ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" вересня 2022 р. м. Київ Справа №911/3510/21

За позовом Комунального підприємства «Агентство регіонального розвитку» Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області (07101, Київська обл., м. Славутич, Центральна площа, 5, а/с 66)

до Приватного підприємства «Мелліор» (07101, Київська обл., м. Славутич, Тбіліський квартал, 1, кв.49)

про стягнення 192573,84 грн

Суддя Третьякова О.О.

Секретар судового засідання Капля Є.В.

Представники:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

обставини справи:

Комунальне підприємство «Агентство регіонального розвитку» Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області (далі позивач) звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Приватного підприємства «Мелліор» (далі відповідач) про стягнення 192573,84 грн заборгованості з орендної плати та відшкодування витрат орендодавця на утримання орендованого майна.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем грошових зобов`язань за договором від 01.04.2016 №27-БК оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності, та договором від 01.04.2016 №27/27-БК-Е про відшкодування витрат орендодавця на утримання орендованого майна та його експлуатацію. Позивач просить суд стягнути з відповідача за вказаними договорами за період квітень-жовтень 2018 123584,97 грн основного боргу, 54463,61 грн пені, 4685,27 грн 3% річних та 9839,99 грн інфляційних втрат.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 06.12.2021 у справі №911/3510/21 зазначений позов залишено без руху в порядку ст.174 Господарського процесуального кодексу України для усунення у десятиденний строк недоліків позовної заяви.

20.12.2022 від позивача до суду надійшло уточнення до позовної заяви в порядку усунення недоліків.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 13.01.2022 відкрито провадження у справі №911/3510/21 за правилами спрощеного позовного провадження, встановлено сторонам процесуальні строки для реалізації відповідних процесуальних прав.

10.02.2022 до Господарського суду Київської області від відповідача надійшло заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного провадження. У запереченні відповідач посилається на те, що спір не є малозначним, та просить розглянути справу за правилами загального провадження, посилаючись на те, що позивач звертався до Господарського суду Київської області із трьома ідентичними позовами про стягнення заборгованості (№911/35591/21, №911/3593/21), а також наявність рішення суду від 12.10.2021 у справі №911/1092/18 між тими ж сторонами.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 07.06.2022 здійснено перехід до розгляду справи №911/3510/21 за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 07.07.2022. Ухвала суду від 07.06.2022 направлена судом сторонам на електронні адреси, наявні у матеріалах справи для здійснення зв`язку із сторонами.

У підготовче засідання 07.07.2022 з`явився представник позивача, відповідач не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, підготовче засідання відкладено на 22.07.2022. Ухвала суду від 07.07.2022 про відкладення підготовчого засідання на 22.07.2022 направлена судом відповідачу на електронну адресу, наявну у матеріалах справи для здійснення зв`язку із відповідачем.

13.07.2022 до Господарського суду Київської області від позивача надійшла заява про забезпечення позову. Ухвалою Господарського суду Київської області від 15.07.2022 відмовлено в задоволенні заяви позивача про забезпечення позову.

У підготовче засідання 22.07.2022 з`явився представник позивача, відповідач не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, протокольною ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 25.08.2022. Ухвала суду від 22.07.2022 про призначення справи до судового розгляду по суті на 25.08.2022 направлена судом відповідачу на електронну адресу, наявну у матеріалах справи для здійснення зв`язку із відповідачем.

Судове засідання 25.08.2022 не відбулось у зв`язку із перебуванням судді Третьякової О.О. у відпустці, ухвалою суду від 30.08.2022 судове засідання перепризначено на 16.09.2022, ухвала суду від 30.08.2022 направлена судом сторонам на їх електронні адреси, наявну у матеріалах справи для здійснення зв`язку із сторонами.

У судове засідання 16.09.2022 з`явився представник позивача, відповідач не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, в судовому засіданні оголошена перерва на 29.09.2022. Ухвала суду від 16.09.2022 про призначення судового засідання на 29.09.2022 направлена судом відповідачу на електронну адресу, наявну у матеріалах справи для здійснення зв`язку із відповідачем, та додатково поштовим відправленням №680.

