01.12.2022Справа № 910/7502/22
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Лекора"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна група "Олімп"
про стягнення грошових коштів
Щодо розгляду заяви б/н від 29.11.2022 року «Про ухвалення додаткового рішення» Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Лекора"
Суддя Котков О.В.
Без виклику представників сторін.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.11.2022 року у справі № 910/7502/22 позов задоволено частково; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна група "Олімп" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Лекора" грошові кошти: основного боргу - 59 854,70 грн., пені - 5718,17 грн., штрафу - 14 963,68 грн. та судовий збір - 2319,70 грн.; в іншій частині позову відмовлено.

30.11.2022 року на електронну пошту Господарського суду міста Києва від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Лекора" надійшла заява б/н від 29.11.2022 року «Про ухвалення додаткового рішення», в якій заявник просить стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 20 913,66 грн.

Відповідно до вимог ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Клопотання про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Отже, додаткове рішення - це засіб виправлення неповноти основного судового рішення. Через незмінність судового рішення суд, який його ухвалив, не вправі його скасувати чи змінити, проте, він має право виправити деякі його недоліки, зокрема неповноту. Неповнота судового рішення може полягати в невирішеності деяких питань, що стояли перед судом.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (ч. 3 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України).

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч. 4 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України).

Оскільки рішення у справі № 910/7502/22 ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, наявні у матеріалах справи докази є достатніми для здійснення розгляду заяви без виклику учасників справи, тому відповідно до положень ст. 244 Господарського процесуального кодексу Україна судове засідання для розгляду поданої позивачем заяви не призначається.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (ч. 1 ст. 124 ГПК України).

Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву (ч. 2 ст. 161 ГПК України).

З матеріалів справи вбачається, що безпосередньо у позовній заяві позивач повідомив суд, що позивачем понесені витрати на правничу допомогу адвоката орієнтовно у розмірі 12 000,00 грн.

03.10.2022 року через відділ діловодства суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Лекора" надійшла заява б/н від 28.09.2022 року «Про стягнення судових витрат», в якій заявник просив стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 2481,00 грн. та витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 20 913,66 грн.

При ухваленні рішення Господарського суду міста Києва від 22.11.2022 року у справі № 910/7502/22, суд відповідно до приписів ст. 238 ГПК України вирішив питання стосовно розподілу судових витрат, поклавши судовий збір у сумі 2319,70 грн. на відповідача, питання розподілу витрат на правничу допомогу адвоката вирішено не було.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно зі ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Відповідно до ч. 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 126 ГПК України).

У разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 ГПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України).

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 ГПК України, згідно приписів якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом із тим, у частині 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Разом з цим, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 126 ГПК України). Така правова позиція викладена Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду у постанові від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 05.11.2019 року у справі № 908/2348/18.

На підтвердження судових витрат на правничу допомогу адвоката позивач долучив до матеріалів справи:

- договір про надання правової допомоги від 05.08.2022 року;

- видатковий касовий ордер від 28.09.2022 року на суму 12 300,00 грн.;

- звіт про виконання доручення за договором про надання правової допомоги від 28.09.2022 року.

Як вбачається з матеріалів справи, 05.08.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія Лекора" (клієнт) та адвокатом Кобилецьким Вячеславом Вікторовичем (адвокат) укладено договір про надання правової допомоги, відповідно до п. 2 якого, адвокат приймає на себе обов`язки представляти права та інтереси клієнта в господарському суді, інших органах державної влади та місцевого самоврядування в т.ч. правоохоронних органах з приводу вирішення справ про стягнення боргу з ТОВ "Будівельна група "Олімп" в сумі 59 854,70 грн.

Згідно з п. 6 договору гонорар сплачується авансом або після надання адвокатом звіту про виконання доручення в порядку, визначеному цим договором.

Відповідно до п. 7 договору гонорар адвоката визначається з розрахунку 1900,00 грн. за годину роботи.

Як вбачається зі звіту про виконання доручення за договором про надання правової допомоги від 28.09.2022 року, на виконання договору про надання правової допомоги від 05.08.2022 року адвокатом були виконані наступні роботи:

- аналіз документів, що регулюють взаємовідносини сторін, збирання та систематизація доказів (2,5 години);

- підготовка позовної заяви та систематизація позовних матеріалів (3,5 години);

- підготовка та подання (відправка) інших процесуальних документів (0,5 години).

Всього виконано робіт об`ємом 6,5 години, загальна вартість наданої правової допомоги склала 12 350,00 грн.

При цьому суд зауважує, що у поданому звіті загальну вартість наданої правової допомоги адвокат розраховує, виходячи з розрахунку: 5,6 годин х 1800 грн., що за розрахунком суду становить 10 080,00 грн.

Судом встановлено, що на підставі видаткового касового ордеру від 28.09.2022 року позивачем сплачено адвокату гонорар за договором про надання правової допомоги від 05.08.2022 року (по справі № 910/7502/22) в сумі 12 300,00 грн.

Доказів понесення позивачем витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 20 913,66 грн. матеріали справи не містять.

До суду від ТОВ "Будівельна група "Олімп" не надходило клопотання про зменшення заявлених ТОВ "Компанія Лекора" витрат. Поряд з тим заявником було направлено ТОВ "Будівельна група "Олімп" копію заяви про стягнення судових витрат. Доказів або обґрунтувань, у тому числі розрахунків, які свідчили б про неспівмірність та/або нерозумність та/або нереальність розрахунку витрат або про неналежність послуг адвоката до цієї справи відповідачем не надано.

З урахуванням предмету та підстав позову, виходячи з встановлених обставин, характеру спірних правовідносин та обсягів матеріалів справи, беручи до уваги факт розгляду даної справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін, з огляду на часткове задоволення позову та зважаючи на приписи ст. 129 Господарського процесуального кодексу України щодо порядку розподілу судових витрат між сторонами, відшкодуванню за рахунок відповідача підлягають судові витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 11 500,32 грн.

Керуючись ст. 73, 86, 129, 233, 236, 238, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Заяву б/н від 29.11.2022 року «Про ухвалення додаткового рішення» Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Лекора" у справі № 910/7502/22 - задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна група "Олімп" (ідентифікаційний код 42696089, адреса: 03194, м. Київ, бул. Кольцова, 14-д, оф. 610) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Лекора" (ідентифікаційний код 43317636, адреса: 01011, м. Київ, вул. П.Мирного, 11, офіс 2/9) витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 11 500,32 грн. (одинадцять тисяч п`ятсот гривень 32 копійки).

3. В іншій частині заяви відмовити.

4. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне додаткове рішення складено та підписано 01.12.2022р.

Суддя О.В. Котков