ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" листопада 2022 р. Справа №914/3408/20

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого судді Кравчук Н.М.

суддів Скрипчук О.С.

Плотніцький Б.Д.

секретар судового засідання Гавриляк І.В.

розглянувши апеляційні скарги Заступника керівника Львівської обласної прокуратури за вих. №15/1-463вих-22 від 15.04.2022 (вх. № ЗАГС 01-05/848/22 від 19.04.2022) та за вих. №15/1-313вих-22 від 09.03.2022 (вх. № ЗАГС 01-05/661/22 від 10.03.2022)

на рішення Господарського суду Львівської області від 20.01.2022 (суддя М.М. Петрашко, повний текст складено 09.02.2022)

та на додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 17.03.2022 (суддя М.М. Петрашко, повний текст складено 28.03.2022)

у справі № 914/3408/20

за позовом: Заступника керівника Радехівської місцевої прокуратури

до відповідача-1: Головного управління Держгеокадастру у Львівській області

відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю Централ Плейнс Груп Україна

відповідача-3: Новояричівської селищної ради Львівського району Львівської області

з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю «Обрій-В»

про визнання незаконним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Львівській області № 13-4617/16-18-СГ від 07.09.2018, скасування запису у Поземельній книзі та внесення до Державного земельного кадастру відомості про скасування в Поземельній книзі записів щодо державної реєстрації земельної ділянки, скасування державної реєстрації права державної власності на земельну ділянку, визнання незаконним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Львівській області № 13-3227/16-20-СГ від 06.03.2020, визнання недійсним договору оренди землі, скасування державної реєстрації права оренди на земельну ділянку та зобов`язання повернути земельну ділянку

за участю учасників справи:

від позивача: Винницька Л.М. прокурор;

від відповідача-1: не з`явилися;

від відповідача-2: Сторонянський О.З.- адвокат;

від відповідача-3: не з`явилися

третя особа: не з`явилася

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Золочівської окружної прокуратури звернувся до Господарського суду Львівської області з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області та ТзОВ "Централ Плейнс Груп Україна" про:

1) визнання незаконним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Львівській області №13-4617/16-18-СГ від 07.09.2018 "Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки в оренду без зміни цільового призначення";

2) скасування запису у Поземельній книзі та внесення до Державного земельного кадастру відомостей про скасування в Поземельній книзі записів щодо державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :08:000:0429, місце розташування (адміністративно-територіальна одиниця): Львівська область, Кам`янка-Бузький район, Великосільківська сільська рада;

3) скасування державної реєстрації права державної власності на земельну ділянку кадастровий номер :08:000:0429, площею 9,2 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 221, зокрема: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 45256161 від 29.01.2019, прийнятого державним реєстратором Кам`янка-Бузької районної державної адміністрації Львівської області Якимів С.В. та запису про право власності/довірчої власності 30043522;

4) визнання незаконним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Львівській області №13-3227/16-20-СГ від 06.03.2020 "Про надання земельної ділянки в оренду";

5) визнання недійсним договору оренди землі б/н від 01.04.2020, укладеного між Головним управлінням Держгеокадастру у Львівській області та ТзОВ "Централ Плейнс Груп Україна";

6) скасування державної реєстрації права оренди ТзОВ "Централ Плейнс Груп Україна" на земельну ділянку кадастровий номер :08:000:0429, площею 9,2 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 221, зокрема: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 51913775 від 08.04.2020, прийнятого державним реєстратором Добротвірської селищної ради Кам`янка-Бузького району Львівської області Браташ О.Я. та запису про право інше речове право 36204731;

7) зобов`язання ТзОВ "Централ Плейнс Груп Україна" повернути земельну ділянку кадастровий номер :08:000:0429, площею 9,2 га, місце розташування (адміністративно-територіальна одиниця): Львівська область, Кам`янка-Бузький район, Великосільківська сільська рада.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 20.01.2022 у справі № 914/3408/20 у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволені позову, місцевий господарський суд виходив з того, що прокурором належними та допустимими доказами не підтверджено порушення Головним управлінням Держгеокадастру у Львівській області норм земельного законодавства при передачі земельної ділянки площею 9,200 га із цільовим призначенням "для іншого сільськогосподарського призначення" в оренду відповідачу-2. Зокрема, суд встановив, що в матеріалах справи міститься погоджена Карта проекту роздержавлення і приватизації земель СВСГ Україна від 1994р., на якій зображено земельну ділянку за надписом Господ. Двір. 9.2, яка відповідає тим даним, що відображені у затвердженій наказом Головного управління Держгеокадастру у Львівській області №13-4617/16-18-СГ від 07.09.2018р. технічній документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної в натурі (на місцевості), тому земельна ділянка розташована у межах господарського двору ПАФ "Україна" СВСГ "Україна" станом на 1994 рік вважалась сформованою, зокрема, незалежно від відсутності кадастрового номера. Також суд дійшов висновку, що оскільки відомості про земельну ділянку не внесено до Державного реєстру земель, тому їх реєстрація здійснювалась саме на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Суд першої інстанції встановив, що станом на 1994 р земельна ділянка із площею 9.2 га виокремлювалась як господарський двір, а в подальшому її межі лише були відновлені та було присвоєно кадастровий номер цій земельній ділянці, тому відповідно, вказана земельна ділянка була правомірно передана у користування без затвердження проекту землеустрою, так як в даному випадку не формувалась нова земельна ділянка, а відновлювались межі попередньої, з огляду на що необхідності у виготовленні та затвердженні проекту землеустрою не було.

Також суд зазначив, що оскільки попереднім землекористувачем було ПП "Обрій-В", яке користувалось земельною ділянкою площею 9,200 га на підставі договору оренди, який не визнавався недійсним, тому в силу положення ст.120 Земельного кодексу України відповідач-2 правомірно отримав у користування аналогічну земельну ділянку площею 9,200 га із цільовим призначенням "для іншого сільськогосподарського призначення".

Додатковим рішенням Господарського суду Львівської області від 17.03.2022 стягнуто з Львівської обласної прокуратури на користь ТзОВ"Централ Плейнс Груп Україна" судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 64 515,00 грн. У задоволенні решти вимог за заявою про стягнення судових витрат відмовлено.

При прийняті додаткового рішення судом було досліджено та оцінено докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, взято до уваги характер спірних правовідносин, значення справи для сторін, категорію складності справи, за результатами чого суд визнав заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу 117 300,00 грн документально підтвердженим. Водночас, враховуючи клопотання прокурора про зменшення розміру витрат відповідача-2 на професійну правничу допомогу, застосувавши принцип реальності адвокатських витрат, тобто їхньої дійсної необхідності та неминучості, а також критерій розумності розміру цих витрат, і, зокрема, задля уникнення надмірності тягара таких витрат для позивача, суд дійшов висновку, що достатньо обґрунтованим, необхідним та розумним розміром витрат на професійну правничу допомогу є 55% від заявленої відповідачем 2 суми, що складає 64515,00 грн.

Не погоджуючись з даними судовими рішенням, заступник керівника Львівської обласної прокуратури подав апеляційні скарги, в яких зазначає, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, не враховано надані ним докази та аргументи, судові рішення винесено з неповним з`ясуванням усіх обставин справи. Зокрема, щодо рішення суду від 20.01.2022, то на думку прокурора, спірна земельна ділянка площею 9,2000 га незаконно була передана відповідачу-2 поза конкурентною процедурою. В даному випадку відповідач-2, як власник господарських будівель та споруд, розташованих в межах господарського двору, мав право виключно на ту частину земельної ділянки, на якій розміщені ці об`єкти, тобто, на 5,84 га. Решта частина земельної ділянки в розмірі 3,36 га вільна від об`єктів нерухомості, тому така земельна ділянка мала бути передана виключно за результатами проведення земельних торгів. Відтак, надання земельної ділянки державної власності поза конкурсною процедурою свідчить про порушення норм чинного земельного законодавства. Також скаржник звертає увагу на те, що відповідачем-1 незаконно змінено вид використання земельної ділянки в межах земель сільськогосподарського призначення, а саме: з особистого селянського господарства (01.03) не на ведення товарного сільськогосподарського виробництва чи фермерського господарства, що не вважається зміною, а на інше сільськогосподарське призначення (01.13). Прокурор стверджує, що така зміна виду використання земельної ділянки передбачає обов`язкове розроблення та затвердження проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а не відновлення меж, що відбулося в даному випадку.