В судове засідання 29.09.2022 сторони не з`явились, при цьому судом були вчинені усі належні дії для повідомлення сторін про розгляд справи.

Щодо повідомлення відповідача про розгляд справи суд також зазначає, що Європейський суд з прав людини в рішенні від 10.07.1984 у справі «Гінчо проти Португалії» передбачив, що держави-учасниці Ради Європи зобов`язані організовувати свою правову систему таким чином, щоб забезпечити додержання положень п.1 ст.6 Конвенції та вимог щодо судового розгляду упродовж розумного строку. Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Слід зазначити, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує на тому, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Кожна з сторін, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу цікавитись провадженням у її справі. За приписами ч.1 ст.9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Відповідно до ч.1 ст.2 та ч.1 ст.4 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Враховуючи наведене, суд зазначає, що, по-перше, відповідач був обізнаний про наявність судової справи №911/3510/21, оскільки сам відповідач 10.02.2022 подав суду заперечення щодо розгляду цієї справи за правилами спрощеного позовного провадження та просив суд розглянути її в загальному позовному провадженні, однак після врахування судом заперечення відповідача та призначення справи до розгляду в загальному позовному провадженні відповідач ніяких процесуальних дій не здійснював, в судові засідання не з`являвся. По-друге, суд неодноразово повідомляв відповідача про судові засідання у справі шляхом направлення ухвал суду на електронну адресу відповідача, яка була повідомлена відповідачем суду, крім того ухвала суду від 16.09.2022 про судове засідання у справі була направлена судом відповідачу поштовим відправленням та, крім того, відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалами суду у даній справі в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Відповідач у судові засідання не з`являвся, відзив на позов на подав, про поважні причини неявки та неподання відзиву суд не повідомляв.

Відповідно до ч.9 ст.165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, проаналізувавши позовні вимоги, пояснення позивача, з`ясувавши всі фактичні обставин справи, на яких вони ґрунтуються, оцінивши наявні докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд

встановив:

01.04.2016 між Комунальним підприємством «Агентство регіонального розвитку Славутицької міської ради (перейменовано на Комунальне підприємство «Агентство регіонального розвитку Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб станом на 29.11.2021) в якості орендодавця та Приватним підприємством Мелліор в якості орендаря укладено договір № 27-БК оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності, який посвідчено державним нотаріусом Славутицької міської державної нотаріальної контори Київської області Наваліхіною О.О. та зареєстровано в реєстрі за № 354, надалі договір оренди.

Згідно з п.п. 1.1, 1.2 договору оренди орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування нерухоме майно, а саме: частину нежитлової будівлі Будинок культури на 300 місць, інженерні мережі та комунікації, що є їх невід`ємною частиною і знаходяться на балансі орендодавця. Місце розміщення (адреса) об`єкту оренди: Київська обл., м. Славутич, пр-т Дружби Народів, буд. 7.

В п. 1.3 договору оренди сторони погодили, що орендована площа складає всього: 545,74 кв.м., в т.ч. корисна площа 429,04 кв.м та площа загального користування будівлі 116,70 кв.м.

Розмір орендної плати, в т.ч. порядок її корегування з урахуванням індексу інфляції сторони визначили в п.3.1-3.3 договору оренди а також додатку «Розрахунок орендної плати» до договору оренди.

Згідно з пунктом 3.4 договору оренди орендна плата, яка визначена в даному договорі, наведена без урахування вартості комунальних послуг, електроенергії, експлуатаційних витрат орендодавця.

Орендна плата (з урахування податку) вноситься безготівковим платежем на розрахунковий рахунок орендодавця не пізніше останнього числа поточного місяця (пункт 3.5 договору оренди).

У разі припинення або розірвання даного договору оренди орендар сплачує орендну плату включно по день (дату) передачі орендодавцеві майна за актом прийому-передачі (п. 3.6 договору оренди).

