РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

29.11.2022Справа № 910/21772/21

Господарський суд міста Києва у складі судді ДЖАРТИ В. В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) представників учасників справи справу

за позовом Державного підприємства "Український державний центр радіочастот" (03179, місто Київ, ПРОСПЕКТ ПЕРЕМОГИ, 151; ідентифікаційний код 01181765)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЛАТИНУМ ІНТЕРНЕТ" (01004, місто Київ, ВУЛИЦЯ ГОРЬКОГО, будинок 7-В; ідентифікаційний код 35379059)

про стягнення боргу в розмірі 1 662,00 грн,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Державне підприємство "Український державний центр радіочастот" (далі - позивач, Підприємство) звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЛАТИНУМ ІНТЕРНЕТ" (далі - відповідач, Товариство) про стягнення боргу в розмірі 1 662,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані ухиленням відповідача від виконання обов`язків за договором № 21-3015 від 01.12.2014.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.01.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/21772/21 та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку (за правилами) спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, оскільки вказана справа є справою незначної складності та визнана судом малозначною.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини 4 статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до частини 11 статті 242 ГПК України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Нормами частини 4 статті 89 Цивільного кодексу України передбачено, що відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами частини 1 статті 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Так, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, з метою повідомлення позивача про розгляд справи, ухвала від 18.03.2019 про відкриття провадження у справі була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження позивача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, яка також була зазначено позивачем у позовній заяві, а саме: 02094, місто Київ, ВУЛ. ЧЕРВОНОГВАРДІЙСЬКА, будинок 27А.

Проте, поштовий конверт було повернуто до суду з відміткою відділення поштового зв`язку від 11.02.2022 "за закінченням терміну зберігання".

Згідно з пунктами 4, 5 частини 6 статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, в силу вищенаведених положень законодавства, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, вважається днем вручення відповідачу відповідної ухвали суду.

У даному випаду судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з частинами 1, 2 статті 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (частина 1 статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач мав право та дійсну можливості ознайомитись, з ухвалою про відкриття провадження у справі від 10.01.2022 в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Відповідач відзиву на позов, в порядку передбаченого ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, суду не надав, а тому відповідно до положень частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши наявні у матеріалах даної справи докази, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

Між Державним підприємством «Український державний центр радіочастот» (далі -УДЦР, Позивач) в особі Південної філії УДЦР та Відповідачем укладено договір на роботи, пов`язані з радіочастотним моніторингом та забезпеченням електромагнітної сумісності РЕЗ №21-3015 від 01.12.2014 щодо РЕЗ Відповідача, який знаходиться на території Херсонської області (далі - Договір).

Відповідно до пунктів 1, 2.1.1., 2.2.3 Договору Південна філія УДЦР зобов`язується виконувати роботи (послуги) з радіочастотного моніторингу та забезпечення електромагнітної сумісності радіоелектронних засобів та випромінюючих пристроїв ТОВ «Платинум Інтернет», а ТОВ «Платинум Інтернет» зобов`язується своєчасно оплачувати за виконані роботи.

Згідно зі ч. 1, 4 ст. 19 Закону України «Про радіочастотний ресурс України» радіочастотний моніторинг здійснюється з метою захисту присвоєнь радіочастот, визначення наявного для використання радіочастотного ресурсу України, ефективності використання розподілених смуг радіочастот та розроблення науково обґрунтованих рекомендацій для прийняття відповідних рішень щодо підвищення ефективності використання та задоволення потреб користувачів радіочастотного ресурсу України. Радіочастотний моніторинг у смугах радіочастот загального та спеціального користування здійснюється за рахунок користувачів радіочастотного ресурсу.

Відповідно до Положення про радіочастотний моніторинг у смугах радіочастот загального користування, затвердженого рішенням Національної комісії з питань регулювання зв`язку України (НКРЗ) від 16.07.2009 № 1599, радіочастотний моніторинг у смугах радіочастот загального користування здійснюється за рахунок користувачів РЧР (пункт 1.6.).

