номер провадження справи 26/23/22
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

05.12.2022 Справа № 908/1242/22

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Юлдашева Олексія Олексійовича, розглянувши матеріали господарської справи

кредитор - Адвокатське об`єднання Аюрлекс, (51931, Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. Ковалевича, 3, офіс 2)

боржник Товариство з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство Зоря, (69001, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 2, офіс 209а)

Без виклику представників сторін

УСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 08.09.2022р., зокрема, відкрито провадження у справі № 908/1242/22 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство Зоря, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, та процедуру розпорядження майном боржника. Розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Проскуріна Д.О. Попереднє засідання суду призначено на 18.10.2022 о 10-30.

На офіційному веб-порталі судової влади України здійснено публікацію повідомлення за № 69230 від 09.09.2022р.

Ухвалою від 18.10.2022 попереднє засідання суду відкладено на 10.11.2022 об 11-30.

Ухвалою суду від 10.11.2022 віднесено грошові вимоги ініціюючого кредитора Адвокатського об`єднання Аюрлекс у розмірі 100 000,00 грн. основного боргу до четвертої черги задоволення. Визнано грошові вимоги до боржника:

1/ Приватного акціонерного товариства Шахтоуправління Покровське на суму 227 664,00 грн основного боргу з четвертою чергою задоволення, 4 962,00 грн судового збору з першою чергою задоволення.

2/ Товариства з обмеженою відповідальністю Трейд Кепітал Фін на суму 574 447 342,65 грн основного боргу з четвертою чергою задоволення, 4 962,00 грн судового збору з першою чергою задоволення.

Попереднє засідання суду відкладено на 13.12.2022 о 12-00.

До суду 01.12.2022 надійшло клопотання розпорядника майна арбітражного керуючого Проскуріна Д.О. №01-20/182 від 30.11.2022р. про забезпечення вимог кредиторів в якому він просить суд: заборонити ТОВ «ГЕРМЕС ТРЕЙН» вчиняти дії щодо використання (експлуатації) залізничних цистерн, за номерами державної реєстрації: №57313181, №57054959, №57054983, №57055154, №57313116, №57054629, №57243412, №57313223, №57313231, №57279267, №57054231, №57279101, №57279184, а також зобов`язати ТОВ «ГЕРМЕС ТРЕЙН» передати на зберігання ТОВ «НВП «ЗОРЯ» залізничні цистерни, за номерами державної реєстрації: №57313181, №57054959, №57054983, №57055154, №57313116, №57054629, №57243412, №57313223, №57313231, №57279267, №57054231, №57279101, №57279184.

В обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення вимог кредиторів заявник зазначає, що при здійсненні аналізу договорів ТОВ «НВП «ЗОРЯ» ним було встановлено, що частка рухомого майна перебуває у користуванні у третіх осіб, підтвердженням чого є наступні обставини:

ТОВ «НВП «ЗОРЯ» уклало з ТОВ «ГЕРМЕС ТРЕЙН» договір оренди залізничного рухомого складу №178 від 27.01.2020р. відповідно умов якого Орендодавець зобов`язується передати, а Орендар прийняти в оренду залізничні цистерни моделі 15-1566 (далі по тексту - PC. цистерни або рухомий склад). Номери PC. кількість, модель, рік будови і вид PC вказуються в Актах прийому - передачі, які є його невід`ємною частиною до цього Договору.(п. 1.1 Договору №178 від 27.01.2020р.)

ТОВ «НВП «ЗОРЯ» на виконання умов договору №178 від 27.01.2020р. передало 13 цистерн моделі 15-1566 у технічно справному стані на ТОВ «ГЕРМЕС ТРЕЙН», що підтверджується наступними актами:

- Актом №1 від 28.10.2020р. передано цистерни №57313181 та №57054959;

- Актом №2 від 30.10.2020р. передано цистерни №57054983 та №57055154;

- Актом №3 від 31.10.2020р. передано цистерну №57313116;

- Актом №4 від 02.10.2021р. передано цистерни №57054629, №57243412, №57313223, №57313231;

- Актом №5 від 06.10.2021р. передано цистерни №57279267, №57054231;

- Актом №6 від 11.10.2021р. передано цистерну №57279101;

- Актом №7 від 12.11.2021р. передано цистерну №57279184.

Термін дії договору визначено в п.8.1., а саме Цей договір набуває чинності з дати його підписання і діє до 31 грудня 2021 року., а в частині взаєморозрахунків до повного їх погашення.

Додатковою угодою №1 від 31.12.2021р. до договору №178 від 27.01.2020р. сторони дійшли згоди внести зміни в п.8.1. і викласти в такій редакції: - «8.1. Цей договір набуває чинності з 01 січня 2020р. і діє до 31 грудня 2023 року, а в частині взаєморозрахунків до повного їх погашення.».