Згідно з пп.5.1.9 п.5.1 договору оренди орендар зобов`язується укласти з орендодавцем договір про відшкодування витрат орендодавця на утримання орендованого майна та його експлуатацію протягом 6 робочих днів з дати підписання даного договору та забезпечити належне його виконання.

Відповідно до пп.5.1.13 п.5.1 договору оренди орендар зобов`язується нести витрати за комунальні послуги (тепло-, водо-, електропостачання, водовідведення, вивіз сміття тощо), при цьому орендар або самостійно укладає угоди з постачальниками послуг, або на підставі договору про відшкодування витрат орендодавця на утримання орендованого майна та його експлуатацію компенсує орендодавцю витрати на оплату послуг.

Згідно з пунктом 7.1 договору оренди цей договір вступає в силу з 01.04.2016 і діє до 28.02.2026.

01.04.2016 позивач за договором оренди передав, а відповідач прийняв в оренду нежитлові приміщення загальною орендованою площею всього: 545,74 кв.м, що розміщені за адресою: Київська обл., м. Славутич, пр-т Дружби Народів, 7, «Будинок культури на 300 місць», що підтверджується складеним між сторонами актом прийому-передачі від 01.04.2016, який є додатком № 2 до договору оренди..

15.09.2016 між позивачем та відповідачем укладено договір про внесення змін №1 до договору № 27-БК оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності від 01.04.2016 р., який посвідчено державним нотаріусом Славутицької міської державної нотаріальної контори Київської області Наваліхіною О.О. та зареєстровано в реєстрі за № 1040, надалі зміни №1 до договору оренди.

Пунктом 1 змін №1 до договору оренди сторони погодили внести зміни, зокрема, у п. 1.3 договору оренди і викласти його в новій редакції, відповідно до якої орендована площа за договором оренди складає всього: 644,06 кв.м, в т.ч. корисна площа 500,09 кв.м та площа загального користування будівлі 143,97 кв.м.

15.09.2016 позивач за договором оренди передав, а відповідач прийняв в оренду нежитлові приміщення загальною орендованою площею всього: 98,32 кв.м, що розміщені за адресою: Київська обл., м. Славутич, пр-т Дружби Народів, б. 7, нежитлова будівля «Будинок культури на 300 місць», що підтверджується складеним між сторонами актом прийому-передачі від 15.09.2016, який є додатком № 2 до змін №1 до договору оренди.

Таким чином, площу орендованого за договором оренди відповідачем приміщення було збільшено до 644,06 кв.м. (545,74 кв.м. + 98,32 кв.м).

В подальшому 30.11.2017 між позивачем та відповідачем укладено договір №3 про внесення змін до договору № 27-БК оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності від 01.04.2016, який посвідчено нотаріально та зареєстровано в реєстрі за №1339, надалі зміни №3 до договору оренди.

Пунктом 1 змін №3 до договору оренди сторони погодили внести зміни, зокрема, у п.1.3 договору оренди і викласти його в новій редакції, відповідно до якої орендована площа складає всього: 527,09 кв.м, в т.ч. корисна площа 477,19 кв.м та площа загального користування будівлі 49,90 кв.м.

Отже, в оренді за договором оренди у відповідача залишилось 527,09 кв.м. орендованого у позивача нежитлового приміщення.

Також пунктом 2 змін №3 до договору оренди сторони до договору внесли зміни, зокрема, п.п. 3.2, 3.3 договору оренди виклали в новій редакції, відповідно до якої орендна плата за корисну площу визначається на підставі «Методики розрахунку та порядку використання плати за оренду майна комунальної власності територіальної громади міста Славутича» та за перший (базовий) місяць оренди грудень 2017 (без урахування індексу інфляції за листопад 2017) становить 7144,26 грн з ПДВ. Розмір орендної плати за перший місяць фіксується у договорі. За кожен наступний місяць оренди розмір орендної плати визначається шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції, що публікується в поточному місяці. Зміни щодо індексації орендної плати під час дії договору можуть бути встановлені Законом або іншими нормативно правовими актами. Орендна плата (компенсація) за площу загального користування визначається на підставі «Методики розрахунку та порядку використання плати за оренду майна комунальної власності територіальної громади міста Славутича» та за перший (базовий) місяць оренди грудень 2017 (без урахування індексу інфляції за листопад 2017), становить: 747,08 грн з ПДВ. Разом орендна плата за місяць складає 7891,34 грн з ПДВ. Розмір орендної плати (компенсація) за площу загального користування за перший місяць фіксується у договорі. За кожен наступний місяць оренди розмір орендної плати визначається шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції, що публікується в поточному місяці.