Щодо додаткового рішення суду від 17.03.2022 скаржник, зокрема, зазначає, що суд першої інстанції, не проаналізувавши докази обґрунтованості заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу, зокрема час і зусилля, витрачені адвокатом для забезпечення розгляду справи, зробив висновок, що розмір таких витрат слід задоволити у розмірі 55 %від заявленої суми. При цьому суд не навів жодних мотивів визначення такого розміру витрат. На думку апелянта, розрахунки щодо вартості наданих послуг є неспіврозмірними зі складністю справи, зазначений обсяг робіт та витрачений час не відповідають дійсним обставинам. Окрім того, зі змісту договору про надання правової допомоги від 09.07.2022 не можливо зробити висновок, що такий договір пов`язаний з розглядом саме справи №914/3408/20, на що суд уваги не звернув.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.03.2022 справу №914/3408/20 розподілено до розгляду судді-доповідачу Кравчук Н.М., склад колегії сформований з суддів: Кравчук Н.М. головуючий суддя, судді: Кордюк Г.Т. та Плотніцький Б.Д.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 17.03.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Заступника керівника Львівської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Львівської області від 20.01.2022 у справі № 914/3408/20.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 26.03.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Заступника керівника Львівської обласної прокуратури на додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 17.03.2022 у справі № 914/3408/20 та об`єднано розгляд апеляційних скарг в одне провадження, справу призначено до розгляду на 03.05.2022.

Ухвалами Західного апеляційного господарського суду від 03.05.2022, 14.06.2022, 04.07.2022 розгляд справи № 914/3408/20 було відкладено.

Ухвалою суду від 26.07.2022 залучено до участі у справі №914/3408/20 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача-2 ПП "Обрій-В", розгляд справи №914/3408/20 відкладено на 13.09.2022.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.09.2022, у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Кордюк Г.Т. справу № 914/3408/20 розподілено до розгляду судді Скрипчук О.С., у зв`язку з чим склад колегії сформовано з суддів: Кравчук Н.М. головуючий суддя, судді Скрипчук О.С та Плотніцький Б.Д.

Ухвалою суду від 13.09.2022 розгляд справи № 914/3408/20 відкладено на 04.10.2022.

Ухвалою суду від 04.10.2022 розгляд справи № 914/3408/20 відкладено на 12.10.2022.

12.10.2022 судове засідання по розгляду апеляційних скарг Заступника керівника Львівської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Львівської області від 20.01.2022 та на додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 17.03.2022 у справі №914/3408/20 не відбулось.

Ухвалою суду від 12.10.2022 розгляд справи № 914/3408/20 призначено на 12.10.2022.

Представник скаржника в судовому засіданні доводи апеляційних скарг підтримав повністю. На підтвердження своїх доводів долучив до матеріалів справи письмові пояснення (зареєстровані в канцелярії суду за вх№ 01-04/3152/22 від 14.06.2022).

Відповідач-1 відзиви на апеляційні скарги не подав, явку уповноваженого представника в судові засідання не забезпечив, представником подано заяву про розгляд даної справи без його участі (зареєстрована в канцелярії суду за вх№ 01-04/3532/22 від 04.07.2022).

Представник відповідача-2 в судовому засіданні проти доводів скаржника заперечив з підстав, викладених у відзивах на апеляційні скарги (зареєстровані в канцелярії суду за вх№ 01-04/2313/22 від 02.05.2022).

Відповідач-3 відзиви на апеляційні скарги не подав, явку уповноваженого представника в судові засідання не забезпечив. Від Новояричивської селищної ради на адресу суду надійшов лист №937 від 27.006.2022 про розгляд даної справи без участі представника селищної ради (зареєстрований в канцелярії суду за вх№ 01-04/3846/22 від 20.07.2022).

Третя особа письмових пояснень щодо апеляційних скарг не подала, явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечила, хоча належним чином була повідомлена про дату, час і місце розгляду справи.

Встановивши обставини справи, вивчивши апеляційні скарги, здійснивши оцінку доказів, що містяться в матеріалах справи, заслухавши учасників справи, Західний апеляційний господарський суд встановив таке.

14.03.2018 наказом Головного управління Держгеокадастру у Львівській області №13-1422/16-18-СГ ПП "Обрій-В" надано згоду на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки, площею 9,2000 га для іншого сільськогосподарського призначення, розташованої на території Великосільківської сільської ради Кам`янка-Бузького району (а.с. 35 том І).

На замовлення ПП "Обрій-В" ТзОВ "Галгеокадастр" розроблено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для іншого сільськогосподарського призначення (Код КВЦПЗ Розділ - Секція А, Підрозділ 01.13). Площа земельної ділянки 9,2000 га, кадастровий номер :08:000. Земельна ділянка знаходиться за адресою: Львівська область, Кам`янка-Бузький район, Великосілківська сільська рада (а.с. 36-61 том І).

31.07.2018 на підставі вказаної технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) відділом у Кам`янка-Бузькому районі ГУ Держгеокадастру у Львівській області здійснено реєстрацію земельної ділянки у Державному земельному кадастрі, присвоєно кадастровий номер: :08:000:0429 та внесено такі відомості про земельну ділянку: - місце розташування (адміністративно-територіальна одиниця): Львівська область, Кам`янка-Бузький район, Великосільківська сільська рада; - цільове призначення: 01.13. "для іншого сільськогосподарського призначення"; - вид використання земельної ділянки: для іншого сільськогосподарського призначення; - категорія земель: "землі сільськогосподарського призначення" (а.с. 62-65 том І).

07.09.2018 ГУ Держгеокадастру у Львівській області наказом №13-4617/16-18-СГ затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної в натурі (на місцевості) та надано ПП "Обрій-В" строком на 7 років в оренду земельну ділянку 9,2000 га, в тому числі площею 9,2000 га землі під сільськогосподарськими та іншими господарськими будівлями і дворами, (кадастровий номер :08:000:0429) із земель сільськогосподарського призначення державної власності без зміни цільового призначення для іншого сільськогосподарського призначення, що розташована на території Великосілківської сільської ради Кам`янка-Бузького району (а.с. 66 том І).

23.01.2019 між ГУ Держгеокадастру у Львівській області (орендодавець) та ПП "Обрій-В" (орендар) укладено договір оренди землі №6/57-19, відповідно до умов якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування строком на 7 (сім) років земельну ділянку площею 9,2000 га під сільськогосподарськими та іншими господарськими будівлями і дворами (кадастровий номер :08:000:0429) із земель сільськогосподарського призначення державної власності без зміни цільового призначення, розташовану на території Великосілківської сільської ради (за межами населеного пункту) Кам`янка-Бузького району Львівської області (а.с. 67-72 том І).

29.01.2019 державним реєстратором Кам`янка-Бузької районної державної адміністрації Львівської області здійснено реєстрацію права державної власності на земельну ділянку (кадастровий номер :08:000:0429) площею 9,200 га у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (індексний номер рішення: 45256161) (а.с. 82-83, 134-157 том І).

26.02.2020 наказом ГУ Держгеокадастру у Львівській області №13-2711/16-20-СГ, за клопотанням ПП "Обрій-В", припинено його право оренди земельної ділянки державної власності (а.с. 73 том І). Крім того, вказаним наказом від 26.02.2020 земельну ділянку загальною площею 9,2000 га, в тому числі землі під сільськогосподарськими та іншими господарськими будівлями і дворами площею 9,2000 га, віднесено до земель запасу сільськогосподарського призначення державної власності.

