ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2022 року Справа № 906/252/22

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Гудак А.В.

судді Мельник О.В.

судді Олексюк Г.Є.

секретар судового засідання Єфімчук А.І.

за участю представників:

позивача: не з`явився

відповідача : не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Державного підприємства "Житомирський лікеро-горілчаний завод" на рішення Господарського суду Житомирської області від 16.08.22 р. у справі №906/252/22 (суддя Шніт А.В., м. Житомир, повний текст складено 25.08.2022 року)

за позовом Державного підприємства "Науково-дослідний виробничий агрокомбінат "Пуща-Водиця"

до Державного підприємства "Житомирський лікеро-горілчаний завод"

про стягнення 1 537 337,94 грн.

В С Т А Н О В И В :

Державне підприємство "Науково-дослідний виробничий агрокомбінат "Пуща- Водиця" звернулося до Господарського суду Житомирської області з позовною заявою про стягнення з Державного підприємства "Житомирський лікеро-горілчаний завод" заборгованості за договором поставки №26/1021-К сільськогосподарської продукції від 26.10.2021 у розмірі 1 537 337,94 грн.

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 16.08.22 р. у справі №906/252/22 позов задоволено. Стягнуто з Державного підприємства "Житомирський лікеро-горілчаний завод" на користь Державного підприємства "Науково-дослідний виробничий агрокомбінат "Пуща-Водиця" 1 537 337,94 грн. боргу; 23 060,07 грн. судового збору.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням, Державне підприємство "Житомирський лікеро-горілчаний завод" звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення господарського суду Житомирської області від 16.08.2022 року у справі №906/252/22. Прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволені вимоги Державного підприємства "Науково-дослідний виробничий агрокомбінат "Пуща-Водиця".

Скаржник в обгрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що він фактично не був учасником розгляду справи при її вирішенні в суді першої інстанції та був позбавлений можливості надавати докази належного виконання з боку апелянта умов договору поставки сільськогосподарської продукції №26/1021-к від 26.10.2021 року.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 03.11.2022 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства "Житомирський лікеро-горілчаний завод" на рішення Господарського суду Житомирської області від 16.08.22 р. у справі №906/252/22. Розгляд апеляційної скарги призначено на 23 листопада 2022 року.

10 листопада 2022 року від Державного підприємства "Науково-дослідний виробничий агрокомбінат "Пуща-Водиця" надійшов відзив в якому просило суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги, залишити в силі рішення господарського суду Житомирської області у справі №906/252/22 від 16.08.2022 р.

Поряд з цим, просив суд розгляд справи здійснити без участі представника позивача за наявними в матеріалах справи доказами.

В судове засідання 23.11.2022 Державне підприємство "Житомирський лікеро-горілчаний завод" свого представника не направило, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлено належним чином з урахуванням приписів ч.5 ст.6 ГПК України засобами електронного зв`язку на електронні адреси - , , що підтверджується витягом з електронної пошти суду апеляційної інстанції (а.с.140) та довідками суду про доставку електронного листа (а.с.141, 142) причини неявки представника суду не повідомило.

Стаття 43 ГПК України зобов`язує учасників судового процесу та їх представників добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається. Явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов`язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез`явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Застосовуючи згідно з частиною 1 статті 3 ГПК України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

Враховуючи, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи, судова колегія визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представника Державного підприємства "Житомирський лікеро-горілчаний завод".

Відповідно до статті 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Обговоривши в судовому засіданні 23.11.2022 доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, оцінивши висновки суду першої інстанції на відповідність дійсним обставинам справи, судова колегія дійшла висновку, що апеляційну скаргу Державного підприємства "Житомирський лікеро-горілчаний завод" слід залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Житомирської області від 16.08.22 р. у справі №906/252/22 залишити без змін, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, 26.10.2021 між Державним підприємством "Науково-дослідний виробничий агрокомбінат "Пуща- Водиця" (постачальник / позивач) та Державним підприємством "Житомирський лікеро-горілчаний завод" (покупець/відповідач) укладено договір поставки сільськогосподарської продукції №26/1021-к, за умовами якого постачальник зобов`язується поставити, а покупець прийняти та оплатити товар українського походження, врожаю 2021 року на умовах, зазначених у цьому договорі (п. 1.1. договору) (а.с.34-37).

У п. 1.2. договору визначено найменування товару, а саме: кукурудза 3 класу, урожаю 2021 року, а також кількість, ціну та вартість товару:

ціна за 1 т без ПДВ - 5 701,75 грн., ПДВ за 1 т - 798,24 грн., ціна товару за 1 т з ПДВ - 6 499,99 грн.;

вартість товару за 240 т без ПДВ - 1 368 420 грн., ПДВ за 240 т - 191 577,60 грн.; загальна вартість товару з ПДВ - 1 599 997,60 грн.

