Єдиний державний реєстр судових рішень
Доступ до Реєстру здійснюється в тестовому (обмеженому) режимі. Для запобігання загрозам життю і здоров'ю суддів та учасників судового процесу, а також у разі виявлення ознак кіберзагрози, доступ до Реєстру або окремих рішень у ньому може бути обмежено.
Змінені назви судів
Категорія справи №
911/3456/15 (911/2204/21): Господарські справи (з 01.01.2019); Справи позовного провадження; Справи про банкрутство, з них:; інші вимоги до боржника.
Надіслано судом: 30.11.2022. Зареєстровано: 30.11.2022. Забезпечено надання загального доступу: 02.12.2022.
Дата набрання законної сили: 14.11.2022
Номер судового провадження: не визначено
ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" листопада 2022 р. Справа№ 911/3456/15 (911/2204/21)

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пантелієнка В.О.

суддів: Сотнікова С.В.

Полякова Б.М.

секретар судового засідання Нечасний О.Л.

за участю представників:

від Головного управління ДПС у Київській області - Воловоденко Ю.Т. посвідчення;

від ТОВ «РГК» - не з`явився;

від Головного управління державної казначейської служби України у Київській області - не з`явився;

від ПрАТ «Домобудівний комбінат №3» - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області

на рішення господарського суду Київської області від 25.01.2022р.

(повний текст складено 14.02.2022р.)

у справі №911/3456/15(911/2204/21) (суддя Наріжний С.Ю.)

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «РГК» в особі ліквідатора арбітражного керуючого Бахматського О.О.

до відповідача Головного управління ДПС у Київській області

за участю третьої особи , яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Головне управління державної казначейської служби України у Київській області

про стягнення збитків у сумі 14000000,00 грн.

у відокремленому провадженні в межах справи №911/3456/15

за заявою Приватного акціонерного товариства (далі - ПрАТ) «Домобудівний комбінат №3»

до ТОВ «РГК»

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Київської області від 25.01.2022р. по справі №911/3456/15(911/2204/21) позов задоволено частково; стягнуто з Головного управління ДПС у Київській області на користь ТОВ «РГК» 7151915 (сім мільйонів сто п`ятдесят одну тисячу дев`ятсот п`ятнадцять) грн. 51 коп. збитків; відмовлено в іншій частині позову; стягнуто з Головного управління ДПС у Київській області в дохід Державного бюджету України 107278 (сто сім тисяч двісті сімдесят вісім) грн. 73 коп. судового збору; ухвалено видати накази після набрання рішенням законної сили.

Не погоджуючись з винесеним рішенням суду, Головне управління ДПС у Київській області подало апеляційну скаргу на рішення господарського суду Київської області від 25.01.2022р., в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ТОВ «РГК» у повному обсязі. Також апелянт в апеляційній скарзі клопотав про поновлення строку на апеляційне оскарження та про зупинення дії рішення господарського суду Київської області від 25.01.2022р. по справі №911/3456/15(911/2204/21).

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «РГК» просить відмовити ГУ ДПС у Київській області у задоволенні апеляційної скарги, а рішення господарського суду Київської області від 25.01.2022р. по справі №911/3456/15(911/2204/21) залишити без змін.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.06.2022р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Київській області на рішення господарського суду Київської області від 25.01.2022р. по справі №911/3456/15(911/2204/21) та призначено її до розгляду на 05.09.2022р.

28.07.2022р. до апеляційної інстанції від Головного управління державної казначейської служби України у Київській області надійшли письмові пояснення, згідно яких зазначено, що заявник підтримує доводи апеляційної скарги відповідача у повному обсязі, та не погоджується з даним рішенням суду, у зв`язку з порушенням норм матеріального, процесуального права та неповним з`ясуванням судом обставин, які мають значення для справи та вказано, що рішення підлягає скасуванню у повному обсязі з підстав викладених в апеляційній скарзі.