Натомість між ТОВ «НВП «ЗОРЯ» та ПАТ «Банк «КЛІРИНГОВИЙ ДІМ» 29.04.2021р. було укладено договір застави рухомого майна №26-27/2021-04К, відповідно до умов якого ТОВ «НВП «ЗОРЯ» для забезпечення основного зобов`язання передало у заставу ПАТ «Банк «КЛІРИНГОВИЙ ДІМ» - основні засоби, а саме: вагони, цистерни, тепловози (п.2 договору №26-27/2021-04К від 29.04.2021р.). Крім того згідно п. 11 договору №26-27/2021-04К від 29.04.2021р. ТОВ «НВП «ЗОРЯ» не має права відчужувати предмет застави, передавати його в оренду, управління, лізинг, передавати у наступну заставу, надавати у користування або позичку без попередньої письмової згоди ПАТ «Банк «КЛІРИНГОВИЙ ДІМ».

Договір є укладеним з моменту його підписання та діє до повного виконання Заставодавцем (ТОВ «НВП «ЗОРЯ») зобов`язань за Кредитним договором та цим Договором. Право застави виникає з моменту укладення цього Договору (п.12 договору №26-27/2021-04К від 29.04.2021р.).

Тобто, за твердженням розпорядника майна Боржника, укладаючи Додаткову угоду №1 від 31.12.2021р. до договору №178 від 27.01.2020р., якою продовжується строк оренди залізничного рухомого складу, ТОВ «НПВ «ЗОРЯ» передало в оренду частину предмету застави по договору №26-27/2021-04К від 29.04.2021р. без згоди Заставодержателя.

Підсумовуючи викладене розпорядником майна боржника зазначено, що враховуючи обмеження які встановлені п. 11 договору №26-27/2021-04К від 29.04.2021р. щодо заборони передачу в оренду предмету застави без попередньої письмової згоди заставодержателя, приписи ч.2 ст. 586 ЦК України та ст. 17 Закону України «Про заставу» - Додаткова угода №1 від 31.12.2021р. до договору №178 від 27.01.2020р. суперечить зазначеним нормам законодавства у зв`язку з чим повинна бути визнана недійсною.

Крім того, до господарського суду 01.12.2022 року надійшла позовна заява розпорядника майна ТОВ «НВП «ЗОРЯ» - арбітражного керуючого Проскуріна Д.О. з вимогами про визнання недійсною Додаткової угоди №1 від 31.12.2021р. до договору оренди залізничного рухомого складу №178 від 27.01.2020р. укладену між ТОВ «НВП «ЗОРЯ» та ТОВ «ГЕРМЕС ТРЕЙН», і зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕРМЕС ТРЕЙН» на протязі 10 календарних днів з моменту набрання законної сили рішення по справі повернути ТОВ «НВП «ЗОРЯ» цистерни за номерами державної реєстрації: №57313181, №57054959, №57054983, №57055154, №57313116, №57054629, №57243412, №57313223, №57313231, №57279267, №57054231, №57279101, №57279184 .

Суд зазначає, що у відповідності до ч.1 ст. 44 Кодексу України з процедур банкрутства під розпорядженням майном розуміється система заходів щодо нагляду та контролю за управлінням і розпорядженням майном боржника з метою забезпечення збереження, ефективного використання майнових активів боржника, здійснення аналізу його фінансового стану, а також визначення наступної процедури (санації чи ліквідації).

Згідно ч. 3 ст. 44 Кодексу України з процедур банкрутства розпорядник майна зобов`язаний вживати заходів для захисту майна боржника.

За змістом ч.1 ст. 40 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд має право за клопотанням сторін або учасників справи чи за своєю ініціативою вжити заходів до забезпечення вимог кредиторів. Господарський суд за клопотанням розпорядника майна, кредиторів або з власної ініціативи може заборонити боржнику вчиняти без згоди арбітражного керуючого правочини, а також зобов`язати боржника передати цінні папери, майно, інші цінності на зберігання третім особам, вчинити чи утриматися від вчинення певних дій або вжити інших заходів для збереження майна боржника (у тому числі шляхом позбавлення боржника права розпорядження його нерухомим майном або цінними паперами без згоди розпорядника майна або суду, який розглядає справу про банкрутство; накладення арешту на конкретне рухоме майно боржника), про що виноситься ухвала.

Системний аналіз зазначених норм Господарського процесуального кодексу України та Кодексу України з процедур банкрутства свідчить про те, що Кодексом як спеціальним законом визначено особливі різновиди заходів щодо забезпечення вимог кредиторів боржника, які є учасниками провадження у справі, та надано право їх застосування як за клопотанням кредитора, так за ініціативою суду. Водночас загальні принципи застосування забезпечувальних заходів (на будь-якій стадії розгляду справи, якщо їх незастосування може істотно ускладнити ефективний захист порушених прав кредитора як учасника провадження), дотримання доцільності, адекватності та співмірності застосованих заходів мають використовуватися як загальні забезпечувальні норми відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України.

