ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову

"01" грудня 2022 р.м. Одеса Справа № 916/3219/22

Господарський суд Одеської області у складі судді Літвінова С.В., розглянувши матеріали вх. № 2-1150/22

за позовом: Товариство з обмеженою відповідальністю "ЧОРНОМОРСЬКИЙ ЛОГІСТИЧНИЙ ЦЕНТР" (вул.Промислова,1,Чорноморськ,Одеська область,68000)

до відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "ОЛІТРАНС СЕРВІС" (вул.Промислова,1,Чорноморськ,Одеська область,68000)

про стягнення 117613,45 грн

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЧОРНОМОРСЬКИЙ ЛОГІСТИЧНИЙ ЦЕНТР" звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛІТРАНС СЕРВІС», в якій просить суд про стягнення з відповідача на користь позивача 117 613,45грн. заборгованості за договором оренди нерухомого майна №83 від 17.06.2022 за період з 01.07.2022 по 19.09.2022 включно..

Одночасно із позовною заявою Товариством з обмеженою відповідальністю "ЧОРНОМОРСЬКИЙ ЛОГІСТИЧНИЙ ЦЕНТР" подано до суду заяву про забезпечення позову, згідно якої останній просить суд вжити заходи щодо забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛІТРАНС СЕРВІС» в межах ціни позову, а саме 117613,45 грн.

Необхідність у забезпеченні позову, на думку заявника, викликана тим, що є підстави вважати, що відповідач може ухилитись від виконання рішення, у зв`язку з чим, просить вжити усі необхідні заходи для забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти та майно » в межах ціни позову.

За приписами статті 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною першою статті 137 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Частинами першою, третьою статті 138 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що заява про забезпечення позову подається: 1) до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; 2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; 3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Тобто, за приписами чинного господарського процесуального законодавства таку процесуальну дію, як забезпечення позову, може бути вчинено як до пред`являння позову так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У вирішенні питання про забезпечення позову слід здійснювати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Згідно частин 2, 3 та 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Так, згідно зі статтями 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Разом з тим, подана Товариством з обмеженою відповідальністю "ЧОРНОМОРСЬКИЙ ЛОГІСТИЧНИЙ ЦЕНТР" заява про забезпечення позову, в порушення вищенаведених положень Господарського процесуального кодексу України, не містить обґрунтованих мотивів та посилань на докази, на підставі яких суд міг би дійти висновку щодо обґрунтованості, доцільності та необхідності забезпечення позову у визначений заявником спосіб та імовірності утруднення виконання рішення господарського суду в разі їх невжиття.

Фактично міркування заявника про можливість ускладнення виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог є лише припущеннями заявника, яке не підтверджено жодними належними та допустимими доказами щодо наявності грошових коштів, витрачання їх на інші потреби тощо.

Суд зауважує, що невиконання стороною своїх зобов`язань за договором є підставою для нарахування штрафних санкцій, чим фактично і скористався заявник, враховуючи предмет позову, однак не є безумовною підставою для накладення арешту на грошові кошти боржника та його майно.

З огляду на вищевикладене, господарський суд дійшов висновку про відмову ТОВ «ЧОРНОМОРСЬКИЙ ЛОГІСТИЧНИЙ ЦЕНТР» у задоволенні заяви ( вх. 2-1150/22 від 01.12.2022р.) про вжиття заходів до забезпечення позову до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛІТРАНС СЕРВІС» у зв`язку з недоведеністю обставин, з якими позивач пов`язує та обґрунтовує необхідність забезпечення поданого ним позову.

Керуючись ч.6 ст.140, ст.234 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ЧОРНОМОРСЬКИЙ ЛОГІСТИЧНИЙ ЦЕНТР» про забезпечення позову за вх.№2-1150/22 від 01.12.2022 по справі №916/3219/22.

Ухвала суду набирає законної сили 01.12.2022 та може бути оскаржена в порядку ст.256 ГПК України.

Суддя С.В. Літвінов