Ухвалами Північного апеляційного господарського суду від 05.09.2022р. і від 19.09.2022р. розгляд справи №911/3456/15(911/2204/21) було відкладено на підставі ст. 270 ГПК України.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.10.2022р. розгляд справи №911/3456/15(911/2204/21) призначено на 14.11.2022р.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника ГУ ДПС у Київській області, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 236 Господарського процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до вимог ч.4 ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

У провадженні господарського суду Київської області перебувала справа №911/3456/15 за заявою ПАТ "Домобудівний комбінат №3" до боржника ТОВ "РГК" про банкрутство, провадження у якій було порушене відповідно до ухвали місцевого суду від 02.10.2015р.

Постановою господарського суду Київської області від 05.07.2016р. було визнано ТОВ "РГК" банкрутом та відкрито його ліквідаційну процедуру.

Ухвалою місцевого суду від 26.01.2021р. було призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Бахматського О.О.

На даний час у справі триває ліквідаційна процедура.

28.07.2021р. до місцевого суду ТОВ "РГК" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Бахматського О.О. була подана позовна заява до відповідача ГУ ДПС у Київській області про стягнення збитків у сумі 14000000,00 грн.

Ухвалою господарського суду Київської області від 02.08.2021р. було відкрито провадження щодо розгляду вказаної позовної заяви у відокремленому провадженні в межах справи №911/3456/15 про банкрутство ТОВ "РГК" за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання; залучено ГУ ДКСУ у Київській області до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Ухвалою господарського суду Київської області від 07.09.2021р. було замінено відповідача ГУ ДПС у Київській області на ГУ ДПС у Київській області, як відокремлений підрозділ ДПС України в порядку процесуального правонаступництва; відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про закриття провадження у справі №911/3456/15(911/2204/21); відкладено підготовче засідання.

В позовній заяві позивач просив місцевий суд стягнути з Державного бюджету України через ГУ ДКСУ у Київській області на користь ТОВ "РГК" збитки у розмірі 14000000,00 грн. у зв`язку з протиправною бездіяльністю ГУ ДФС у Київській області щодо неподання до ГУ ДКСУ у Київській області висновку із зазначенням суми податку на додану вартість в розмірі 10952811,00 грн., заявленої згідно декларації за лютий 2014р. (вх. № від 19.03.2014р.), як такої, що є неузгодженою і підлягає відшкодуванню з бюджету на користь ТОВ "РГК".

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 19.06.2019р. у справі №320/1844/19, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 25.09.2019р., було визнано протиправною бездіяльність ГУ ДФС у Київській області щодо неподання до ГУ ДКСУ у Київській області висновку із зазначенням суми податку на додану вартість в розмірі 10952811,00 грн., заявленої згідно декларації за лютий 2014р. (вх.№ від 19.03.2014р.), як такої, що є неузгодженою та підлягає відшкодуванню з бюджету на користь ТОВ "РГК"; зобов`язано ГУ ДФС у Київській області подати до ГУ ДКСУ у Київській області висновок із зазначенням суми податку на додану вартість в розмірі 10952811,00 грн., заявленої згідно декларації за лютий 2014 року (вх. № від 19.03.2014р.), що підлягає відшкодуванню з бюджету на користь ТОВ "РГК"; вирішено стягнути з Державного бюджету України через ГУ ДКСУ у Київській області на користь ТОВ "РГК" суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за лютий 2014 року у розмірі 10952811,00 грн., заявленої згідно декларації за лютий 2014 року (вх. № від 19.03.2014р.) та пеню в розмірі 1248620,45 грн., нараховану на суму такої бюджетної заборгованості за період з 05.04.2018р. по 04.04.2019р.; присуджено на користь ТОВ "РГК" судовий збір у сумі 21131,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДФС у Київській області.

Зокрема, позивач у 2020 році звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до ГУ ДПС у Київській області про стягнення пені в розмірі 4939747,76 грн., нарахованої на суму бюджетної заборгованості за період з 21.04.2014р. по 04.04.2018р.; пені в розмірі 903111,78 грн., нарахованої на суму бюджетної заборгованості за період з 05.04.2019р. по 25.12.2019р.; збитки у розмірі 7151915,51 грн.; інфляційні втрати у розмірі 14317514,54 грн. за період з 01.05.2014р. по 25.12.2019р.; 3% річних у розмірі 1858076,87 грн. за період з 01.05.2014р. по 25.12.2019р.; моральну шкоду у розмірі 10000000,00 грн., а всього 39170366,46 грн., у зв`язку з протиправною бездіяльністю ГУ ДФС у Київській області щодо неподання до ГУ ДКСУ у Київській області висновку із зазначенням суми ПДВ в розмірі 10952811,00 грн., заявленої згідно з декларацією за лютий 2014 (вх. № від 19.03.2014р.), як такої, що є неузгодженою та підлягає відшкодуванню з бюджету на користь ТОВ "РГК".