02.03.2020 ТзОВ "Централ Плейнс Груп Україна" звернулось до ГУ Держгеокадастру у Львівській області із заявою №1-03-02 про укладення з ним договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером :08:000:0429 площею 9,2000 га, що знаходиться на території Великосілківської сільської ради Кам`янка-Бузького району Львівської області (за межами населеного пункту), на якій знаходяться об`єкти нерухомого майна, що належать вказаному товариству на праві власності (а.с. 74 том І).

06.03.2020 наказом ГУ Держгеокадастру у Львівській області №13-3227/16-20-СГ ТзОВ "Централ Плейнс Груп Україна" надано в оренду земельну ділянку 9,200 га строком на 7 років, в тому числі землі під сільськогосподарськими та іншими господарськими будівлями і дворами площею 9,200 га, (кадастровий номер :08:000:0429) із земель сільськогосподарського призначення державної власності для іншого сільськогосподарського призначення, що розташована на території Великосілківської сільської ради Кам`янка-Бузького району та встановлено річний розмір орендної плати за користування земельною ділянкою на правах оренди в розмірі 12% від нормативної грошової оцінки (а.с. 75 том І).

На підставі вказаного наказу 01.04.2020 між ГУ Держгеокадастру у Львівській області (орендодавець) та ТзОВ "Централ Плейнс Груп Україна" (орендар) укладено договір оренди землі, відповідно до умов якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування строком на 7 (сім) років земельну ділянку плошею 9,2000 га, в тому числі землі під сільськогосподарськими та іншими господарськими будівлями і дворами площею 9,200 га (кадастровий номер :08:000:0429) із земель сільськогосподарського призначення державної власності для іншого сільськогосподарського призначення, розташовану на території Великосілківської сільської ради Кам`янка-Бузького району Львівської області (а.с. 76-81 том І).

08.04.2020 проведено реєстрацію права оренди земельної ділянки (кадастровий номер: :08:000:0429) площею 9,200 га за ТзОВ "Централ Плейнс Груп Україна" у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (індексний номер: 51913775) (а.с. 82-83 том І).

Прокурор, вважаючи, що спірна земельна ділянка була передана в оренду відповідачу-2 з порушенням вимог земельного законодавства, а саме поза конкурсною процедурою, звернувся до суду із даним позовом.

Щодо наявності підстав представництва прокурором інтересів держави, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зазначене конституційне положення встановлює обов`язок органам державної влади, органам місцевого самоврядування та їх посадовим особам дотримуватись принципу законності при здійсненні своїх повноважень.

Як підкреслив Конституційний Суд України у своєму рішенні від 01.04.2008 №4-рп/2008, неухильне додержання органами законодавчої, виконавчої та судової влади Конституції та законів України забезпечує реалізацію принципу поділу влади і є запорукою їх єдності, важливою передумовою стабільності, підтримання громадського миру і злагоди в державі.

Відповідно до пункту 3 статті 131-1 Конституції України, в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема представництво інтересів держави в суді у випадках, визначених законом.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про прокуратуру", прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту, зокрема, загальних інтересів суспільства та держави.

На прокуратуру покладаються такі функції: зокрема, у випадках, визначених Законом, представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених цим Законом, та главою 12 розділу III Цивільного процесуального кодексу України (пункт 2 частини першої статті 2 Закону).

Статтею 53 ГПК України встановлено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Відповідно до частини 4 цієї статті, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує: 1) в чому полягає порушення інтересів держави, 2) необхідність їх захисту, 3) визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає 4) орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті (абзаци перший і другий частини третьої статті 23 Закону України "Про прокуратуру").

Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу (абзаци перший - третій частини четвертої статті 23 Закону України "Про прокуратуру").

Конституційний Суд України у рішенні від 08.04.1999 №3-рп/99, з`ясовуючи поняття "інтереси держави" дійшов висновку, що державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорони землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо.

Із врахуванням того, що інтереси держави є оціночним поняттям, прокурор у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах (частина 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України).

Однією з форм представництва є звернення до суду з позовною заявою, коли порушуються інтереси держави, або про визнання незаконними правових актів, дій чи рішень органів і посадових осіб.

Підставою представництва інтересів держави в судах є наявність порушень або загрози порушень економічних, політичних і інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або з державою.

З урахуванням вищевикладеного, як зазначено у позовній заяві, підставою для представництва Радехівською місцевою прокуратурою інтересів держави є факт порушення відповідачем-1 вимог законодавства при розпорядженні землями державної власності, а також використання відповідачем-2 земельної ділянки з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства та більшої за розміром площі господарського двору, необхідної для його використання.

Згідно із ч.4 ст.122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Відтак, ГУ Держгеокадастру у Львівській області є уповноваженим органом державної влади, що реалізує право державної власності на спірну земельну ділянку.

Водночас, як стверджує прокурор, уповноважений орган здійснив розпорядження земельною ділянкою з порушенням наведених в позові вимог Земельного Кодексу України.

Колегія суддів зазначає, чинним законодавством визначено право власника на звернення до суду з метою захисту порушеного права чи інтересу. Функції власника щодо вказаної земельної ділянки уповноважене реалізовувати ГУ Держгеокадастру у Львівській області, проте, у разі, коли саме цей орган вчинив дії у вигляді прийняття наказу, яке є незаконним та протиправні дії якого призвели до порушення права державної власності на землю, то в даному випадку правомірним є звернення до суду прокурора та визначення ГУ Держгеокадастру у Львівській області відповідачем, оскільки останній не може звернутись з позовом до суду з метою оскарження своїх ж наказів та поєднати позивача і відповідача в одній особі.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема у постановах Верховного Суду від 19.06.2018 у справі №922/2383/16, від 24.09.2020 у справі №922/3272/18, від 31.03.2021 у справі №922/3272/18, в ухвалі від 01.09.2020 у справі №922/1441/19

З урахуванням обставин цієї справи, прокуратурою визначено відповідачем-1 ГУ Держгеокадастру у Львівській області, яке розпорядилося спірною земельною ділянкою в порушення вимог земельного законодавства, а отже заступник керівника Радехівської місцевої прокуратури, реалізуючи надані законом представницькі повноваження, з метою захисту інтересів держави у сфері земельних відносин, звернувся до суду з даним позовом для реалізації покладених на нього від імені держави повноваження по захисту інтересів держави.

Прокурор у позовній заяві повідомив суд про те, що, виявивши порушення під час здійснення розслідування в межах кримінального провадження №0000030 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України, Радехівська місцева прокуратура листами 14.40/03-23-4867вих.-20 від 23.11.2020 та №14.40/03-23-5033вих.-20 від 30.11.2020 повідомила про такі порушення ГУ Держгеокадастру у Львівській області, зазначивши, що передача в користування відповідної земельної ділянки, що є державним майном, відбулась з порушенням порядку її надання, а саме без виготовлення та затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, всупереч Детальному плану території, затвердженому розпорядженням Кам`янка-Бузької районної державної адміністрації №303/02-08/14 від 29.08.2014 "Про затвердження детального плану території для реконструкції існуючого нежитлового приміщення під адміністративну будівлю та тепличний комплекс по вул. П.Полуботка буд.4б на території Великосілківської сільської ради за межами населеного пункту", який охоплює східну частину території земельної ділянки кадастровий номер :08:000:0429 і яким визначено вид цільового призначення частини ділянки для ведення особистого селянського господарства, а також без проведення конкурсної процедури, враховуючи, що межі та площа цієї ділянки, що згідно договорів оренди визначена, як землі під сільськогосподарськими та іншими господарськими будівлями та дворами, не відповідають, а саме на 3,36 га перевищують, межі та площу ліквідованого колгоспу "Україна" села Великосілки Кам`янка-Бузького району Львівської області. Вказані листи долучені прокурором до позовної заяви (а.с. 168-175 том І).