Також сторонами було підписано розрахунок плати за перший місяць оренди комунального нерухомого майна, що перебуває на балансі комунального підприємства Агентство регіонального розвитку Славутицької міської ради, в якості додатку до змін №3 до договору оренди.

Крім того, на виконання пп. 5.1.9 договору оренди між позивачем та відповідачем укладено договір № 27/27-БК-Е від 01.04.2016 р. про відшкодування витрат орендодавця на утримання орендованого майна та його експлуатацію, надалі договір про відшкодування.

Відповідно до п. 2.2 договору про відшкодування розмір відшкодування витрат орендодавця нараховується пропорційно орендованій площі та за перший базовий місяць становить 1493,81 грн. з ПДВ. Крім цього, статті витрат 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11 додатку № 1 будуть пред`являтися по факту, шляхом ділення сум по отриманим рахункам від обслуговуючих сторонніх організацій, які виставлені відповідно до актів виконаних робіт, актів споживання, договорів (у випадку передплати), пропорційно до орендованої площі.

Пунктом 6.1 договору про відшкодування сторони встановили, що цей договір набуває чинності з 01.04.2016 і діє до закінчення терміну договору оренди № 27-БК від 01.04.2016, а в частині фінансових зобов`язань до повного їх виконання сторонами.

Сторонами також було підписано перелік запланованих експлуатаційних витрат та їх вартість (калькуляція), розрахованих на 1 кв.м площі будівлі «Будинок культури на 300 місць», який є додатком № 1 до договору про відшкодування.

29.12.2017 сторонами підписано додаткову угоду № 4 до договору про відшкодування, пунктом 1 якої сторони погодили внести зміни, зокрема, до п.2.1 та п.2.2 договору про відшкодування, виклавши їх в новій редакції, відповідно до якої розмір відшкодування витрат орендодавця визначений на підставі переліку запланованих витрат орендодавця, які пов`язані з експлуатацією та утриманням майна комунальної власності, що знаходиться за адресою: Київська області, м. Славутич, пр-т Дружби Народів, 7, «Будинок культури на 300 місць». Розмір відшкодування витрат орендодавця нараховується пропорційно орендованій площі, якщо інше не випливає з характеру послуг, наданих орендодавцем за цим договором та за перший базовий місяць становить 594,55 грн з ПДВ.

Також пунктом 1 додаткової угоди № 4 до договору про відшкодування сторони визначили нову редакцію п.2.5 договору про відшкодування, відповідно до якої розмір відшкодування витрат по договору, в тому числі передплата до 100% очікуваної вартості комунальних послуг, що плануються отримати у наступному місяці (при отриманні таких послуг через орендодавця), нараховується у звітному місяці останнього числа місяця наступного за звітним на підставі виставлених рахунків.

Пунктом 3 додаткової угоди № 4 до договору про відшкодування сторони погодили, що дана додаткова угода №4 вступає в силу з 01.01.2018.

В подальшому, 21.11.2019 сторони уклали договір про розірвання договору оренди, який посвідчено державним нотаріусом Славутицької міської державної нотаріальної контори Київської області Наваліхіною О.О. та зареєстровано в реєстрі за № 1321, надалі договір про розірвання, пунктом 1 якого сторони погодили достроково за ініціативою орендодавця з 21.11.2019 розірвати договір оренди.