Пунктом 2.1. договору передбачено строк поставки товару - до 30.12.2021 включно. Датою поставки вважається дата приймання товару уповноваженим співробітником вагової підприємства, згідно з товарно-транспортною накладною.

За п. 2.2. договору, товар може передаватися окремими партіями, але його повний обсяг, визначений у договорі, має бути поставлений у строк, встановлений у п. 2.1. договору.

Відповідно до п. 2.4. договору, при передачі товару постачальник надає покупцю на кожну партію товару належним чином оформлені документи: рахунок-фактуру, видаткову накладну, товарно-транспортну накладну.

Право власності на товар переходить від постачальника до покупця з моменту видачі постачальником: видаткової(вих) накладної(них) на фактично поставлений товар (п.2.5 договору).

У п. 3.6. договору сторони погодили, що зважування товару проводиться на вагах постачальника.

Пунктом 4.1. договору передбачено, що оплата товару здійснюється покупцем шляхом перерахування коштів на рахунок постачальника, зазначений у договорі, в такому порядку:

4.1.1. за якістю відповідно до вимог у п. 3.1. цього договору.

4.1.2. за кількістю відповідно до ваги, у випадках зазначених пунктами "3.2." договору заліковою кількістю товару (вагою) вважається його фізична маса, зменшена на убуток в масі зерна від зниження вмісту вологи і сміттєвих домішок, що їх буде отримано у процесі доробки (очищення та сушіння зерна).

У п.4.2. договору зазначено порядок оплати: 10% від вартості товару - попередня оплата в день відвантаження товару, 90 % від вартості товару покупець перераховує постачальнику протягом 14 робочих днів і моменту реєстрації постачальником податкової накладної по операції постачання товару в Єдиному реєстрі податкових накладних, згідно рахунка-фактури постачальника. Оплата вважається здійсненою з моменту списання коштів з банківського рахунку покупця. Покупець не відповідає за можливу затримку із зарахуванням обслуговуючим банком постачальника грошових коштів, переказаних покупцем в якості оплати, на поточний рахунок постачальника.

02 листопада 2021 року між Державним підприємством "Науково-дослідний виробничий агрокомбінат "Пуща-Водиця" та Державним підприємством "Житомирський лікеро-горілчаний завод" укладено додаткову угоду до договору поставки №26/1021-С сільськогосподарської продукції, в якій сторони: 1) зменшили ціну товару через невідповідність якості товару п.п.3.1.-3.3. договору; 2) визначили знижку на товар (вологість перевищує показники на 10% - зниження ціни однієї тони товару становить 1 703,00грн); 3) визначили загальну суму знижки на товар 1 703,00грн від ціни, вказаної у п. 1.2. договору. Водночас п. 1.2 викладено такій редакції: "кукурудза 3 класу, урожаю 2021 року, кількість, ціна та вартість товару:

ціна за 1 т без ПДВ - 4 207,89грн, ПДВ за 1 т - 589,10 грн, ціна товару за 1 т з ПДВ - 4 796,99грн;

вартість товару за 369,9 т без ПДВ - 1 556 498,51грн, ПДВ за 369,9 т - 217 908,09 грн.; загальна вартість товару з ПДВ - 1 774 406,60грн. (а.с.38).

На виконання умов договору ДП "Науково-дослідний виробничий агрокомбінат "Пуща-Водиця" поставило ДП "Житомирський лікеро-горілчаний завод" кукурудзу 3 класу урожаю 2021 року на суму 1 797 337,94 грн, що підтверджується видатковими накладними: №109 від 29.10.2021, №111 від 30.10.2021, №112 від 31.10.2021, №116 від 01.11.2021, №117 від 02.11.2021, №118 від 04.11.2021, №119 від 05.11.2021 (а.с. 39-45).

В матеріалах справи наявні копії податкових накладних, зареєстрованих ДП "Науково-дослідний виробничий агрокомбінат "Пуща-Водиця", з квитанціями про прийняття органом Державної податкової служби (а.с. 46-59).

Державним підприємством "Житомирський лікеро-горілчаний завод" здійснено часткову оплату товару на суму 260 000,00 грн., що підтверджується платіжними №15908 від 09.12.2021, №14909 від 29.10.2021 (а.с. 60-61). Проте, решту частину заборгованості на момент подання позову відповідачем не сплачено.