У зазначених листах прокуратура повідомляє, що з метою відновлення інтересів держави нею буде подано відповідну позовну заяву до Господарського суду Львівської області.

Як зазначив прокурор, враховуючи те, що ГУ Держгеокадастру у Львівській області листом №10-13-0.31-7708/2-20 від 04.12.2020 фактично відмовилось вживати будь-які заходи після того, як йому стало відомо про порушення інтересів держави, тому, на думку прокурора, вказане свідчить про нездійснення захисту таких інтересів компетентним органом, а відтак вказане свідчить про наявність підстав для представництва інтересів держави прокуратурою.

При винесенні постанови колегія суддів керувалася таким.

Земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Земельним кодексом України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

В даному випадку предметом спору, а отже і предметом доказування в силу норм ГПК України, є питання стосовно наявності підстав прийняття ГУ Держгеокадастру у Львівській області оскаржуваних наказів щодо надання в оренду земельної ділянки за процедурою, передбаченою ст.122, 123 124 та ч.2 ст. 134 ЗК України, без проведення земельних торгів.

За загальним правилом громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (ч.1 та ч.2 ст. 116, ст. 124 Земельного кодексу України в редакції на момент прийняття спірних наказів).

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним ч.ч. 2, 3 ст. 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому ст. 123 цього Кодексу.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 134 ЗК України земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об`єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі, зокрема розташування на земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб.

Приписами ч.ч. 1, 2, 3 ст. 123 ЗК України встановлено, що надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання).

Надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр", право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою.

Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Статтею 15-1 Земельного кодексу України (в редакції чинної станом на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, належить зокрема, розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом.

Частиною 4 ст. 122 ЗК України визначено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Як вбачається зі змісту клопотання, ПП «Обрій-В», будучи власником нерухомого майна, яке розташоване за адресою: Львівська область, Кам`янка-Бузький район, с.Великосілки, вул. Полуботка, 26.02.2018 звернулося до ГУ Держгеокадастру у Львівській області із клопотанням про надання дозволу на розроблення технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), орієнтовною площею 9.2 гектарів для обслуговування цього нерухомого майна (а.с. 41 том І).

З матеріалів справи також вбачається, що ГУ Держгеокадастру у Львівській області 14.03.2018 надало згоду на розроблення технічної документації на зазначену земельну ділянку, яка в подальшому була затверджена наказом ГУ Держгеокадастру у Львівській області від 07.09.2018 та 23.01.2019. Ввказана земельна ділянка передана ПП «Обрій-В» в оренду на 7 років (а.с. 35-66).

Зі змісту наведених документів вбачається, що ПП «Обрій-В» в строкове платне користування строком на 7 (сім) років передано земельну ділянку площею 9,2000 га під сільськогосподарськими та іншими господарськими будівлями і дворами (кадастровий номер :08:000:0429) із земель сільськогосподарського призначення державної власності без зміни цільового призначення, розташовану на території Великосілківської сільської ради (за межами населеного пункту) Кам`янка-Бузького району Львівської області.

Однією із категорій, на які поділяються землі України за основним цільовим призначенням відповідно до ч.1 ст.19 Земельного кодексу України є землі сільськогосподарського призначення.

Відповідно до ч.2 ст. 22 ЗК України зо земель сільськогосподарського призначення належать, зокрема а) сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги); б) несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель лісогосподарського призначення, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо).

Частиною 3 ст. 22 ЗК України передбачено, що землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування: а) громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства; б) сільськогосподарським підприємствам - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; в) сільськогосподарським науково-дослідним установам та навчальним закладам, сільським професійно-технічним училищам та загальноосвітнім школам - для дослідних і навчальних цілей, пропаганди передового досвіду ведення сільського господарства; г) несільськогосподарським підприємствам, установам та організаціям, релігійним організаціям і об`єднанням громадян - для ведення підсобного сільського господарства; ґ) оптовим ринкам сільськогосподарської продукції - для розміщення власної інфраструктури.

Земельні ділянки сільськогосподарського призначення використовуються їх власниками або користувачами виключно в межах вимог щодо користування землями певного виду використання, встановлених статтями 31, 33-37 цього Кодексу (ч.5 ст. 20 ЗК України).

Згідно з ч.2 ст. 19 Закон України "Про регулювання містобудівної діяльності" (в редакції станом на розроблення та затвердження Детального плану), детальний план території за межами населених пунктів розробляється відповідно до схеми планування території (частини території) району та/або області з урахуванням державних і регіональних інтересів. Розроблення детального плану території за межами населених пунктів та внесення змін до нього здійснюються на підставі розпорядження відповідної районної державної адміністрації.

До матеріалів справи долучений Детальний план території для реконструкції існуючого нежитлового приміщення під адміністративну будівлю та тепличний комплекс по вул. П.Полуботка буд.4б на території Великосілківської сільської ради за межами населеного пункту", затверджений розпорядженням Кам`янка-Бузької районної державної адміністрації №303/02-08/14 від 29.08.2014 (а.с. 96-130 том І).

З "Основних техніко-економічних показників" та Графічної частини Детального плану прослідковується, що земельні ділянки, позначені номерами III та IV, площею 1,746 га та 1,9227 га, що розміщенні на території його опрацювання визначені як ділянки сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства (вид цільового призначення (використання) згідно КВЦПЗ 01.03). З розділу 4 Детального плану Архітектурно-планувальне рішення вбачається, що ІІІ та IV земельні ділянки, передбачаються для ведення особистого селянського господарства.

Також, факт віднесення спірної земельної ділянки до категорії земель сільськогосподарського призначення підтверджується листом Львівської РДА, в якому зазначено, що згідно з Публічною кадастровою картою земельна ділянка площею 9,200 га (кадастровий номер :08:000:0429) відноситься до категорії земель сільськогосподарського призначення (а.с. 1-3 том IV).

Однак, в матеріалах справи є Витяг з ЄДРПОУ, який сформований станом на 26.02.2018 по юридичній особі ПП «Обрій-В», з інформації якого вбачається, що дана юридична особа не відноситься до переліку осіб, які мають право на отримання у користування землі сільськогосподарського призначення. У розділі «Види діяльності» зазначено, зокрема, купівля та продаж власного нерухомого майна; надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; будівництво житлових і нежитлових будівель (а.с. 40 том І).

Статтею 79-1 ЗК України визначено, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; шляхом інвентаризації земель державної чи комунальної власності у випадках, передбачених законом; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв).

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.

Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.

Винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування.

У разі встановлення (відновлення) меж земельних ділянок за їх фактичним використанням у зв`язку з неможливістю виявлення дійсних меж, формування нових земельних ділянок не здійснюється, а зміни до відомостей про межі земельних ділянок вносяться до Державного земельного кадастру.

Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Як стверджують відповідачі, спірна земельна ділянка була передана у користування без затвердження проекту землеустрою, оскільки в даному випадку не формувалась нова земельна ділянка, а відновлювались межі попередньої, тому необхідності у виготовленні та затвердженні проекту землеустрою не було. Як доказ долучено до матеріалів справи схему розташування території господарського двору із нанесенням його меж на площі 9,200 га та карту проекту роздержавлення і приватизації земель СВСГ Україна від 1994р., на якій зображено земельну ділянку за надписом Господ. Двір. 9.2, яка відповідає тим даним, що відображені у затвердженій наказом Головного управління Держгеокадастру у Львівській області №13-4617/16-18-СГ від 07.09.2018 технічній документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної в натурі (на місцевості). Тому земельна ділянка розташована у межах господарського двору ПАФ "Україна" СВСГ "Україна" станом на 1994 рік вважалась сформованою, зокрема, незалежно від відсутності кадастрового номера, а оскільки відомості про земельну ділянку не внесено до Державного реєстру земель, тому їх реєстрація здійснювалась саме на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Тобто, станом на 1994р. земельна ділянка із площею 9.2 га виокремлювалась як господарський двір, а в подальшому її межі лише були відновлені та було присвоєно кадастровий номер цій земельній ділянці.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про Державний земельний кадастр", земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера.