Також пунктом 4 договору про розірвання сторони засвідчили, що на момент розірвання договору оренди за період з 01.04.2016 до 21.11.2019 заборгованість орендаря перед орендодавцем з орендної плати складає 257141,94 грн, сума заборгованості орендаря перед орендодавцем за період з 01.04.2016 по 31.10.2019 з відшкодування витрат орендодавця на утримання орендованого майна та його експлуатацію складає 558469,43 грн.

21.11.2019 відповідач передав, а позивач прийняв нежитлові приміщення загальною орендованою площею всього: 527,09 кв.м, що розміщені за адресою: Київська обл., м. Славутич, пр-т Дружби Народів, б. 7, нежитлова будівля «Будинок культури на 300 місць» та знаходяться на балансі КП «АРР», що підтверджується складеним між сторонами актом прийому-передачі від 21.11.2019, який є додатком № 1 до договору про розірвання.

Посилаючись на те, що відповідач не розрахувався з позивачем за оренду нерухомого майна згідно з договором оренди за період з квітня по жовтень 2018 та не відшкодував витрат орендодавця згідно з договором про відшкодування за вказаний період, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення 123584,97 грн основного боргу за цими двома договорами, 54463,61 грн пені, 4685,27 грн 3% річних та 9839,99 грн інфляційних втрат.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам справи, які підтверджуються наявними у справі копіями письмових доказів, суд виходить з того, що між позивачем та відповідачем на підставі договору від 01.04.2016 №27-БК оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності, та договору від 01.04.2016 №27/27-БК-Е про відшкодування витрат орендодавця на утримання орендованого майна та його експлуатацію виникли майнові правовідносини за договором оренди.

Згідно із ч.1 ст.283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у володіння та користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно з ч.1 ст.286 Господарського кодексу України орендна плата це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

Частиною 4 ст.286 Господарського кодексу України встановлено, що строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Згідно з ч.6 ст.283 Господарського кодексу України до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з статтею 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за користування майном.

Відповідно до ч.1 та 2 ст.17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендна плата встановлюється у грошовій формі і вноситься у строки, визначені договором. Орендна плата визначається за результатами аукціону. У разі передачі майна в оренду без проведення аукціону орендна плата визначається відповідно до Методики розрахунку орендної плати, яка затверджується Кабінетом Міністрів України щодо державного майна та представницькими органами місцевого самоврядування - щодо комунального майна. У разі якщо представницький орган місцевого самоврядування не затвердив Методику розрахунку орендної плати, застосовується Методика, затверджена Кабінетом Міністрів України.

Орендна плата підлягає коригуванню на індекс інфляції згідно з Методикою розрахунку орендної плати. Якщо орендар отримав майно в оренду без проведення аукціону, відповідне коригування орендної плати на індекс інфляції здійснюється щомісячно (ч. 3 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

Орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків провадження господарської діяльності (ч.4 ст.17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»).

Пунктом 3.5 договору № 27-БК оренди нерухомого майна від 01.04.2016 встановлено, що орендна плата (з урахування податку) вноситься безготівковим платежем на розрахунковий рахунок орендодавця не пізніше останнього числа поточного місяця.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 Цивільного кодексу України).

Рішенням Славутицької міської ради від 22.12.2017 №874-35-VII «Про внесення змін до рішення Славутицької міської ради від 15.12.2004 №550-41-IV «Про оренду об`єктів комунальної власності територіальної громади міста Славутича» передбачено, що орендна плата вноситься на розрахунковий рахунок орендодавця не пізніше 15 числа місяця наступного за звітним.

Вказане рішення міської ради судом оцінюється як односторонній юридичний акт, яким міська рада як власник відповідних об`єктів комунальної власності та кінцевий отримувач (власник) орендних платежів, які сплачуються орендарями орендодавцю, дозволила орендарям вносити орендну плату у більш пізній строк, ніж встановлений в договорах оренди, тобто кінцевим строком для внесення відповідачем орендної плати за договором оренди № 27-БК з урахуванням рішенням Славутицької міської ради від 22.12.2017 №874-35-VII було 15 число місяця наступного за звітним.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем з відповідачем підписано акти надання послуг з оренди відповідно до договору оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності, № 27-БК від 01.04.2016 за період з квітня по жовтень 2018 на загальну суму 58668,55 грн, а саме: №732 від 30.04.2018 р. на суму 8326,68 грн, №1012 від 31.05.2018 на суму 8393,30 грн, №1264 від 30.06.2018 на суму 8393,30 грн, №1540 від 31.07.2018 на суму 8393,30 грн, №1825 від 31.08.2018 на суму 8334,54 грн, №2105 від 30.09.2018 на суму 8334,54 грн, №2382 від 31.10.2018 на суму 8492,89 грн.

