РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

02.12.2022Справа № 910/12760/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Ягічевої Н.І., розглянувши у спрощеному провадженні без виклику сторін господарську справу

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Київські енергетичні послуги" (вул. Юрія Іллєнка, буд. 31, м. Київ, 04050, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Форвард Київ-Сервіс 12" вул.Драгомирова, буд. 2 А, м. Київ,01103, )

про стягнення 13 004,88 грн

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Київські енергетичні послуги" (далі- позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Форвард Київ- Сервіс 12" про стягнення заборговангості у розмірі 13 004, 88 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за умовами Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №74302020/10/1 перед позивачем, у зв`язку з чим, Товариство з обмеженою відповідальністю "Київські енергетичні послуги" просить суд стягнути з відповідача суму основної заборгованості у розмірі 13 004, 88 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.08.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі №910/12760/21 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та встановлені строки сторонам для подання заяв по суті спору.

27.10.2021 року через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому останній заперечує щодо задоволення позову, в обґрунтування чого заявник зазначає, що після отримання листа №3 від 15.10.2020, з копією протоколу загальних зборів від 27.09.2020 року, від ОСББ «Старокиївський» про розірвання відносин, Товариство з обмеженою відповідальністю «Форвард Київ-Сервіс 12» направив повідомлення про припинення обслуговування будинку №2 по вул. Кирило-Мефодіївська на адреси всіх постачальників комунальних послуг, а саме на адресу ТОВ «ДТЕК» (лист №29.10.20 від 29.10.2020) та ТОВ «Київські енергетичні послуги» (лист №29 від 29.10.2020).

Додатково відповідач вказує на те що така підстава як перехід будинку до управління ОСББ не міг бути відомий йому раніше, а отже посилання позивача на 20 денний строк повідомлення постачальника про припинення користування електричною енергією є некоректними. Окрім того, у зв`язку із тим, що з 01.11.2020 року відповідач перестав обслуговувати вищевказаний будинок та отримувати кошти від власників та орендаторів - нарахування за період з 01.11.20 по 17.11.20 є безпідставним.

28.10.2021 року через канцелярію суду від позивача надійшла відповідь на відзив в якій останній заперечує щодо доводів відповідача, наведених у відзиві на позовну заяву, з огляду на наступне. З наданого до відзиву листа №3 від 15.10.2020 року ОСББ «Старокиївський» вже не вперше повідомляє ТОВ «Форвард Київ-Сервіс 12» про те, що з 24.12.2019 року вже було створено ОСББ і за результати загальних зборів від 27.09.2020 року було прийнято рішення обрати форму управління будинком - ОСББ шляхом самозабезпечення та припинити дії договорів співвласників з ТОВ «Форвард Київ-Сервіс 12», як з надавачем послуг з утримання і управління будинком, об`єктами благоустрою та прибудинковою територією з 01.11.2020 року, а отже, відповідач був обізнаний щодо переходу співвласників до власного ОСББ. Враховуючи дані обставини, відповідно до абз. 1 та 5 п. 4.27 ПРРЕЕ, у разі звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією споживач зобов`язаний повідомити електропостачальника та оператора системи або основного споживача про намір припинити дію відповідних договорів не пізніше ніж за 20 робочих днів до дня звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією та надати заяву щодо розірвання договорів і в цей самий термін здійснити сплату всіх видів платежів, передбачених відповідними договорами, до заявленого споживачем дня звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією включно.

У разі неповідомлення або несвоєчасного повідомлення споживачем електропостачальника та (за наявності відповідного договору) оператора системи або основного споживача про звільнення приміщення та/або остаточне припинення користування електричною енергією споживач зобов`язаний здійснювати оплату спожитої на таких об`єктах електричної енергії та інших платежів виходячи з умов відповідних договорів.

Дію Договору припинено з 17.11.2020, тобто, через 20 робочих днів після звернення відповідача до центру обслуговування клієнтів позивача, та проведено остаточні нарахування за розрахунковий період «листопад 2020» на суму - 56 162,40 грн.