При цьому згідно із абз. 2 п.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про Державний земельний кадастр", у разі якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється, зокрема, на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

31.07.2018 на підставі вказаної технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) Відділом у Кам`янка-Бузькому районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області здійснено реєстрацію земельної ділянки у Державному земельному кадастрі та присвоєно кадастровий номер: :08:000:0429.

Відповідно до ч.1 ст. 24, ч.1, ч.2 ст. 25 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку. Поземельна книга є документом Державного земельного кадастру, який містить такі відомості про земельну ділянку: а) кадастровий номер; б) площа; в) місцезнаходження (адміністративно-територіальна одиниця); г) склад угідь; ґ) цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель); д) нормативна грошова оцінка; е) відомості про обмеження у використанні земельної ділянки; є) відомості про межі частини земельної ділянки, на яку поширюється дія сервітуту, договору суборенди земельної ділянки; ж) кадастровий план земельної ділянки; з) дата державної реєстрації земельної ділянки; и) інформація про документацію із землеустрою, на підставі якої здійснена державна реєстрація земельної ділянки, а також внесені зміни до цих відомостей; і) інформація про власників (користувачів) земельної ділянки відповідно до даних про зареєстровані речові права у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно; ї) дані про бонітування ґрунтів. Поземельна книга відкривається одночасно з державною реєстрацією земельної ділянки.

В матеріалах справи наявна копія Поземельної книги (кадастровий номер земельної ділянки :08:000:0429), з якої вбачається, що така відкрита лише 31.07.2018. Будь-які дані, які би свідчили, що спірна земельна ділянка була сформована до присвоєння їй кадастрового номера Поземельна книга не містить (а.с. 134-157 том І).

Колегія суддів звертає увагу на те, що з даними архівної довідки відділу Кам`янка-Бузької райдержадміністрації списку ліквідованих установ, підприємств і організацій державної та приватної форми власності у Львівській області вбачається, що ПАФ «Україна» (те ж колгосп «Україна», те ж СВСГ «Україна») ліквідовано 2004 році (а.с. 84-85 том І).

Відповідно до правових висновків Верховного Суду України у постанові від 21.02.2011 у справі №21-3а11, який підтриманий Верховним Судом у постанові від 10.10.2018 у справі №907/916/17, припинення права користування земельною ділянкою з підстав припинення підприємства, установи, організації відповідно до приписів підпункту "в" ч. 1 ст. 141 Земельного кодексу України допускається лише у випадку, коли припинення останніх виключає правонаступництво.

Вказаний правовий висновок конкретизований у постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 15.11.2021 у справі № 906/620/19, відповідно до якої наведені положення Земельного кодексу України потрібно застосовувати таким чином, що коли відбувається припинення особи без правонаступництва, то у такому випадку виникають підстави для припинення права користування земельною ділянкою.

Зі змісту ч. 1 ст. 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Приписами ст.30 ЗК України встановлено, що при ліквідації сільськогосподарських підприємств несільськогосподарські угіддя, що перебували у їх власності, розподіляються відповідно до установчих документів цих підприємств або за згодою власників земельних часток (паїв). У разі недосягнення згоди це питання вирішується в судовому порядку. Земельні ділянки державної і комунальної власності, які перебували у користуванні сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, що ліквідуються, включаються до земель запасу або передаються у власність чи користування відповідно до цього Кодексу.

Матеріали справи не містять доказів, що ПП "Обрій-В" є правонаступником прав та обов`язків ПАФ «Україна» (те ж колгосп «Україна», те ж СВСГ «Україна»).

Натомість, як вбачається зі змісту наказу Головного управління Держгеокадастру у Львівській області №13-2711/16-20-СГ земельну ділянку загальною площею 9,2000 га, в тому числі землі під сільськогосподарськими та іншими господарськими будівлями і дворами площею 9,2000 га, віднесено до земель запасу сільськогосподарського призначення державної власності лише 26.02.2020.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що по спірній ділянці до виготовлення технічної документації у 2018 році була відсутня раніше розроблена та затверджена документація з землеустрою, відповідно межі цієї ділянки не могли бути відновлені, а мали встановлюватися за їх фактичним використанням, тобто за фактичним розташуванням господарського двору.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що оскільки земельна ділянка не була сформована до прийняття оскаржуваного наказу №13-4617/16-18-СГ від 07.09.2018 «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки в оренду без зміни цільового призначення», то в даному випадку відбулося порушення норм чинного законодавства при затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж спірної земельної ділянки в натурі та надання земельної ділянки сільськогосподарського призначення в оренду ПП «Обрій-В» - особі, яка не мала права на отримання земельної ділянки такої категорії. Будучи власником нерухомого майна така особа (ПП «Обрій-В») наділена була правом на загальних підставах отримати земельну ділянку для обслуговування свого нерухомого майна за проектом землеустрою щодо її відведення.

При цьому, як зазначалося вище, особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної власності, повинна довести та обґрунтувати місце та розмір, а орган, що здійснює розпорядження земельною ділянкою, повинен перевірити наявність чи відсутність тих обставин, з якими заявник пов`язує необхідність відповідної (конкретно заявлені) земельної ділянки, тобто, документація землеустрою повинна містити в тому числі, належне обґрунтування (розрахунок) щодо необхідності виділення заявнику зазначеної земельної ділянки відповідної площі. (Подібний висновок викладений у постанові Верховного Суду у справі № 906/260/21 від 13.09.2022).

Натомість, за змістом клопотання про надання дозволу ПП «Обрій-В» на розроблення технічної документації, самого проекту землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки загальною площею 9,2000 га та наказу про затвердження документації із землеустрою (а.с. 35-66 том І) не вбачається належного обґрунтування (розрахунку) щодо необхідності виділення заявнику земельної ділянки відповідної площі; ПП «Обрій-В» при зверненні до ГУ Держгеокадастру у Львівській області жодним чином не обґрунтував необхідності отримання спірної земельної ділянки в оренду саме площею 9,2000 га, а ГУ Держгеокадастру у Львівській області не перевірило наявність необхідності у задоволенні мінімально обґрунтованих потреб заявника та надання земельної ділянки у вищевказаному розмірі.

Аналогічно відсутні належні обґрунтування в заяві ТзОВ «Централ Плейнс Груп Україна» щодо необхідності виділення йому земельної ділянки площею в розмірі 9,2000 га; та відповідно ГУ Держгеокадастру у Львівській області при надані земельної ділянки в оренду ТзОВ «Централ Плейнс Груп Україна» не перевірило необхідності у задоволенні мінімально обґрунтованих потреб заявника та надання земельної ділянки у вищевказаному розмірі (а.с. 74-75 том І).

Окрім того, слід зазначити, що за змістом статті 1 Закону України "Про землеустрій" цільове призначення земельної ділянки - це використання земельної ділянки за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку.

Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010 № 548 затверджено Класифікацію видів цільового призначення земель (далі - КВЦПЗ), згідно з положеннями пунктів 1.2, 1.4 якої встановлено, що код та цільове призначення земель застосовуються для забезпечення обліку земельних ділянок за видами цільового призначення у державному земельному кадастрі. КВЦПЗ визначає поділ земель на окремі види цільового призначення земель, які характеризуються власним правовим режимом, екосистемними функціями, типами забудови, типами особливо цінних об`єктів.

Землі сільськогосподарського призначення розміщені у розділі 0.1 секція А, який поділений на 14 підрозділів. Землі для ведення особистого селянського господарства відділені від інших окремими підрозділом 01.03. Землі для іншого сільськогосподарського призначення 01.13.