Отже, за оренду нерухомого майна, що належить до комунальної власності, у періоди з квітня по жовтень 2018 відповідач згідно з пунктом 3.5 договору оренди та рішенням Славутицької міської ради від 22.12.2017 №874-35-VII мав розрахуватись з позивачем не пізніше 15 числа місяця наступного за звітним, тобто відповідно не пізніше 15.05.2018, 15.06.2018, 15.07.2018, 15.08.2018, 15.09.2018, 15.10.2018 та 15.11.2018.

Крім того, відповідачем підписано акти надання послуг з оренди відповідно до договору про відшкодування витрат орендодавця на утримання орендованого майна та його експлуатацію №27/27-БК-Е від 01.04.2016 за період з квітня по жовтень 2018 на загальну суму 76416,42 грн, а саме: №872 від 30.04.2018 на суму 15109,07 грн., №1147 від 31.05.2018 на суму 8528,12 грн., №1417 від 30.06.2018 на суму 11271,88 грн., №1691 від 31.07.2018 на суму 11138,02 грн, №1980 від 31.08.2018 на суму 11416,33 грн., №2260 від 30.09.2018 на суму 9652,37 грн., №2532 від 31.10.2018 на суму 9300,63 грн.

Отже, відшкодування витрат орендодавця на утримання орендованого майна та його експлуатацію у періоди з квітня по жовтень 2018 відповідач був зобов`язаний оплатити позивачу згідно з пунктом п.2.5 договору про відшкодування, в редакції додаткової угоди №4 від 29.12.2017, не пізніше останнього числа місяця, наступного за звітним, тобто відповідно не пізніше 31.05.2018, 30.06.2018, 31.07.2018, 31.08.2018, 30.09.2018, 31.10.2018 та 30.11.2018.

Згідно з ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується виникнення у відповідача грошових зобов`язань по сплаті позивачу орендної плати за періоди з квітня по жовтень 2018 згідно з договором оренди в загальній сумі 58668,55 грн та відшкодування витрат орендодавця на утримання орендованого майна та його експлуатацію у періоди з квітня по жовтень 2018 згідно з договором про відшкодування в загальній сумі 76416,42 грн, що сукупно становить 135084,97 грн (76416,42+58668,55=135084,97), при цьому відповідач факту виникнення вказаних грошових зобов`язань не заперечив та не спростував, правом на подання відзиву на позов не скористався, доказів належного виконання своїх зобов`язань та сплати коштів позивачу у повному обсязі не надав.

Згідно з даними бухгалтерського обліку позивача відповідачем протягом спірного періоду 02.10.2018 було внесено кошти в сумі 6000,00 грн, 03.10.2018 внесено ще 5500,00 грн, з яких погашено, з яких частково погашено заборгованість з відшкодування витрат орендодавця за серпень 2018 (11416,33 грн) та частково борг за липень 2018 (83,67 грн).

Таким чином, сукупна сума основного боргу за вказаний період за договором оренди № 27-БК та за договором про відшкодування № 27/27-БК-Е становить 123584,97 грн (135084,97-6000-5500=123584,97) і підлягає стягненню з відповідача.

Також позивач просить суд стягнути з відповідача 54463,61 грн пені, 4685,27 грн 3% річних та 9839,99 грн інфляційних втрат.