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 01.06.2021р. по справі №320/12137/20 було закрито провадження за вказаним позовом ТОВ "РГК" до ГУ ДПС у Київській області в частині позовних вимог щодо стягнення збитків в розмірі 7151915,51 грн. та моральної шкоди у розмірі 10000000,00 грн., та роз`яснено позивачу, що він має право звернутись із зазначеними вимогами до господарського суду Київської області.

Крім цього, рішенням Київського окружного адміністративного суду від 01.06.2021р. по справі №320/12137/20 адміністративний позов було задоволено частково; вирішено стягнути з Державного бюджету України на користь ТОВ "РГК": пеню на рівні 120 відсотків облікової ставки НБУ за порушення строків бюджетного відшкодування за лютий 2014 року за період з 30.04.2014р. по 04.04.2018р. у розмірі 4912380,75 грн. та за період з 05.04.2019р. по 23.12.2019р. у розмірі 899690,90 грн.; інфляційні втрати за період з 01.05.2014р. по 23.12.2019р. у розмірі 14317514,54 грн.; 3% річних за період з 01.05.2014р. по 22.12.2019р. у розмірі 1856276,41 грн.; в решті позовних вимог відмовлено.

Позивач стверджував, що у зв`язку з тим, що ним до 20.04.2014р. не було отримано відшкодування суми ПДВ у розмірі 10952811,00 грн., ТОВ "РГК" завдано збитки, які полягають у наступному.

Станом на 20.04.2014р. у позивача була наявна заборгованість по основній сумі кредиту перед ПАТ "КБ "Надра" по Кредитному договору №2/1/2-1/2012/980-К/24 від 21.12.2012р. в розмірі 72000000,00 грн.

Позивач розраховував отримати до 20.04.2014р. відшкодування суми ПДВ в розмірі 10952811,00 грн. і всю суму перерахувати ПАТ "КБ "Надра" в якості часткового погашення боргу за кредитом. Якщо позивач 20.04.2014р. перерахував би зазначену суму, то станом на 20.04.2014р. у позивача перед ПАТ "КБ "Надра" була б заборгованість по основній сумі кредиту в розмірі 61047189,00 грн. (72000000,00 грн. - 10952811,00 грн.), проте, у зв`язку з бездіяльністю відповідача, позивач не зміг перерахувати вказані кошти банківській установі, внаслідок чого заборгованість позивача перед ПАТ "КБ "Надра" залишилась на рівні 72000000,00 грн.

В подальшому, в межах справи №911/3456/15 про банкрутство ТОВ "РГК", ухвалою суду від 11.01.2016р. було визнано грошові вимоги ПАТ "КБ "Надра" до боржника у розмірі 151399892,70 грн., у т.ч. заборгованість по кредиту в сумі 72000000,00 грн., інфляційні втрати за несвоєчасне погашення кредиту в розмірі 47448000,00 грн. за період з 01.05.2014р. по 30.09.2015р. та 3% річних за несвоєчасне погашення кредиту у розмірі 3150000,00 грн.

Позивач зазначав місцевому суду, що саме з вини відповідача йому були нараховані інфляційні втрати та 3% річних з суми 72000000,00 грн., а не з 61047189,00 грн.

Таким чином, з вини відповідача, позивач поніс збитки у розмірі 6685595,83 грн. в якості інфляційних втрат та 466319,68 грн. в якості 3% річних, які позивач додатково зобов`язаний сплатити ПАТ "КБ "Надра", що разом складає 7151915,51 грн.