28.10.2021 року через канцелярію суду від позивача надійшло клопотання про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Київські електромережі».

Розглянувши дане клопотання суд зазначає наступне.

Приписами частини 2 статті 50 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

Отже, клопотання позивача про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Київські електромережі» задоволенню не підлягає, оскільки рішення у даній справі жодним чином не вплине на права та обов`язки даної особи.

Відповідач своїм правом на подання заперечення на відповідь на відзив не скористався.

У частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище врегульовані Законом України "Про ринок електричної енергії".

Пунктом 93 частини 1 статті 1 Закону України «Про ринок електричної енергії» передбачено, що універсальна послуга - постачання електричної енергії побутовим та малим непобутовим споживачам, що гарантує їхні права бути забезпеченими електричною енергією визначеної якості на умовах, визначених відповідно до цього Закону, на всій території України.

Під час здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу вертикально інтегрований суб`єкт господарювання повинен до 1 січня 2019 року вжити заходів для відокремлення оператора системи розподілу від виробництва, передачі, постачання електричної енергії шляхом створення відповідних суб`єктів господарювання.

З урахуванням зазначеного, було створено Товариство з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги» (позивач), яким отримано ліцензію з постачання електричної енергії споживачам відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 429 від 14.06.2018.

Отже, з 01.01.2019 позивач виконує функції постачальника універсальних послуг на території міста Києва.

Відповідно до пункту 8 постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14.03.2018 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії, або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії (пункт 13 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про ринок електричної енергії».

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Форвард Київ-Сервіс 12» (відповідач, споживач), шляхом подання підписаної заяви-приєднання від 03.06.2019 приєдналося до умов Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (далі - Договір) на умовах комерційної пропозиції «Побутова» (далі - Комерційна пропозиція).

Як убачається з матеріалів справи, відповідачу було присвоєно особовий рахунок № НОМЕР_1 .

Крім того, Договір між сторонами підписано у паперовому вигляді (зареєстрований за реквізитами - № 74302020ПУ від 01.12.2018), у документах, що формувалися за Договором для відповідача, вказані вищезазначені реквізити.

Відповідно до п. 2.1. Договору постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Обов`язковою умовою для постачання електричної енергії споживачу є наявність у споживача укладеного в установленому порядку з оператором системи договору про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії, на підставі якого споживач набуває право отримувати послугу з розподілу/передачі електричної енергії. Побутовий споживач використовує електричну енергію виключно на власні побутові потреби, в тому числі для освітлення, живлення електроприладів тощо, що не включає професійну та/або господарську діяльність. Малі непобутові споживачі можуть використовувати електричну енергію для професійної, господарської, підприємницької та іншої діяльності (п. 2.2. Договору).

Згідно з п. 3.1 договору, умови надання універсальних послуг споживачу визначаються комерційною пропозицією, яка є додатком 3 до цього договору.

Згідно з пунктом 5.1 договору споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку), затвердженої регулятором, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком до цього договору.

Пунктом 5.8 встановлено, що розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць.

Відповідно до п. 5.10. Договору оплата рахунка постачальника за цим Договором має бути здійснена споживачем у строки, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного в комерційній пропозиції, прийнятої споживачем.

Відповідно до п.5.2 розділу 5 «Термін оплати» Комерційної пропозиції постачальника, розрахунок (оплата) за фактично спожиту електричну енергію має здійснюватися Колективним побутовим споживачем у строк не більше 5 робочих днів після закінчення розрахункового періоду, не залежно від отримання рахунку.

Договір укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав споживач та набуває чинності з дати подання споживачем заяви-приєднання, якщо інше не встановлено комерційною пропозицією. Умови цього договору починають виконуватись з дати початку постачання електричної енергії, зазначеної споживачем у заяві-приєдненні та сплати рахунку (квитанції) постачальника (у разі, якщо комерційною пропозицією передбачено здійснення розрахунків у формі попередньої оплати) (пункт 13.1 договору).