Як зазначалося вище, в Детальному плані території для реконструкції існуючого нежитлового приміщення під адміністративну будівлю та тепличний комплекс по вул. П.Полуботка буд.4б на території Великосілківської сільської ради за межами населеного пункту" (а.с. 96-130 том І) у розділах "Основні техніко-економічні показники", Архітектурно-планувальне рішення та «Графічної частини» зазначено, що земельні ділянки, позначені номерами III та IV, площею 1,746 га та 1,9227 га визначені як ділянки сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства (вид цільового призначення (використання) згідно КВЦПЗ 01.03) - передбачаються для ведення особистого селянського господарства.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.06.2021 у справі № 925/929/19 зазначено, що користувачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення повинні використовувати такі земельні ділянки відповідно до того виду використання, за яким ці земельні ділянки були передані їм власником.

Проте, з аналізу технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі та договорів оренди вбачається, що вся спірна земельна ділянка сільськогогосподарського призначення площею 9,2000 га була надана в користування як землі для іншого сільськогосподарського призначення (КВЦПЗ 01.13). Тобто, при затвердженні технічної документації не було враховано наведеного, відповідно передача спірної земельної ділянки відбувалася хоч без зміни категорії цільового призначення земельної ділянки, однак, з порушенням (зміною) виду її цільового використання в межах однієї категорії.

Як стверджують відповідачі, підставою для надання земельної ділянки в оренду ТзОВ «Централ Плейнс Груп Україна» було набуття товариством 07.02.2020 права приватної власності на нерухоме майно загальною площею 687,3 кв.м, яке знаходиться на спірній земельній ділянці (а.с. 110 том І), з посиланням на ст. 120 Земельного кодексу України та ст. 377 Цивільного кодексу України.

Проте, як встановлено судом апеляційної інстанції, у даному випадку право користування на спірну земельну ділянку площею 9,200 га було оформлене за попереднім власником нерухомого майна - ПП "Обрій-В" з порушенням вимог земельного законодавства. Окрім того, наказом ГУ Держгеокадастру у Львівській області №13-2711/16-20-СГ від 26.02.2020 ПП "Обрій-В" припинено право оренди земельної ділянки державної власності загальною площею 9,2000 га, в тому числі землі під сільськогосподарськими та іншими господарськими будівлями і дворами площею 9,2000 га, вказану земельну ділянку віднесено до земель запасу сільськогосподарського призначення державної власності (а.с. 73 том І).

Протилежні докази на спростування вищенаведеного суду апеляційної інстанції відповідачі не надали, в матеріалах справи такі відсутні.

Виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені і яка не була відведена в оренду попередньому власнику.

Отже, у ТзОВ «Централ Плейнс Груп Україна» не могло виникнути автоматичного переходу такого права з посиланням на ст. 120 Земельного кодексу України та ст. 377 Цивільного кодексу України.

В даному випадку, колегія суддів вважає, що набуття права на землю ТзОВ «Централ Плейнс Груп Україна» мало здійснюватися за загальним правилом, тобто, на підставі ст. 116, ст. 124, ст.135 Земельного кодексу України за проектом землеустрою щодо її відведення та з дотриманням процедури проведення земельних торгів.

При цьому колегія суддів враховує принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди, оскільки нормальне господарське використання земельної ділянки без використання розташованих на ній об`єктів нерухомості неможливе, як і зворотна ситуація - будь-яке використання об`єктів нерухомості є одночасно з використанням земельної ділянки, на якій ці об`єкти розташовані. Отже, об`єкт нерухомості та земельна ділянка, на якій цей об`єкт розташований, за загальним правилом мають розглядатися як єдиний об`єкт права власності.

Звідси власник нерухомого майна має право на користування земельною ділянкою, на якій воно розташоване. Ніхто інший, окрім власника об`єкта нерухомості, не може претендувати на земельну ділянку, оскільки вона зайнята об`єктом нерухомого майна.

Оскільки нерухоме майно, що належить на праві власності відповідачу-2, а також земельна ділянка, право постійного користування на яку припинено, проте необхідна для обслуговування такого нерухомого майна, то відповідач-2 не позбавлений права у встановленому законодавством порядку оформити право користування на земельну ділянку в розмірі, яка необхідна для обслуговування цього нерухомого майна. При цьому, як зазначено у постановах Великої Палати Верховного Суду 20.07.2022 у справі № 910/5201/19, від 04.12.2018 у справі №910/18560/16 розмір цієї частини земельної ділянки має визначатися на основі державних будівельних норм та санітарних норм і правил.

Твердження відповідача-2 про те, що ним, в процесі розгляду справи (24.05.2021), набуто право власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна (склад) площею 4088 кв.м (на спірний земельній ділянці) (а.с. 76-78 том ІІІ) є безпідставним, оскільки як зазначалося вище, реєстрація об`єкта нерухомого майна розміщеного на земельній ділянці державної, комунальної власності не є підставою для автоматичного переходу права на земельну ділянку у розумінні статті 120 Земельного кодексу України. Питання набуття права приватної власності на об`єкти нерухомого майна не є предметом розгляду даної справи. В даному випадку суд досліджує питання правомірності передачі спірної земельної ділянки сільськогосподарського призначення відповідачу-2 станом на момент виникнення спірних правовідносин.

Також не заслуговує на увагу посилання відповідача-2 на рішення Новояричівської селищної ради №1947 від 24.09.2021 «Про затвердження детального плану території та надання дозволу на виготовлення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду ТзОВ «Централ Плейнс Груп Україна» (а.с. 89-106 том V), оскільки долучені докази не стосуються спірного періоду та не спростовують встановлені судом обставини щодо передачі спірної земельної ділянки сільськогосподарського призначення відповідачу-2 станом на момент виникнення спірних правовідносин.

Окрім того, апеляційна інстанція звертає увагу на те, що згідно з правовими висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.10.2019 у справі № 922/2723/17, формування земельних ділянок їх володільцем, зокрема, внаслідок поділу та/або об`єднання, з присвоєнням їм кадастрових номерів, зміною інших характеристик не впливає на можливість захисту права власності чи інших майнових прав у визначений цивільним законодавством спосіб.

Щодо доводів прокурора про невідповідність розміру, наданої в оренду земельної ділянки, до розміру площ будівель, які на ній знаходяться, колегія суддів зазначає про таке.

Сам по собі факт перевищення площі відведеної земельної ділянки над площею, займаною об`єктами нерухомості та необхідною для їх обслуговування, не може бути самостійною підставою для визнання такої передачі землі незаконною та задоволення відповідного позову.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20.07.2022 у справі № 910/5201/19 зазначила, що розмір земельної ділянки, необхідної для обслуговування розміщеного на ній майна, не є безмежним, оскільки в будь-якому випадку обумовлюється наявною у власника необхідністю використовувати майно за цільовим призначенням. З`ясування в такому випадку дійсного розміру земельної ділянки, яка має бути відведена власнику майна, забезпечує розумний баланс між індивідуальними та колективними інтересами, що зумовлює пропорційність втручання.

У постанові від 01.07.2020 у справі № 910/9028/19 Верховний Суд вказував, що розмір земельної ділянки, необхідної для обслуговування житлового будинку, будівлі або споруди, визначається шляхом проведення за клопотання сторін експертизи з врахуванням чинних нормативних документів у галузі будівництва, санітарних норм та правил тощо.

Так, в матеріалах справи наявний висновок експерта №23-20 від 19.11.2020 за результатами проведення земельно-технічної експертизи по кримінальному провадженні №0000030 (а.с. 86-94 том І). За основу експертом було взято Детальний план території для реконструкції існуючого нежитлового приміщення під адміністративну будівлю та тепличний комплекс по вул. П.Полуботка буд.4б на території Великосілківської сільської ради за межами населеного пункту", затверджений розпорядженням Кам`янка-Бузької районної державної адміністрації №303/02-08/14 від 29.08.2014 та План господарських дворів колгоспу "Україна" села Великосілки Кам`янка-Бузького району, затверджений Управлінням сільського господарства Кам`янка-Бузького райвиконкому Львівської області 1976р. (а.с. 96-130, 182 том І).