На підтвердження вказаного розміру збитків позивач посилався на висновок експерта Шульги Л.Д. №140/02/04-21 від 15.03.2021р. за результатами проведення судово-економічної експертизи щодо розміру збитків завданих ТОВ "РГК".

Крім цього позивач посилався на фінансовий звіт ТОВ "РГК" за 2017 рік, в якому задекларовано збитки в розділі нерозподілений прибуток (непокритий збиток), код рядка 1420, в сумі 17218000,00 грн., в якому в т.ч. задекларовано збитки, понесені позивачем в результаті несвоєчасного відшкодування з бюджету бюджетної заборгованості по ПДВ в сумі 10952811,00 грн.

За наслідком перевірки контролюючим органом достовірності заповнення реквізитів і показників, подані ТОВ "РГК" фінансові звіти за 2017, 2018 роки були прийняті контролюючим органом, отже фактично контролюючий орган погодився із задекларованими збитками.

Враховуючи вищезазначене, у позивача, на його думку, наявні підстави для стягнення на його користь понесених, у зв`язку з протиправною бездіяльністю відповідача, збитків в загальному розмірі 14000000,00 грн.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «РГК» 19 березня 2014 року було подано податкову декларацію з ПДВ за лютий 2014 року № до Білоцерківської ОДПІ ГУ Міндоходів у Київській області, в якій платником самостійно визначено суму бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника у банку у розмірі 10 952 811,00 грн. Крім того, разом з податковою декларацією було подано заяву про повернення суми бюджетного відшкодування у розмірі 10 952 811,00 грн.

У зв`язку з поданою заявою контролюючим органом було проведено позапланову документальну виїзну перевірку, за результатами якої складено Довідку від 15.04.2014р. №1017/15-1/37066355 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки правомірності нарахування ТОВ «РГК» бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника у банку за лютий 2014 року».

Законами України від 24.12.2015р. №909-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році» та від 21.12.2016р. №1797-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» було внесено зміни до статті 200 Податкового кодексу (далі - ПК) України, зокрема щодо порядку бюджетного відшкодування ПДВ.

У зв`язку з внесенням зазначених змін з 01.01.2017р., зокрема, в частині бюджетного відшкодування запроваджено:

-Єдиний реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування на підставі реєстрів заяв про повернення суми бюджетного відшкодування платником податку, які відповідають та які не відповідають критеріям, визначеним пунктом 200.19 статті 200 ПК України (у редакції, що діяла до 01.01.2017р.);

- Тимчасовий реєстр заяв, поданих до 01.02.2016р., за якими станом на 01.01.2017 року суми ПДВ не відшкодовано з бюджету у порядку, визначеному статтею 200 ПК України.

Отже, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, формує у хронологічному порядку надходження заяв про повернення суми бюджетного відшкодування ПДВ Тимчасовий реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, поданих до 01.02.2016р., за яким станом на 01.01.2017р. суми ПДВ не відшкодовані з бюджету.

Крім того, з 01.01.2017р. набрали чинності Порядок №26 та Порядок інформаційної взаємодії Міністерства фінансів України з Державною фіскальною службою України та Державною казначейською службою України в процесі формування Реєстру заяв про повернення сум бюджетного відшкодування ПДВ, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 03.03.2017р. №326.

Відповідно до Порядку №26 відшкодування ПДВ здійснюється згідно з Реєстром заяв повернення суми бюджетного відшкодування ПДВ.

Формування цього Реєстру здійснюється автоматично на підставі баз даних Державної фіскальної служби України та казначейства.

Відповідно до Порядку №26 Міністерство фінансів України забезпечує автоматичну обробку інформації ДФС та ДКС України щодо даних реєстру заяв та щоденне оприлюднення реєстру заяв на своєму веб-порталі.

Таким чином, починаючи з квітня 2017 року, відповідно до ПК України та Порядку №26, ДФС України надає Міністерству фінансів України необхідну інформацію для формування та оприлюднення реєстру заяв на своєму веб-порталі.

Вказані норми статті 200 ПК України узгоджуються з пунктами 6, 7, 11, 12 Порядку ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, затвердженого Порядком №26.