Пункт 1.7. Положення: вартість робіт з радіочастотного моніторингу у смугах радіочастот загального користування та порядок їх оплати визначаються Тарифами на роботи (послуги) Державного підприємства «Український державний центр радіочастот», пов`язані з користуванням радіочастотним ресурсом України та виділенням номерного ресурсу, затвердженими рішенням НКРЗ від 11.12.2008 № 1256.

Пункт 1.8. Положення: оплата робіт, пов`язаних з радіочастотним моніторингом, здійснюється користувачами радіочастотного ресурсу щомісячно на підставі договору з УДЦР відповідно до законодавства.

Пункт 1.9. Положення: кожний користувач РЧР укладає з УДЦР договір про проведення радіочастотного моніторингу у смугах радіочастот загального користування.

Отже, вище вказаними законодавчими актами передбачене обов`язкове здійснення робіт з радіочастотного моніторингу та забезпечення електромагнітної сумісності радіоелектронних засобів, що у свою чергу, здійснюється виключно на договірних засадах. Укладення такого договору між Позивачем, як особою, що здійснює радіочастотний моніторинг, та Відповідачем, як користувачем радіочастотного ресурсу, є обов`язковим.

Укладення договору на роботи, пов`язані за РЧМ зумовлене вимогами Закону України «Про радіочастотний ресурс України» та тим, що відповідно до п. 2.3 указаного Положення №1599 від 16.07.2009 інформаційною основою радіочастотного моніторингу у смугах радіочастот загального користування є, зокрема, база даних присвоєнь радіочастот у смугах радіочастот загального користування та реєстр присвоєнь частот, які відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 16 Закону веде Позивач.

У розділі 3 Договору сторонами було погоджено вартість робіт, порядок розрахунків та строки оплати.

Зокрема, відповідно до п.3.1 Договору вартість робіт (послуг) за Договором визначається згідно Тарифів на роботи (послуги) Державного підприємства "Український державний центр радіочастот", пов`язані з користуванням радіочастотним ресурсом України та виділенням номерного ресурсу, затверджених рішенням НКРЗ № 1256 від 11.12.2008 та зареєстрованих Міністерством юстиції України 25.12.2008.

Згідно пункту 3.5 Договору роботи (послуги) вважаються виконаними в повному обсязі у разі забезпечення ЕМС РЕЗ та ВП, які належать Замовнику та при відсутності скарг Замовника на радіозавади, які не були опрацьовані Виконавцем у відповідності до вимог нормативної документації, а також у разі виконання вимог нормативної документації у сфері РЧР. Скарги Замовника на радіозавади, які виникли з вини самого Замовника не є підставою вважати роботи невиконаними.

У пункті 3.6. Договору сторони погодили, що Замовник сплачує Виконавцю за роботи (послуги) по Договору шляхом перерахування суми вартості виконаних робіт на розрахунковий рахунок Виконавця до 25 числа наступного місяця, слідуючого за розрахунковим періодом на підставі виставленого Виконавцем рахунку. Починаючи з 26 числа у разі несплати нараховується пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на той період.

Відповідно до пункту 3.7 Договору виконання робіт (послуг) підтверджується відповідними двосторонніми Актами виконаних робіт. Друга сторона повинна підписати такий акт протягом 5 (п`яти) робочих днів з часу надходження або надати мотивовану відмову від підписання Акту. У випадку коли Замовник не надіслав підписаний Акт у вищевказаний термін та не надав мотивованої відмови, акт автоматично вважається узгодженим, а роботи (послуги) виконаними та такими, що підлягають оплаті.

Відповідно до умов Договору Підприємство за період з листопада 2019 року по листопад 2021 року свої зобов`язання виконало своєчасно та в повному обсязі та пред`явило їх до приймання Замовником.

З матеріалів справи судом встановлено, що на виконання приписів пункту 3.5 Договору Позивачем було направлено на адресу Відповідача Акти виконаних робіт та Рахунки на оплату робіт (послуг) на загальну суму 1 662,00 грн, а саме:

- рахунок №9591 від 26.11.2019 за листопад 2019 року на суму 66,48 грн.

- рахунок №9894 від 19.12.2019 за грудень 2019 року на суму 66,48 грн.