Згідно з п.3.8 договору оренди № 27-БК орендна плата, яка була перерахована несвоєчасно або в неповному обсязі, стягується орендодавцем з урахуванням встановленого індексу інфляції за час прострочення. За затримку внесення орендної плати орендар сплачує орендодавцеві пеню в розмірі 0,5 відсотка від несплаченої суми за кожен день прострочки, але не більше подвійної облікової ставки, встановленої Національним банком України за період прострочення платежу. Строк нарахування пені не обмежується 6-ма місяцями згідно п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України.

Також згідно з п.5.2 договору про відшкодування №27/27-БК-Е при несвоєчасному внесенні плати, передбаченої даним договором, орендар сплачує штраф в розмірі 0,5% за кожен день прострочення платежу. Строк нарахування пені не обмежується 6-ма місяцями згідно п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст.612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Суб`єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу.

Відповідно до ч.4 ст.231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Суд при цьому також враховує, що відповідно до ст.ст.1 та 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, при цьому розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Як передбачено ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотка річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений законом або договором.

Як вбачається з розрахунку позивача, позивачем заявлено до стягнення:

- пеню та 3% річних за період з 16.05.2018 по 21.11.2019 в загальній сумі відповідно 25946,06 грн та 2231,81 грн з підстав прострочення оплати основного боргу за договором оренди № 27-БК;

- інфляційні втрати за період з червня 2018 по листопад 2019 в загальній сумі 4541,45 грн з підстав прострочення оплати основного боргу за договором оренди № 27-БК;

- пеню та 3% річних період з 01.06.2018 по 21.11.2019 в загальній сумі відповідно 28517,55 грн та 2453,46 грн з підстав прострочення оплати основного боргу за договором про відшкодування № 27/27-БК-Е;

- інфляційні втрати за період з червня 2018 по листопад 2019 в загальній сумі 5298,54 грн з підстав прострочення оплати основного боргу за договором про відшкодування №27/27-БК-Е.

Перевіряючи розрахунок позивача та враховуючи встановлений в п.3.5 договору оренди №27-БК строк для сплати орендної плати (основного боргу) з урахуванням його подовження згідно з рішенням Славутицької міської ради від 22.12.2017 №874-35-VII, суд виходить з того, що станом на 16.05.2018 (дата початку нарахування заявлених в позові пені та річних) прострочений основний борг за вказаним договором становив 8326,68 грн (сума орендної плати за квітень 2018) і в подальшому збільшувався на суми орендної плати за наступні періоди (місяці) по мірі прострочення їх внесення, а саме. З 16.06.2018 сума простроченого основного боргу за договором оренди №27-БК збільшилась на 8393,30 грн (на суму орендної плати за травень 2018) і становила відповідно 16719,98 грн, з 16.07.2018 по 16.08.2018 сума простроченого основного боргу становила відповідно 25113,28 грн (16719,98+8393,30), з 16.08.2018 по 16.09.2018 33506,58 грн, з 16.09.2018 по 16.10.2018 41841,12 грн, з 16.10.2018 по 16.11.2018 50175,66 грн, з 16.11.2018 58668,55 грн відповідно.

На підставі наведеного, перевіривши за допомогою інформаційно-пошукової системи «Ліга» розрахунок позивача щодо пені, 3% річних та інфляційних втрат, нарахованих за договором оренди №27-БК, судом встановлено, що за заявлений період прострочення основного боргу з 16.05.2018 по 21.11.2019 загальна сума пені становить 26117,74 грн, загальна сума 3% річних становить 2246,25 грн, інфляційні втрати за період з червня 2018 по листопад 2019 становлять загальну суму 4923,30 грн.

Отже, оскільки відповідно до ч.2 ст.237 Господарського процесуального кодексу України суд при ухваленні рішення не може виходити за межі позовних вимог, то підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення за договором оренди №27-БК пені в сумі 25946,06 грн, 3% річних в сумі 2231,81 грн та інфляційних втрат в сумі 4541,45 грн, тобто у межах заявленого позивачем розміру цих вимог.