Таким чином, питання щодо бюджетного відшкодування коштів ПДВ на розрахунковий рахунок суб`єкта господарювання, поданих заяв до 01.02.2016р., законодавчо урегульовано.

Формування, ведення та офіційне публікування Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, зазначеного у цьому пунктів, здійснюється у порядку, визначеному статтею 200 ПК України.

Відшкодування узгоджених сум ПДВ, зазначених у такому реєстрі, здійснюється в хронологічному порядку відповідно до черговості надходження заяв про повернення таких сум бюджетного відшкодування ПДВ в межах сум, визначених законом про Державний бюджет на відповідний рік. Розподіл сум бюджетного відшкодування ПДВ, визначених законом про Державний бюджет на відповідний рік, між Тимчасовим реєстром заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, зазначеним у цьому пункті, та Реєстром заяв про повернення суми бюджетного відшкодування ПДВ здійснюється Кабінетом Міністрів України.

Від так, у зв`язку із внесеними змінами до Податкового кодексу України та, як наслідок, зміни процедури бюджетного відшкодування, контролюючим органом було включена до Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування заяву ТОВ «РГК» про відшкодування на розрахунковий рахунок по декларації з ПДВ за лютий 2014 року в розмірі 10 952 811,00 грн., що підтверджується довідкою Білоцерківської ОДПІ ТУ ДФС у Київській області.

Контролюючим органом, відповідно Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, заяву ТОВ «РГК» про відшкодування на розрахунковий рахунок по декларації з ПДВ за лютий 2014 року було постановлено в хронологічному порядку за №465.

У даних спірних правовідносинах контролюючий орган не заперечував правомірність природи бюджетного відшкодування, оскільки даний факт підтверджується проведеною позаплановою документальною виїзною перевіркою, за результатами якої складено Довідку від 15.04.2014р. №1017/15-1/37066355, однак у зв`язку з внесеними змінами до Податкового кодексу України та запровадження Тимчасового реєстру зав про повернення суми бюджетного відшкодування, законодавець змінив механізм повернення/виплати бюджетних коштів та встановив інший порядок їх повернення.

Як вбачається з матеріалів справи, контролюючим органом було включено заяву ТОВ «РГК» про відшкодування на розрахунковий рахунок по декларації з ПДВ за лютий 2014 року в розмірі 10 952 811,00 грн. до Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування на підставі приписів статті 19 Конституції України та зазначеними вище нормативними актами.

Зі змісту положень статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зазначені критерії є вимогами для суб`єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє певні дій чи утримується від їх вчинення.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 19.06.2019р. у справі №320/1844/19 за позовом ТОВ «РГК» до ГУ ДФС у Київській області, третя особа ГУ ДКС України у Київській області, адміністративний позов було задоволено повністю.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 25.09.2019р. у справі №320/1844/19 рішення суду першої інстанції було залишено без змін.

Ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 12.02.2020р. у справі №320/1844/19 було відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ГУ ДПС у Київській області.

В оскаржуваному рішенні суд першої інстанції зазначив, що «згідно з п.21.3 cт. 21 Податкового кодексу України, шкода, завдана платнику податків неправомірними рішенням, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи контролюючого органу, відшкодовується за рахунок коштів державного бюджету, передбачених для фінансування цього органу, незалежно від вини цієї особи.

Частиною 1 статті 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішенням, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної чи юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді шкоди є наявність трьох умов: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою.

Причинний зв`язок, як обов`язковий елемент відповідальності за заподіяні збитки, полягає в тому, що шкода повинна бути об`єктивним наслідком поведінки, отже, доведенню підлягає факт того, що протиправні дії є причиною, а збитки є наслідком такої протиправної поведінки.»

Проте, судом першої інстанції не було встановлено причино-наслідкового зв`язку між бездіяльністю контролюючого органу та виникненням збитків у платника податків.

Обгрунтування ТОВ «РГК», щодо наявності такого зв`язку, полягало у тому, що ТОВ «РГК» очікувало отримати бюджетне відшкодування у розмірі 10 952811,00 грн. та за рахунок даних коштів частково погасити кредитну заборгованість за кредитним договором №2/1/2-1/2012/980-К/24 від 21.12.2012р.