- рахунок № 761 від 27.01.2020 за січень 2020 року на суму 66,48 грн.

- рахунок №1294 від 21.02.2020 за лютий 2020 року на суму 66,48 грн.

- рахунок №1962 від 19.03.2020 за березень 2020 року на суму 66,48 грн.

- рахунок №2961 від 21.04.2020 за квітень 2020 року на суму 66,48 грн.

- рахунок №4028 від 21.05.2020 за травень 2020 року на суму 66,48 грн.

- рахунок №4980 від 23.06.2020 за червень 2020 року на суму 66,48 грн.

- рахунок №5868 від 22.07.2020 за липень 2020 року на суму 66,48 грн.

- рахунок №6301 від 21.08.2020 за серпень 2020 року на суму 66,48 грн.

- рахунок №7620 від 22.09.2020 за вересень 2020 року на суму 66,48 грн.

- рахунок №8594 від 22.10.2020 за жовтень 2020 року на суму 66,48 грн.

- рахунок №9521 від 24.11.2020 за листопад 2020 року на суму 66,48 грн.

- рахунок №10371 від 21.12.2020 за грудень 2020 року на суму 66,48 грн.

- рахунок № 774 від 26.01.2021 за січень 2021 року на суму 66,48 грн.

- рахунок №1568 від 22.02.2021 за лютий 2021 року на суму 66,48 грн.

- рахунок №2543 від 23.03.2021 за березень 2021 року на суму 66,48 грн.

- рахунок №3405 від 23.04.2021 за квітень 2021 року на суму 66,48 грн.

- рахунок №4195 від 24.05.2021 за травень 2021 року на суму 66,48 грн.

- рахунок №5149 від 24.06.2021 за червень 2021 року на суму 66,48 грн.

- рахунок №5430 від 21.07.2021 за липень 2021 року на суму 66,48 грн.

- рахунок №6277 від 19.08.2021 за серпень 2021 року на суму 66,48 грн.

- рахунок №7355 від 22.09.2021 за вересень 2021 року на суму 66,48 грн.

- рахунок №8561 від 23.10.2021 за жовтень 2021 року на суму 66,48 грн.

- рахунок №9439 від 24.11.2021 за листопад 2021 року на суму 66,48 грн.

Проте, за твердженням Позивача, яке не спростовано Відповідачем та матеріалами справи, в обумовлений строк Відповідач не здійснив оплату за виконану роботу за період з листопада 2019 року по листопад 2021 року включно на загальну суму 1 662,00 грн та не підписав акти виконаних робіт за вказаних період.

При цьому, будь-які заперечення щодо повного та належного надання робіт у Відповідача відсутні.

З огляду на викладені обставини Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва за захистом свого порушеного права з вимогою про стягнення з Відповідача заборгованості за Договором в сумі 1 662,00 грн.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про наступне.

За приписами ст. ст. 11, 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають, зокрема, з договору.

Згідно зі ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

З огляду на встановлений ст. 204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, суд приймає договір № 726 від 25.10.2019, як належну підставу, у розумінні норм ст. 11 названого Кодексу України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Частиною 1 статті 854 Цивільного кодексу України визначено, що якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Згідно з частиною 1 статті 889 Цивільного кодексу України за договором підряду замовник зобов`язаний сплатити підряднику встановлену ціну після завершення усіх робіт чи сплатити її частинами після завершення окремих етапів робіт або в іншому порядку, встановленому договором або законом.

За приписами частини першої статті 882 Цивільного кодексу України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акту про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акту визнані судом обґрунтованими.