Перевіряючи розрахунок позивача та враховуючи встановлений в п.2.5 договору про відшкодування №27/27-БК-Е строк для сплати основного боргу, суд виходить з того, що станом на 01.06.2018 (дата початку нарахування заявлених в позові пені та річних) прострочений основний борг за вказаним договором становив 15109,07 грн (сума відшкодування орендодавцю за квітень 2018) і в подальшому збільшувався на суми відшкодування орендодавцю за наступні періоди (місяці) по мірі прострочення їх внесення, а саме. З 01.07.2018 сума простроченого основного боргу за договором про відшкодування №27/27-БК-Е збільшилась на 8528,12 грн (сума відшкодування орендодавцю за травень 2018) і становила відповідно 23637,19 грн, з 01.08.2018 сума простроченого основного боргу становила 34909,07 грн (23637,19+11271,88), з 01.09.2018 46047,09 грн (34909,07+11138,02), з 01.10.2018 57463,42 грн (46047,09+11416,33), з 02.10.2018, з урахуванням оплати 02.10.2018 відповідачем коштів в сумі 6000,00 грн, сума простроченого основного боргу становила 51463,42 грн (57463,42-6000=51463,42), з 03.10.2018, з урахуванням оплати 03.10.2018 відповідачем коштів в сумі 5500,00 грн, сума простроченого основного боргу становила 45963,42 грн (51463,42-5500=45963,42), з 01.11.2018 55615,79 грн (45963,42+9652,37), з 01.12.2018 64916,42 грн (55615,79+9300,63) відповідно.

На підставі наведеного, перевіривши за допомогою інформаційно-пошукової системи «Ліга» розрахунок позивача щодо пені, 3% річних та інфляційних втрат, нарахованих за договором про відшкодування №27/27-БК-Е, судом встановлено, що за заявлений період прострочення основного боргу з 01.06.2018 по 21.11.2019 загальна сума пені становить 28860,24, загальна сума 3% річних становить 2482,24 грн, інфляційні втрати за період з червня 2018 по листопад 2019 становлять загальну суму 5577,80 грн.

Отже, оскільки відповідно до ч.2 ст.237 Господарського процесуального кодексу України суд при ухваленні рішення не може виходити за межі позовних вимог, то підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення за договором про відшкодування №27/27-БК-Е пені в сумі 28517,55 грн, 3% річних в сумі 2453,46 грн та інфляційних втрат в сумі 5298,54 грн, тобто у межах заявленого позивачем розміру цих вимог.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення 123584,97 грн основного боргу, 54463,61 грн пені, 4685,27 грн 3% річних та 9839,99 грн інфляційних втрат підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судовий збір, який був сплачений позивачем в сумі 2888,61 грн за подання позову, відповідно до ст.ст. 123, 129 Господарського процесуального кодексу України покладається судом на відповідача.

Керуючись ст. 2, 7, 8, 11, 13, 14, 18, 20, 73-80, 129, 231, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позовні вимоги Комунального підприємства «Агентство регіонального розвитку» Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області до Приватного підприємства «Мелліор» про стягнення 123584,97 грн основного боргу, 54463,61 грн пені, 4685,27 грн 3% річних та 9839,99 грн інфляційних втрат задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства «Мелліор» (07101, Київська обл., м. Славутич, Тбіліський квартал, 1, кв.49, ) на користь Комунального підприємства «Агентство регіонального розвитку» Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області (07101, Київська обл., м. Славутич, Центральна площа, 5, ) 123584 (сто двадцять три тисячі п`ятсот вісімдесят чотири) грн 97 коп. основного боргу, 54463 (п`ятдесят чотири тисячі чотириста шістдесят три) грн 61 коп. пені, 4685 (чотири тисячі шістсот вісімдесят п`ять) грн 27 коп. 3% річних, 9839 (дев`ять тисяч вісімсот тридцять дев`ять) грн 99 коп. інфляційних втрат та 2888 (дві тисячі вісімсот вісімдесят вісім) грн 61 коп. витрат зі сплати судового збору.

3. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення Господарського суду Київської області набирає законної сили у строк та порядку, які передбачені ст.241 Господарського процесуального кодексу України, та може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 29.11.2022.

Суддя О.О. Третьякова