Розділом 10 "Термін дії договору" комерційної пропозиції "Побутова" до договору сторони встановили, що даний договір укладається на строк до кінця календарного року. Договір вважається щорічно продовженим на наступний календарний рік, якщо за 21 календарний день до закінчення терміну дії договору жодна зі сторін не заявить про припинення його дії або перегляд його умов.

Договір може бути розірвано за ініціативою будь-якої зі Сторін у порядку, визначеному законодавством України та цим Договором, але в будь - якому випадку Договір діє до повної оплати заборгованості по Договору, включаючи штрафні санкції.

Дію договору припинено з 17.11.2020 року.

Матеріалами справи встановлено, що позивачем на виконання договірних відносин були надані послуги постачання електричної енергії в період з вересень 2020 року по листопад 2020 року на загальну суму 158214,00 грн та виставлено наступні рахунки на оплату: №74302020/9/1 від 06.09.2020 (виданий 15.09.2020) на суму - 63 559,44 грн, №74302020/10/1 від 06.10.2020 (виданий 19.10.2020) на суму - 38 492,16 грн та №74302020/11/1 від 17.11.2020 (виданий 18.11.2020) на суму - 56 162,40 грн.

Нарахування за вересень 2020 р. по листопад 2020 р., виставлені в рахунках від 06.09.2020 №74302020/9/1, від 06.10.2020 №74302020/10/1, від 17.11.2020 №74302020/11/1 відповідно, було скориговано позивачем у сторону зменшення рахунком № 74302020/3/1 від 29.03.2021 на загальну суму 43 157, 52 грн.

При здійсненні вказаного нарахування позивачем використана інформація про спожиті відповідачем обсяги електричної енергії, надані оператором системи розподілу, зокрема, формування рахунку на оплату фактично спожитої електричної енергії відповідно до даних комерційного обліку, які надані оператором системи розподілу - Приватним акціонерним товариством "ДТЕК Київські електромережі" (лист від 21.04.2021 №3/01/3/12501).

Таким чином, за період з 01.09.2020 -17.11.2020 відповідачу були надані послуги постачання електричної енергії на загальну суму 115 056,48 грн (з урахуванням коригувань).

Позивач зазначає, що відповідачем часткового оплачено спожиту електричну енергію в розмірі 102 051,60 грн, що підтверджується Довідкою про надходження коштів. Отже загальна сума заборгованості за період вересень-листопад 2020 року становить: 13004,88 грн (115 056,48 грн - 102 051,60 грн).

Однак відповідач, у визначені договором та комерційною пропозицією строки оплату за фактично спожиту електричну енергію у повному обсязі не здійснив, у зв`язку з чим в останнього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 13004,88 грн.

З причин неналежного виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором №74302020ПУ від 01.12.2018 та з метою досудового врегулювання спору, позивачем на адресу відповідача було направлено вимогу від 16.04.2021 року №25/4/7/20/12130 щодо сплати заборгованості за електричну енергію, що підтверджується описом вкладення та фіскальним чеком АТ "Укрпошта" від 19.04.2021.

Відповіді на вказану вимогу матеріали справи не містять.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, розглянувши надані документи і матеріали, на яких ґрунтуються позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Київські енергетичні послуги", об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 275 Господарського кодексу України, за договором енергопостачання підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Таким чином між сторонами виникли правовідносини за договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, за умовами якого позивач продає електричну енергію відповідачу для забезпечення потреб електроустановок, а відповідач оплачує позивачу вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі.

Як убачається з матеріалів справи, за період з вересня 2020 року по листопад 2020 року (включно) відповідачем спожито електроенергію на загальну суму 115 056,48 грн.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України вставлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

З урахуванням змісту п. 5.10. Договору оплата рахунка постачальника за цим Договором має бути здійснена споживачем у строки, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного в комерційній пропозиції, прийнятої споживачем.

Відповідно до п.5.2 розділу 5 "Термін оплати" Комерційної пропозиції постачальника, розрахунок (оплата) за фактично спожиту електричну енергію має здійснюватися Колективним побутовим споживачем у строк не більше 5 робочих днів після закінчення розрахункового періоду, не залежно від отримання рахунку.