Вищезазначене закріплено в постановах Касаційного господарського суду Верховного Суду від 19.10.2021 у справі №922/313/20, від 22.12.2021 у справі № 918/351/21.

У статті 40 Кодексу України з процедур банкрутства визначено і мету, задля якої такі заходи застосовуються: збереження майна боржника, усунення перешкод для виконання розпорядником майна своїх повноважень, захист прав та законних інтересів боржника або кредиторів.

Зважаючи на специфіку провадження у справі про банкрутство, безпосередньою метою застосування передбачених статтею 40 Кодексу України з процедур банкрутства заходів забезпечення вимог кредиторів у такій справі є збереження майна боржника та охорона матеріально-правових інтересів кредиторів від можливих недобросовісних дій боржника чи інших осіб стосовно його активів задля попередження потенційних труднощів у досягненні основної мети процедур банкрутства як найповнішого задоволення вимог кредиторів.

Тож, вирішуючи питання про застосування таких заходів забезпечення у справі про банкрутство, господарський суд має виходити з їх оцінки за критеріями розумності, обґрунтованості, адекватності та співмірності, а також перевірити їх спрямованість на досягнення спеціальної мети застосування заходів забезпечення вимог кредиторів у процедурах банкрутства, про що зазначити у відповідній ухвалі, що також закріплено в постанові Касаційного господарського суду Верховного Суду від 04.11.2021 у справі № 922/4359/19.

Метою забезпечення позову (забезпечення вимог кредиторів у справі про банкрутство) є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача (кредиторів та інших учасників у справі про банкрутство) від можливих недобросовісних дій із боку відповідача (боржника) чи інших учасників у справі про банкрутство з тим, щоб забезпечити позивачам (кредиторам у справі про банкрутство) реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийнято на користь особи, яка звернулася з позовом (заявою у справі про банкрутство), в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Зважаючи на те, що заходи забезпечення вимог кредиторів у процедурах банкрутства боржника застосовується як гарантія задоволення грошових вимог конкурсних кредиторів, що відповідає загальній спрямованості Кодексу України з процедур банкрутства на максимальне задоволення вимог кредиторів за рахунок коштів, отриманих від продажу майна боржника, такі заходи мають бути ефективними і спрямованими на охорону і збереження майна боржника і, відповідно, захист майнових інтересів кредиторів.

Перебування майна боржника, за рахунок якого планується погашення вимог кредиторів, у третіх осіб суперечить меті збереження майнових активів та, за обставин даної справи, - може свідчити про ймовірне порушення прав забезпеченого кредитора Боржника.

Отже, заходи забезпечення вимог кредиторів, про вжиття яких просить арбітражний керуючий, у вигляді заборони вичиняти дії щодо використання (експлуатації) майна Боржника та зобов`язання третьої особи, у фактичному володінні якої перебуває майно Боржника, передати його майна на зберігання останньому, на думку господарського суду відповідають загальній спрямованості Кодексу України з процедур банкрутства, є ефективними і спрямованими на охорону і збереження майна боржника і, відповідно, захист майнових інтересів його кредиторів.

Таким чином, приймаючи до уваги вищенаведене, клопотання розпорядника майна, арбітражного керуючого Проскуріна Д.О. підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 136, 234, 235, 255 Господарського процесуального кодексу України, ст. 40 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Клопотання розпорядника майна ТОВ «НВП «ЗОРЯ» - арбітражного керуючого Проскуріна Д.О. вих. №01-20/182 від 30.11.2022р. про забезпечення вимог кредиторів - задовольнити.

2. Заборонити ТОВ «ГЕРМЕС ТРЕЙН» (код за ) вчиняти дії щодо використання (експлуатації) залізничних цистерн, за номерами державної реєстрації: №57313181, №57054959, №57054983, №57055154, №57313116, №57054629, №57243412, №57313223, №57313231, №57279267, №57054231, №57279101, №57279184.

3. Зобов`язати ТОВ «ГЕРМЕС ТРЕЙН» (код за ) передати на зберігання ТОВ «НВП «ЗОРЯ» (код за ЄДРПОУ 3699957) залізничні цистерни, за номерами державної реєстрації: №57313181, №57054959, №57054983, №57055154, №57313116, №57054629, №57243412, №57313223, №57313231, №57279267, №57054231, №57279101, №57279184.

Ухвала є виконавчим документом відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".

Ухвала набирає чинності з моменту її винесення 05.12.2022р. та підлягає негайному виконанню.

Строк пред`явлення ухвали до виконання три роки до 05.12.2025р.

Ухвала може бути оскаржена протягом десяти днів з дати її підписання до Центрального апеляційного господарського суду.

Суддя О.О. Юлдашев