Факт виконання позивачем робіт за Договором у період з листопада 2019 року по листопад 2021 року включно підтверджено Актами про виконання робіт, пов`язаних з радіочастотним моніторингом та забезпеченням електромагнітної сумісності (ЕМС) радіоелектронних засобів (РЕЗ) , копії яких наявні в матеріалах справи, а саме:

- № 19-14-9591 від 29.11.2019 за листопад 2019 року;

- № 19-14-9894 від 28.12.2019 за грудень 2019 року;

- № 20-14-761 від 31.01.2020 за січень 2020 року;

- № 20-14-1294 від 28.02.2020 за лютий 2020 року;

- № 20-14-1962 від 31.03.2020 за березень 2020 року;

- № 20-14-2961 від 30.04.2020 за квітень 2020 року;

- № 20-14-4028 від 29.05.2020 за травень 2020 року;

- № 20-14-4980 від 30.06.2020 за червень 2020 року;

- № 20-14-5868 від 31.07.2020 за липень 2020 року;

- № 20-14-6301 від 31.08.2020 за серпень 2020 року;

- № 20-14-7620 від 30.09.2020 за вересень 2020 року;

- № 20-14-8594 від 30.10.2020 за жовтень 2020 року;

- № 20-14-9521 від 30.11.2020 за листопад 2020 року;

- № 20-14-10371 від 31.10.2020 за грудень 2020 року;

- № 21-14-774 від 29.01.2021 за січень 2021 року;

- № 21-14-1568 від 26.02.2021 за лютий 2021 року;

- № 21-14-2543 від 31.03.2021 за березень 2021 року;

- № 21-14-3405 від 30.04.2021 за квітень 2021 року;

- № 21-14-4195 від 31.05.2021 за травень 2021 року;

- № 21-14-5149 від 30.06.2021 за червень 2021 року;

- № 21-14-5430 від 30.07.2021 за липень 2021 року;

- № 21-14-6277 від 31.08.2021 за серпень 2021 року;

- № 20-14-7355 від 30.09.2021 за вересень 2021 року;

- № 20-14-8561 від 29.10.2021 за жовтень 2021 року;

- № 19-14-9439 від 30.11.2021 за листопад 2021 року.

Враховуючи положення пункту 3.7 Договору, надані позивачем докази надсилання відповідачу вказаних актів для підписання, за відсутності вмотивованої відмови замовника від прийняття робіт по вказаних актах, суд приймає зазначені акти виконаних робіт як такі, що погоджені, а роботи прийнятими та є підставою для здійснення розрахунків між сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Як було встановлено судом вище, у пункті 3.6 Договору сторонами визначено строки та порядок розрахунку за роботи (послуги).

Отже, з урахуванням положень статті 530 Цивільного кодексу України та пункту 3.6 Договору, обґрунтованими є доводи позивача про те, що строк оплати за виконані роботи за період з листопада 2019 року по листопад 2021 року включно є таким, що настав.

Таким чином, факт наявності заборгованості у Відповідача перед Позивачем належним чином доведений, документально підтверджений і в той же час Відповідачем не спростований, відтак, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з Відповідача заборгованості є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню повністю в сумі 1 662,00 грн.

Приписами частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно пункту 3 частини 4 статті 238 ГПК України у мотивувальній частині рішення зазначається, зокрема, мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13.03.2018 у справі № 910/13407/17.

З огляду на викладене, всі інші доводи та міркування учасників судового процесу залишені судом без задоволення та не прийняті до уваги як необґрунтовані та безпідставні.

Судові витрати з урахуванням положень статті 129 ГПК України покладаються судом на відповідача.

Керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 233, 236, 238, 250, 252, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Позов Державного підприємства "Український державний центр радіочастот" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЛАТИНУМ ІНТЕРНЕТ" про стягнення боргу в розмірі 1 662,00 грн, задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЛАТИНУМ ІНТЕРНЕТ" (01004, місто Київ, ВУЛИЦЯ ГОРЬКОГО, будинок 7-В; ідентифікаційний код 35379059) на користь державного підприємства "УКРАЇНСЬКИЙ ДЕРЖАВНИЙ ЦЕНТР РАДІОЧАСТОТ" (Україна, 03179, місто Київ, ПРОСПЕКТ ПЕРЕМОГИ, 151, ідентифікаційний код: 01181765) заборгованість в сумі 1 662,00 грн (одну тисячу шістсот шістдесят дві гривні 00 копійок) та витрати по сплаті судового збору в сумі 2 270,00 грн (дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 копійок).

3. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СУДДЯ ВІКТОРІЯ ДЖАРТИ