Судом першої інстанції не надано оцінки наступним доводам контролюючого органу:

- що рішення господарського суду Київської області від 22.10.2014р. у справі №911/1861/14, яке було залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 23.03.2015р., яким було стягнуто з ТОВ «РГК» на користь ПАТ «Комерційний банк «Надра» 72 000 000,00 грн. - заборгованості за кредитом, 4 818 000,00 грн. - заборгованості по нарахованих і несплачених та по прострочених відсотках за період з 27.12.2012р. по 09.04.2014р., 1 870,00 грн. - пені за порушення строків сплати відсотків за період з 12.08.2013р. по 09.04.2014р., 31 429,30 грн. - 3% річних від простроченої суми відсотків за період з 12.08.2013р. по 09.04.2014р., які виникли із кредитного №2/1/2-1/2012/980- К/24 від 21.12.2012р. та 73 034,03 грн. - судового збору.

З тексту вказаного рішення вбачається, що ТОВ «РГК» не виконувало обов`язок зі сплати відсотків (відсотки сплачуються не в повному обсязі та з порушенням строку їх сплати) починаючи з 01.09.2013р., а починаючи з 25.03.2014р. повністю припинило виконання взятих на себе зобов`язань зі сплати відсотків за користування кредитом.

Місцевим судом в рішенні не обгрунтовано наявність причинно-наслідкового зв`язку між бездіяльністю контролюючого органу та виникнення збитків у ТОВ «РГК» внаслідок невиконання кредитного зобов`язання.

Зокрема, з матеріалів справи не вбачається жодних об`єктивних підстав вважати, що ТОВ «РГК» мало намір здійснити часткове погашення кредитної заборгованості за рахунок бюджетного відшкодування ПДВ. В матеріалах справи відсутні будь-які документи, свідчення посадових осіб; листування чи договори між ТОВ «РГК» з Банком, що свідчать про реальну наявність намірів у ТОВ «РГК» здійснити такий платіж.

З матеріалів справи вбачається що, під час розгляду справи, судом першої інстанції було допитано експерта Шульгу Л.Д., яка повідомила інформацію, що ТОВ «РГК» має намір часткового погашення кредитної заборгованості за рахунок отриманих коштів бюджетного відшкодування ПДВ. Тобто, судово-економічна експертиза базується виключно на припущенні про намір ТОВ «РГК» частково погасити кредитну заборгованість перед ПАТ «КБ «Надра».

Проаналізувавши матеріали справи, апеляційний суд доходить до наступних висновків:

-Виникнення збитків у ТОВ «РГК» є умовним, з огляду на те, що невиконання кредитних зобов`язань ТОВ «РГК» перед Банком виникло не в наслідок неправомірних дій органів державної влади, а внаслідок саме господарської діяльності ТОВ «РГК». Про це також свідчать матеріали справи №911/1861/14 (стягнення Банком з ТОВ «РГК» кредитної заборгованості). Зокрема, з тексту рішення господарського суду Київської області від 22.10.2014р. вбачається, що заперечуючи проти позову ПАТ «КБ «Надра» до ТОВ «РГК» про стягнення кредитної заборгованості, останнє у відзиві обґрунтовує свою позицію наявністю форс-мажорних обставин, що підтверджує довідками Київської обласної Торгово-промислової палати №100/03.05 від 26.02.2014р. та №5 від 24.04.2014р., та посилається на ст.617 ЦК України, ст. 218 ГУ України та пункти 5.1., 7.2. Кредитного договору, як на підставу звільнення від відповідальності;

-Відсутній причинно-наслідковий зв`язок між бездіяльністю контролюючого органу та виникнення умовних збитків. Жодними належними доказами чи об`єктивними обставинами справи не встановлено, що сума бюджетного відшкодування ПДВ була б перерахована в якості часткового погашення кредитної заборгованості.

Відповідно до ч.2 ст.77 ГПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

З аналізу винесених питань на судово-економічну експертизу №140/02/04-21 від 15.03.2021р. вбачається, що, всупереч п.2.3 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, експерт вийшов за рамки спеціальних знань та почав з`ясовувати питання права та надавати оцінку проведення процедур, регламентованих нормативно-правовими актами.