Вказаним експертним висновком підтверджено, що межі та площа земельної ділянки, кадастровий номер :08:000:0429 не відповідають межам та площі господарського двору (тракторна бригада) ліквідованого колгоспу «Україна» села Великосілки Кам`янка-Бузького району Львівської області, тобто, не відповідають межам та площі його фактичного розташування. Територія Господарського двору займає західну частину земельної ділянки площею 5.84 га, що на 3,36 га менше за площу земельної ділянки кадастровий номер :08:000:0429.

Окрім того, в матеріалах справи наявний висновок експерта №11-21 від 19.10.2021 за результатами проведення земельно-технічної експертизи (а.с. 44-73 том V). Вказаними експертним висновком підтверджено, що межі та площа земельної ділянки, кадастровий номер :08:000:0429 не відповідають межам та площі ділянки (господарського двору), визначеного у Генеральному плані та вказано, що оскільки на плані проекту роздержавлення і приватизації не нанесено меж господарського двору, то визначити чи відповідають межі та площа спірної земельної ділянки межам та площі двору не надається можливим.

Тому є безпідставним покликання відповідачів на Карту проекту роздержавлення і приватизації земель СВСГ Україна від 1994р., на якій зображено земельну ділянку за надписом Господ. Двір. 9.2 (а.с. 101-102 том ІІ), яка, на їх думку, відповідає тим даним, що відображені у затвердженій наказом Головного управління Держгеокадастру у Львівській області №13-4617/16-18-СГ від 07.09.2018 технічній документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Оскільки експертом зроблено висновок, що визначити (ідентифікувати) розміщення земельної ділянки, кадастровий номер :08:000:0429 на "Проекті роздержавлення і приватизації земель", 1994р. є не можливим.

Тобто, висновками експерта підтверджується позиція викладена вище, що в даному випадку при передачі в оренду ПП «Обрій-В» спірної земельної ділянки відбулось формування нової земельної ділянки і така передача мала здійснюватися на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а не на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж спірної земельної ділянки в натурі.

Також експертом встановлено, що землі під сільськогосподарськими та іншими господарськими будівлями і дворами складають лише 5,84 га земельної ділянки кадастровий номер :08:000:0429, а решта 3,36 га вільні від об`єктів нерухомості.

Тобто, наведеним підтверджується позиція прокурора, що розмір земельної ділянки, необхідної для обслуговування будівель, які належать відповідачу-2 на праві приватної власності, становить 5,84 га. Решта земельної ділянки в розмірі 3,36 га, яка вільна від об`єктів нерухомості, мала передаватись в оренду у відповідності до ст. 124 Земельного кодексу України - виключно за результатами проведення земельних торгів.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції вважає, що відповідачу-2, як власнику господарських будівель та споруд, розташованих в межах господарського двору, було незаконно передано в оренду частину земельної ділянки поза конкурсною процедурою.

Щодо твердження відповідачів, що наведений експертний висновок є неналежним доказом у даній справі, оскільки кримінальне провадженні ще не завершено, то колегія суддів звертає увагу на постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 27.05.2022 у справі № 161/6509/20, в якій вказано, що «суди попередніх інстанцій обґрунтовано зазначили про допустимість висновку експертизи як доказу, оскільки експертиза проведена у кримінальному провадженні містила інформацію щодо предмета доказування у цивільному провадженні, незважаючи на те, що на момент розгляду справи вирок у кримінальній справі не ухвалений».

Експерт повідомлений про кримінальну відповідальність відповідно до статті 384 КК України за надання завідомо неправдивого висновку.

Висновки експерта відповідають вимогам господарського процесуального законодавства та Закону України «Про судову експертизу».

За таких обставин, оскільки зазначені висновки земельно-технічної експертизи та з питань землеустрою, проведеної в т.ч. в кримінальному провадженні, містять інформацію щодо предмета доказування в господарській справі, колегія суддів враховує вказані експертні висновки та оцінює їх разом з іншими доказами у справі за правилами, встановленими ст. 86 ГПУ України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Згідно зі ст.155 Земельного кодексу України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Таким чином, зважаючи на встановлені судом обставини справи щодо безпідставного набуття відповідачем-2 права користування спірною землею, прийняття відповідачем-1 оспорюваних наказів без належних на те законодавчо встановлених підстав, а також беручи до уваги наведені положення законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині визнання незаконним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Львівській області №13-4617/16-18-СГ від 07.09.2018 "Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки в оренду без зміни цільового призначення"; та визнання незаконним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Львівській області №13-3227/16-20-СГ від 06.03.2020 "Про надання земельної ділянки в оренду".

Визнання правочину недійсним є одним з передбачених законом способів захисту цивільних прав та інтересів за статтею 16 ЦК України. Загальні вимоги щодо недійсності правочину встановлені статтею 215 ЦК України.

Відповідно до статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин)

Згідно із частиною 1 статті 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Оскільки таке право оренди відповідач-2 набув з порушенням вимог діючих норм земельного законодавства, поза межами земельних торгів, то відповідно договір оренди землі б/н від 01.04.2020, укладений між Головним управлінням Держгеокадастру у Львівській області та ТзОВ "Централ Плейнс Груп Україна" слід визнати недійсним. При цьому, колегія суддів вважає, що позивачем правильно визначено спосіб захисту у спірних правовідносинах, оскільки наслідком визнання недійсним зазначено договору оренди буде фактичне повернення земельної ділянки у державну (комунальну) власність, зі скасуванням відповідної державної реєстрації.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень регуюлюються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Частиною 1 ст. 5 цього Закону передбачено, що у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці.

Відповідно до ч. 10 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі, зокрема, ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). Ухвалення судом рішення про визнання нечинним рішення органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, за якою була сформована земельна ділянка, щодо якої виникли речові права, а також про скасування державної реєстрації такої земельної ділянки, що допускається за умови визнання нечинним рішення про затвердження такої документації (за його наявності) та припинення таких прав (за їх наявності).

Пунктами 50, 51, 57, 60, 61 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 17.10.2013 № 1051 передбачено, що Поземельна книга в електронній (цифровій) формі відкривається шляхом її формування за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру з використанням даних електронного документа. Дата відкриття Поземельної книги є датою державної реєстрації земельної ділянки. Номером Поземельної книги є кадастровий номер земельної ділянки. Внесення відомостей до Поземельної книги в електронній (цифровій) формі є внесенням відомостей до Державного земельного кадастру. Поземельна книга закривається у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки у випадках, визначених пунктом 114 цього Порядку (зокрема, у разі ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки, яке набрало законної сили в установленому законодавством порядку). Запис у Поземельній книзі скасовується (поновлюється) Державним кадастровим реєстратором на підставі рішення суду. Скасування (поновлення) запису в Поземельній книзі здійснюється шляхом внесення до Державного земельного кадастру відомостей про його скасування (поновлення) із зазначенням дати та підстави для скасування (поновлення), посади, прізвища та ініціалів Державного кадастрового реєстратора, який скасував (поновив) запис, та формування з використанням програмного забезпечення Державного земельного кадастру нових аркушів Поземельної книги.

Тобто, судове рішення є самостійною підставою для скасування державної реєстрації земельних ділянок та скасування запису у Поземельній книзі.

Отже, чинним законодавством передбачено механізм вчинення дій, які є предметом позовних вимог у справі і з якими прокурор пов`язує ефективне відновлення інтересів держави. (Подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 07.09.2022 у справі № 925/902/20).