З наданих матеріалів встановлено, що відповідач свої обов`язки за договором щодо своєчасної та повної сплати вартості спожитої електричної енергії належним чином у період дії не виконав, сплатив лише 102051,60 грн. Несплаченими залишилися послуги в загальному розмірі 13004,88 грн (115 056,48 грн - 102 051,60 грн), що підтверджується довідкою про надходження коштів.

Заперечуючи проти позову відповідач зазначає, що після отримання листа №3 від 15.10.2020, з копією протоколу загальних зборів від 27.09.2020 року, від ОСББ "Старокиївський" про розірвання відносин, Товариство з обмеженою відповідальністю "Форвард Київ-Сервіс 12" направив повідомлення про припинення обслуговування будинку №2 по вул. Кирило-Мефодіївська на адреси всіх постачальників комунальних послуг, а саме на адресу ПрАТ "ДТЕК Київські електромережі" (лист №29.10.20 від 29.10.2020) та ТОВ "Київські енергетичні послуги" (лист №29 від 29.10.2020).

Додатково відповідач вказує на те що така підстава як перехід будинку до управління ОСББ не міг бути відомий йому раніше, а отже посилання позивача на 20 денний строк повідомлення постачальника про припинення користування електричною енергією є некоректними. Окрім того, у зв`язку із тим що з 01.11.2020 року відповідач перестав обслуговувати вищевказаний будинок та отримувати кошти від власників та орендаторів - нарахування за період з 01.11.20 по 17.11.20 є безпідставним.

Суд не приймає до уваги дані твердження відповідача з огляду на наступне.

Як вірно вказує у відповіді на відзив позивач, з наданого до відзиву листа №3 від 15.10.2020 року ОСББ "Старокиївський" вже не вперше повідомляє ТОВ "Форвард Київ-Сервіс 12" про те, що з 24.12.2019 року вже було створено ОСББ і за результати загальних зборів від 27.09.2020 року було прийнято рішення обрати форму управління будинком - ОСББ шляхом самозабезпечення та припинити дії договорів співвласників з ТОВ "Форвард Київ-Сервіс 12", як з надавачем послуг з утримання і управління будинком, об`єктами благоустрою та прибудинковою територією з 01.11.2020 року, а отже, відповідач був обізнаний щодо переходу співвласників до власного ОСББ.

Відповідно до п. 1.2.1 Правил роздрібного ринку електричної енергії (далі - ПРРЕЕ), затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312, на роздрібному ринку електричної енергії споживання електричної енергії здійснюється за умови забезпечення розподілу/передачі та продажу (постачання) електричної енергії на підставі договорів про розподіл/передачу, постачання електричної енергії, надання послуг комерційного обліку.

Згідно з ч. 1 п. 3.1.6 ПРРЕЕ постачання (продаж) електричної енергії споживачу здійснюється за договором про постачання електричної енергії споживачу обраним споживачем електропостачальником.

Частиною 3 п. 3.1.6 ПРРЕЕ передбачено, що постачання електричної енергії споживачу здійснюється лише за умови, якщо споживач є стороною діючого договору про надання послуг з розподілу електричної енергії.

Відповідно абз. 1 та 5 п. 4.27 ПРРЕЕ, у разі звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією споживач зобов`язаний повідомити електропостачальника та оператора системи або основного споживача про намір припинити дію відповідних договорів не пізніше ніж за 20 робочих днів до дня звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією та надати заяву щодо розірвання договорів і в цей самий термін здійснити сплату всіх видів платежів, передбачених відповідними договорами, до заявленого споживачем дня звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією включно.

У разі неповідомлення або несвоєчасного повідомлення споживачем електропостачальника та (за наявності відповідного договору) оператора системи або основного споживача про звільнення приміщення та/або остаточне припинення користування електричною енергією споживач зобов`язаний здійснювати оплату спожитої на таких об`єктах електричної енергії та інших платежів виходячи з умов відповідних договорів.