Здійснюючи вказані дослідження та надаючи відповіді на поставленні питання, експерт завідомо не міг не вийти за межі спеціальних знань (економічних), оскільки нормативне підтвердження заявлених до відшкодування вимог ТОВ «РГК» є нічим іншим, як з`ясування питання права Позивача на відшкодування таких сум та з`ясування питання законності та правомірності заявлених ним позовних вимог в рамках даної судової справи.

Оскільки експерт Шульга Л.Д. не є фахівцем у галузі права, проте, тлумачачи норми господарського, податкового та адміністративного права, експерт дійшов хибних висновків, зокрема:

- «Під збитками розуміються витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також неодержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною».

Однак, експерт не врахував, що дана норма стосується виключно господарських правовідносин. Дана норма жодним чином не стосується публічно-правових відносин, оскільки між Позивачем (як суб`єктом господарської діяльності) та Відповідачем (як суб`єктом владних повноважень) виник публічно-правовий спір, що випливає з права суб`єкта господарювання отримати бюджетне відшкодування з ПДВ та повноважень суб`єкта владних повноважень при здійсненні такого відшкодування.

-До складу збитків (відповідно до статті 225 ГК України), що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються. Таким чином, сума відшкодування може бути розрахована за фактичними втратами в результаті неналежного виконання умов договору, коли дійсно можна оцінити вартість пошкодженого чи втраченого майна, або розрахувати суму, витрачену на відновлення сталого порядку господарювання потерпілої особи, або за «ймовірними» втратами, коли фактичних втрат немає, але через порушення договірних зобов`язань одна зі сторін недоотримала дохід або зазнала надлишкових витрат, розмір яких і буде сумою завданих збитків.

-ТОВ «РГК» у своїй господарській діяльності планувало отримати до 20.04.2014р. відшкодування суми ПДВ у розмірі 10 952 811,00 грн. і всю суму перерахувати Публічному акціонерному товариству «Комерційний банк «Надра» в якості часткового погашення боргу по основній сумі кредиту за кредитним договором №2/1/2-1/2012/980-К/24 від 21.12.2012р.

Апеляційний суд вважає, що місцевим судом не встановлено, на підставі яких відомостей експерт дійшов вищевказаного висновку про намір Позивача перерахувати відшкодовану суму ПДВ в рахунок погашення боргу за кредитним договором. З жодного з наданих документів до замовлення на проведення експертизи дані відомості не впливають.

Експертом не зазначено у висновку експертизи факт того, що ТОВ «РГК» не виконував належним чином взяті на себе зобов`язанні за кредитним договором ще з 01.09.2013р., тобто ще задовго до виникнення права на бюджетне відшкодування ПДВ за лютий 2014 року.

Тому висновок експертизи поданий Позивачем до місцевого суду не відповідав вимогам допустимості доказів, оскільки отриманий з порушенням норм права, тому що експертом надано оцінку законності проведення процедур, регламентованих нормативно-правовими актами, та з`ясовано питання права Позивача на таке відшкодування і законність, правомірність заявлених ним позовних вимог.

Згідно ст. 256, 257 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

З матеріалів справи вбачається, що господарським судом Київської області не було досліджено, що відповідно до розрахунку збитків Позивачем було встановлено дату початку розрахунку - 01.05.2014р., а дату закінчення - 30.09.2015р.

З позовом про відшкодування збитків ТОВ «РГК» звернулось лише 28.07.2021р., тобто більше ніж через 7 років з дати виникнення збитків, та майже через 6 років - з дати закінчення розрахунку збитків.

Підпунктом 17.1.7 пункту 17.1 статті 17 Податкового кодексу України передбачено право платника податків оскаржувати в порядку, встановленому цим Кодексом, рішення, дії (бездіяльність) контролюючих органів (посадових осіб).

Таким чином, законодавцем було надано право платнику податків можливість захистити своє право шляхом оскарження не тільки рішення контролюючого органу, а й шляхом оскарження дії чи бездіяльності контролюючого органу.

