання, яка його не виконує, повинна довести, що в кожному окремому випадку саме ці конкретні обставини мали непереборний характер саме для цієї конкретної особи. І кожен такий випадок має оцінюватись судом незалежно від наявності засвідчених компетентним органом обставин непереборної сили.

Верховний Суд у постанові від 25.01.2022 по справі № 904/3886/21 зазначив, що форс-мажорні обставини не мають преюдиціальний (заздалегідь встановлений) характер, а зацікавленій стороні необхідно довести (1) факт їх виникнення; (2) те, що обставини є форс-мажорними (3) для конкретного випадку. Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд і у постанові від 16.07.2019 по справі №917/1053/18, зазначивши, що лише посилання сторони у справі на наявність обставин непереборної сили та надання підтверджуючих доказів не може вважатися безумовним доведенням відповідних обставин, яке не потребує оцінки суду. Саме суд повинен на підставі наявних у матеріалах доказів встановити, чи дійсно такі обставини, на які посилається сторона, є надзвичайними і невідворотними, що об`єктивно унеможливили належне виконання стороною свого обов`язку.

З огляду на наведене визначення форс-мажорних обставин факт вимикання напруги не може бути форс-мажорною обставиною, та така обставина є лише твердженням відповідача, яка не підтверджена відповідними доказами.

Щодо посилання відповідача на форс-мажорну обставину, підтвердженою листом Торгово-промислової палати України №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022, то відповідачем не доведено, що саме військові дії стали причиною невірного зазначення маси вантажу.

Відповідно до статті 42 Господарського кодексу України, підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Суд звертає увагу, що здійснюючи підприємницьку діяльність Відповідач повинен самостійно нести всі ризики: як щодо дотримання норм чинного законодавства України, так і щодо належного виконання добровільно взятих на себе договірних зобов`язань, а також самостійно нести юридичну відповідальність за допущені у своїй діяльності правопорушення.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про відхилення заперечень відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність. Допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Проаналізувавши встановлені у справі обставини, оцінивши досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку за своїм внутрішнім переконанням, господарський суд, враховуючи наведені положення цивільного і господарського законодавства, дійшов висновку про повне задоволення позовних вимог.

Відповідно до приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 7, 13, 42, 74, 77, 86, 123, 127, 129, 210, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Київ в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Дніпро до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гірничо-збагачувальна фабрика «Богучарська», м. Покровськ Донецької області про стягнення штрафу у розмірі 79085,00грн задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Гірничо-збагачувальна фабрика «Богучарська», м. Покровськ Донецької області (85302, Донецька обл., місто Покровськ, вулиця Центральна, будинок 138; ідентифікаційний код: 43278110) на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03150, місто Київ, вулиця Єжи Ґедройця, будинок 5; ідентифікаційний код: 40075815) в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Дніпро (49602, Дніпропетровська область, місто Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, будинок 108; ідентифікаційний код: 40081237) штраф у розмірі 79085,00грн, судовий збір у розмірі 2481,00грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено у Східний апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення в порядку, встановленому статтею 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.В. Чернова

Повний текст рішення складено та підписано 02.12.2022.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/.