Окрім того розділом 10 "Термін дії договору" комерційної пропозиції "Побутова" до договору передбачено, що Договір може бути розірвано за ініціативою будь-якої зі Сторін у порядку, визначеному законодавством України та цим Договором, але в будь - якому випадку Договір діє до повної оплати заборгованості по Договору, включаючи штрафні санкції.

Як зазначено у позовній заяві, дію Договору припинено з 17.11.2020, тобто, через 20 робочих днів після звернення відповідача до центру обслуговування клієнтів позивача, та проведено остаточні нарахування за розрахунковий період "листопад 2020" на суму - 56 162,40 грн, які були скориговані у сторону зменшення рахунком №74302020/3/1 від 29.03.2021 на суму -19283,60 грн. Таким чином, нарахування за спожиту електроенергію ТОВ "Форвард Київ-Сервіс 12" в період з 01.11.2020 по 17.11.2020 складають 36878,80 грн.

Підсумовуючи вищевикладене, враховуючи оплати та коригування, які відображено в позовній заяві - сума заборгованості відповідача становить - 13 004,88 грн.

Закон не містить переліку дій, що свідчать про визнання особою свого боргу або іншого обов`язку, але їх узагальнюючою рисою є те, що такі дії мають бути спрямовані на виникнення цивільних прав і обов`язків. В цьому сенсі діями, спрямованими на визнання боргу, є дії боржника безпосередньо стосовно кредитора, які свідчать про наявність боргу, зокрема повідомлення боржника на адресу кредитора, яким боржник підтверджує наявність у нього заборгованості перед кредитором, відповідь на претензію, підписання боржником акта звірки розрахунків або іншого документа, в якому визначена його заборгованість.

До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, з урахуванням конкретних обставин справи, також можуть належати: визнання пред`явленої претензії; зміна договору, з якої вбачається, що боржник визнає існування боргу, а так само прохання боржника про таку зміну договору; письмове прохання відстрочити сплату боргу; підписання уповноваженою на це посадовою особою боржника разом з кредитором акта звіряння взаєморозрахунків, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір; письмове звернення боржника до кредитора щодо гарантування сплати суми боргу; часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій. Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 09 листопада 2018 року в справі № 911/3685/17 та від 11.01.2022 у справі № 924/1263/19.

Суд розцінює часткові оплати відповідача, як визнання ним основного боргу за спожиту електричну енергію за період вересень-листопад 2020 року.

Матеріалами справи підтверджується факт наявності у відповідача заборгованості за спожиту електричну енергію за період вересень-листопад 2020 року в розмірі 13004,88 грн (115056,48 грн - 102051,60 грн), доказів її погашення відповідачем не надано та вказана заборгованість не спростована.

Відповідач доводів позивача не спростував, контррозрахунок заявлених до стягнення сум не надав.

Оскільки факт порушення відповідачем своїх договірних зобов`язань в частині своєчасної та повної оплати електроенергії підтверджений матеріалами справи та не спростований відповідачем, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення основної заборгованості в розмірі 13004,88 грн.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно із ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до положень ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень ст. 74 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно зі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З огляду на наведені вище норми, враховуючи доведення позивачем своїх позовних вимог, а відповідачем не представлення суду більш вірогідних доказів, ніж ті, які надані позивачем, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача 13004,88 грн суми основної заборгованості.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, враховуючи положення статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 74-77, 86, 129, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Форвард Київ-Сервіс 12" вул. Драгомирова, буд. 2 А, м. Київ, 01103, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Київські енергетичні послуги" (вул. Юрія Іллєнка, буд. 31, м. Київ, 04050, ; рахунок IBAN НОМЕР_2 ) суму основної заборгованості 13 004 (тринадцять тисяч чотири) грн 88 коп.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Форвард Київ-Сервіс 12" вул. Драгомирова, буд. 2 А, м. Київ, 01103, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Київські енергетичні послуги" (вул. Юрія Іллєнка, буд. 31, м. Київ, 04050, ; рахунок IBAN НОМЕР_3 ) судовий збір у розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн 00 коп.

4. Після набрання рішенням суду законної сили видати позивачу наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

Повне рішення складене 02.12.2022

Суддя Наталія ЯГІЧЕВА