Аналогічне право закріплено й пунктом 2 статті 2 КАС України (в редакції, чинній на час узгодження заборгованості бюджету), згідно з яким до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи Законами України встановлено інший порядок судового оскарження. Таке ж правило знайшло відображення й у ч.1 ст.5 КАС України в редакції, чинній з 15 грудня 2017 року.

Вбачається, що контролюючим органом не заперечувались факти, встановлені рішенням Київського окружного адміністративного суду від 19.06.2019р. у справі №320/1844/19, зокрема щодо законності підстав для відшкодування ПДВ та виникнення бюджетної заборгованості з відшкодування ПДВ.

Як встановлено рішенням Київського окружного адміністративного суду від 19.06.2019р. у справі №320/1844/19, податковий орган повинен був до 20 квітня 2014 року подати до органу казначейства про висновок із зазначенням суми 10 952 811,00 грн., що підлягає відшкодування ТОВ «РГК» з бюджету, а органи казначейства здійснити перерахунок коштів, відтак, саме з цієї дати у ТОВ «РГК» виникало право на звернення до суду за захистом права на отримання бюджетного відшкодування та пені у спосіб стягнення їх сум.

Зміна правового регулювання механізму бюджетного відшкодування ПДВ шляхом запровадження ведення Реєстру та Тимчасового реєстру не може вважатись ні підставою для зупинення перебігу строків давності для вимоги про стягнення, ні початком для відліку строку, встановленого статтею 102 ПК України (постанова Верховного Суду від 15.02.2021р. у справі №280/4452/18).

В оскаржуваному рішенні не наведено обґрунтування щодо поважності причин, які перешкоджали ТОВ «РГК» звернутись до суду на протязі 3 років з 20.04.2014р., коли ТОВ «РГК» довідалось або могло довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Тому судом першої інстанції неналежно було досліджено питання щодо застосування строків позовної давності.

Відповідно до ст. ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

За змістом приписів статті 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд дійшов помилкового висновку про необхідність задоволення позову, оскільки висновки, викладені у рішенні господарського суду Київської області від 25.01.2022р. у даній справі, не відповідають фактичним обставинам та матеріалам справи, що є підставою для його скасування та ухвалення нового рішення про повну відмову у задоволенні позовних вимог.

За таких обставин, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга ГУ ДПС у Київській області підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню. У задоволенні позовних вимог ТОВ «РГК» в особі ліквідатора арбітражного керуючого Бахматського О.О. необхідно відмовити в повному обсязі з наведених вище мотивів, стягнувши з позивача понесені ГУ ДПС у Київській області судові витрати за подання апеляційної скарги на підставі ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 240, 270, 275, 277, 282, 283 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області задовольнити.

Рішення господарського суду Київської області від 25.01.2022р. по справі №911/3456/15(911/2204/21) скасувати.

Прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ «РГК» у повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «РГК» (09600, Київська обл., Рокитнянський р-н, смт. Рокитне, вул. Ентузіастів, 3, ) в особі ліквідатора арбітражного керуючого Бахматського О.О. на користь Головного управління ДПС у Київській області (03151, м. Київ, вул. Народного ополчення, 5а, ) 160 918,1 грн. в порядку повернення сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги.

Справу №911/3456/15(911/2204/21) повернути до господарського суду Київської області, який зобов`язати видати наказ.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. 288 ГПК України.

Повний текст постанови складений та підписаний 29.11.2022р.

Головуючий суддя В.О. Пантелієнко

Судді С.В. Сотніков

Б.М. Поляков

Логін:

Для помилки:

Пароль:

Для помилки:

З метою упередження перешкоджанню стабільній роботі Реєстру шляхом здійснення автоматичних або автоматизованих запитів на пошук та копіювання ("викачування") бази даних, запроваджено інтерактивний елемент захисту системи

Введіть cуму цифр, зображених на малюнку:

Перевірити
Закрити

Ваше ім'я:

Для помилки:

Ваш e-mail:

Для помилки:

Повідомлення:

Для помилки:

Введіть в поле результат арифметичного виразу:

Для помилки:

Зачекайте, будь ласка...