З огляду на викладене, позовні вимоги в часині скасування запису у Поземельній книзі та внесення до Державного земельного кадастру відомостей про скасування в Поземельній книзі записів щодо державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :08:000:0429, місце розташування (адміністративно-територіальна одиниця): Львівська область, Кам`янка-Бузький район, Великосільківська сільська рада; та скасування державної реєстрації права державної власності на земельну ділянку кадастровий номер :08:000:0429, площею 9,2 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 221, зокрема: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 45256161 від 29.01.2019, прийнятого державним реєстратором Кам`янка-Бузької районної державної адміністрації Львівської області Якимів С.В. та запису про право власності/довірчої власності 30043522; скасування державної реєстрації права оренди ТзОВ "Централ Плейнс Груп Україна" на земельну ділянку кадастровий номер :08:000:0429, площею 9,2 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 221, зокрема: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 51913775 від 08.04.2020, прийнятого державним реєстратором Добротвірської селищної ради Кам`янка-Бузького району Львівської області Браташ О.Я. та запису про право інше речове право 36204731 підлягають до задоволення.

Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 02.07.2021 проведено державну реєстрацію права комунальної власності на спірну земельну ділянку за Новояричівською селищною радою Львівського району Львівської області на підставі Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" (а.с. 76-78 том ІІІ). Вказана реєстрація права комунальної власності на спірну земельну ділянку відбулася вже під час розгляду даної справи в суді першої інстанції.

Оскільки, за результатом розглядом даної справи судом встановлено, що у ТзОВ "Централ Плейнс Груп Україна" відсутні правові підстави для користування спірною земельною ділянкою, тому таку слід повернути власнику землі, тобто, у комунальну власність в особі Новояричівській селищній раді Львівського району Львівської області.

При цьому суд апеляційної інстанції вважає, що повернення власникові спірної земельної ділянки не є втручанням чи обмеженням прав на мирне володіння майном ТзОВ "Централ Плейнс Груп Україна", оскільки, як зазначалося вище, у справі № 914/3408/20 не є вирішенням питання про право власності на нежитлові приміщення, споруджені на частині цієї ділянки. А тому немає підстав вважати, що повернення власникові спірної земельної ділянки унеможливить реалізацію ТзОВ "Централ Плейнс Груп Україна" його прав на об`єкти нерухомого майна, які належать останньому на праві приватної власності.

Подібні правові висновки наведені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.12.2018 у справі № 713/1817/16-ц, від 04.12.2018 у справі № 910/18560/16, від 12.06.2019 у справі № 487/10128/14-ц, від 20.07.2022 у справі № 910/5201/19.

Відтак, доводи відповідача-2 про те, що внаслідок задоволення позову він буде позбавлений можливості реалізувати права власника щодо його нерухомого майна, є безпідставним.

Стосовно додаткового рішення Господарського суду Львівської області від 17.03.2022 колегія суддів суду зазначає таке.

Так, за загальним правилом, у судовому рішенні повинні бути розглянуті всі заявлені вимоги, а також вирішено всі інші, в тому числі процесуальні питання. Неповнота чи невизначеність висновків суду щодо заявлених у справі вимог, а також невирішення окремих процесуальних питань, зокрема щодо розподілу судових витрат, є правовою підставою для ухвалення додаткового судового рішення.

Тобто, додаткове рішення - це акт правосуддя, яким усуваються недоліки судового рішення, пов`язані з порушенням вимог щодо його повноти. Водночас додаткове рішення не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

Звідси додаткове рішення є невід`ємною частиною рішення у справі. У разі скасування рішення у справі ухвалене додаткове рішення втрачає силу.

Такі правові висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду від 20.12.2019 у справі № 240/6150/18, у постановах Верховного Суду від 16.04.2018 у справі № 923/631/15, від 23.01.2020 у справі № 927/229/19, від 23.12.2021 у справі № 925/81/21.

Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, то з врахуванням ч.4 ст. 129 ГПК України, якою передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача, додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 17.03.2022 слід скасувати, відповідно заява ТзОВ Централ Плейнс Груп Україна про стягнення витрат на професійну правничу допомогу до задоволення не підлягає.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції враховує висновки Європейського суду з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006) та у справі Трофимчук проти України (Рішення ЄСПЛ від 28.10.2010), в яких зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі, суд вважає, що сторонам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин згідно з нормами матеріального та процесуального права.

Приписами ст. 13 ГПК України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Дана норма кореспондується зі ст. 46 ГПК України, в якій закріплено, що сторони користуються рівними процесуальними правами.

Згідно зі ст. ст.73,74,77 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Частиною 1 ст. 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безсторонньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Відповідно до частини першої, четвертої статті 277 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення та додаткове рішення місцевого господарського суду слід скасувати, а апеляційну скаргу задоволити.

Керуючись, ст.ст. 269, 275, 277, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ :

1. Апеляційні скарги Заступника керівника Львівської обласної прокуратури задоволити.

2. Рішення Господарського суду Львівської області від 20.01.2022 у справі № 914/3408/20 скасувати, прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задоволити.

Визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Львівській області №13-4617/16-18-СГ від 07.09.2018 "Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки в оренду без зміни цільового призначення";

Скасувати запис у Поземельній книзі та внесення до Державного земельного кадастру відомостей про скасування в Поземельній книзі записів щодо державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :08:000:0429, місце розташування (адміністративно-територіальна одиниця): Львівська область, Кам`янка-Бузький район, Великосільківська сільська рада;

Скасувати державну реєстрацію права державної власності на земельну ділянку кадастровий номер :08:000:0429, площею 9,2 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 221, а саме: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 45256161 від 29.01.2019, прийнятого державним реєстратором Кам`янка-Бузької районної державної адміністрації Львівської області Якимів С.В. та запис про право власності/довірчої власності 30043522;

Визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Львівській області №13-3227/16-20-СГ від 06.03.2020 "Про надання земельної ділянки в оренду";

Визнати недійсним договір оренди землі б/н від 01.04.2020, укладений між Головним управлінням Держгеокадастру у Львівській області та ТзОВ "Централ Плейнс Груп Україна";

Скасувати державну реєстрацію права оренди ТзОВ "Централ Плейнс Груп Україна" на земельну ділянку кадастровий номер :08:000:0429, площею 9,2 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 221, а саме: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 51913775 від 08.04.2020, прийнятого державним реєстратором Добротвірської селищної ради Кам`янка-Бузького району Львівської області Браташ О.Я. та запис про право інше речове право 36204731;

Зобов`язати ТзОВ "Централ Плейнс Груп Україна" повернути земельну ділянку кадастровий номер :08:000:0429, площею 9,2 га, місце розташування (адміністративно-територіальна одиниця): Львівська область, Кам`янка-Бузький район, Великосільківська сільська рада - Новояричівській селищній раді Львівського району Львівської області.

3. Додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 17.03.2022 у справі № 914/3408/20 скасувати.

4. Стягнути з Головного управлінням Держгеокадастру у Львівській області на користь Львівської обласної прокуратури судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 11032,50 грн

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Централ Плейнс Груп Україна" (80454, Львівська область, Кам`янка-Бузький район, село Великосілки, вулиця Полуботка П., будинок 4В, ідентифікаційний код 43310337) на користь Львівської обласної прокуратури (79005, м. Львів, проспект Шевченка, 17/19, ідентифікаційний код 02910031) судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 11 032,50 грн.

6. Стягнути з Головного управлінням Держгеокадастру у Львівській області на користь Львівської обласної прокуратури судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 7357,00 грн

7. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Централ Плейнс Груп Україна" (80454, Львівська область, Кам`янка-Бузький район, село Великосілки, вулиця Полуботка П., будинок 4В, ідентифікаційний код 43310337) на користь Львівської обласної прокуратури (79005, м. Львів, проспект Шевченка, 17/19, ідентифікаційний код 02910031) судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 7 357,00 грн.

8. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в строки, передбаченні ст.ст.287-288 ГПК України.

9. Справу повернути до Господарського суду Львівської області.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/.

Головуючий суддя Н.М. Кравчук

судді О.С. Скрипчук

Б.Д. Плотніцький