Враховуючи вищевикладене, Державне підприємство "Науково-дослідний виробничий агрокомбінат "Пуща- Водиця" звернулося до Господарського суду Житомирської області з позовною заявою про стягнення з Державного підприємства "Житомирський лікеро-горілчаний завод" заборгованості за договором поставки №26/1021-К сільськогосподарської продукції від 26.10.2021 у розмірі 1 537 337,94 грн.

Перевіривши повноту встановлених судом першої інстанції обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів зазначає наступне.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення прав та обов`язків, є, зокрема, договори та інші правочини.

Правовідносини між сторонами у справі виникли на підставі договору поставки сільськогосподарської продукції №26/1021-К від 26.10.2021.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини 2 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Згідно із ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст. 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як вже було зазначено вище, згідно п. 4.1. договору, оплата товару здійснюється покупцем шляхом перерахування коштів на рахунок постачальника, зазначений у договорі, в такому порядку: 4.1.1. за якістю відповідно до вимог у п. 3.1. цього договору. 4.1.2. за кількістю відповідно до ваги, у випадках зазначених пунктами "3.2." договору заліковою кількістю товару (вагою) вважається його фізична маса, зменшена на убуток в масі зерна від зниження вмісту вологи і сміттєвих домішок, що їх буде отримано у процесі доробки (очищення та сушіння зерна).

У п.4.2. договору зазначено порядок оплати: 10% від вартості товару - попередня оплата в день відвантаження товару, 90 % від вартості товару покупець перераховує постачальнику протягом 14 робочих днів і моменту реєстрації постачальником податкової накладної по операції постачання товару в Єдиному реєстрі податкових накладних, згідно рахунка-фактури постачальника. Оплата вважається здійсненою з моменту списання коштів з банківського рахунку покупця. Покупець не відповідає за можливу затримку із зарахуванням обслуговуючим банком постачальника грошових коштів, переказаних покупцем в якості оплати, на поточний рахунок постачальника.

Статтею 193 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 ЦК України).

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Згідно з частиною 1 статті 79 Господарського процесуального кодексу України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов договору ДП "Науково-дослідний виробничий агрокомбінат "Пуща-Водиця" поставило ДП "Житомирський лікеро-горілчаний завод" кукурудзу 3 класу урожаю 2021 року на суму 1 797 337,94 грн, що підтверджується видатковими накладними: №109 від 29.10.2021, №111 від 30.10.2021, №112 від 31.10.2021, №116 від 01.11.2021, №117 від 02.11.2021, №118 від 04.11.2021, №119 від 05.11.2021 (а.с. 39-45).

В матеріалах справи наявні копії податкових накладних, зареєстрованих ДП "Науково-дослідний виробничий агрокомбінат "Пуща-Водиця", з квитанціями про прийняття органом Державної податкової служби (а.с. 46-59).

Поряд з цим, в матеріалах справи наявні копії платіжних доручень №14909 від 29.10.2021 та №15908 від 09.12.2021 про сплату ДП "Житомирський лікеро-горілчаний завод" на рахунок ДП "Науково-дослідний виробничий агрокомбінат "Пуща-Водиця" 260 000,00 грн. з призначенням платежу: "за кукурудзу згідно з рахунком №332 від 28.10.2021" (а.с. 60-61).

Водночас матеріали справи не містять доказів сплати ДП "Житомирський лікеро-горілчаний завод" решти вартості отриманого товару в розмірі 1 537 337,94 грн.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що надані позивачем докази фіксують факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин між сторонами, що є підставою виникнення у відповідача обов`язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вимоги про стягнення з ДП "Житомирський лікеро-горілчаний завод" заборгованості в сумі 1 537 337,94 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки відповідачем не надано ні суду першої інстанції, ні суду апеляційної інстанції належних доказів виконання умов договору поставки сільськогосподарської продукції №26/1021-к від 26.10.2021 року в частині сплати заборгованості в розмірі 1 537 337,94 грн.

Поряд з цим, колегія суддів вважає необґрунтованим твердження скаржника в апеляційній скарзі щодо позбавлення його можливості надавати докази належного виконання умов договору поставки сільськогосподарської продукції №26/1021-к від 26.10.2021 року, враховуючи наступне.

Відповідно до частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.50 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно зі статтею 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною першою статті 8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Відповідно до частин першої - четвертої статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частини першої статті 41 ГПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи.

Пунктом 2 частини першої та пунктом 3 частини другої статті 42 ГПК України передбачено, що учасники справи мають право, зокрема брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом, і разом з тим учасники справи зобов`язані з`явитися за викликом суду в судове засідання, якщо їх явка визнана обов`язковою.

Відповідно до частини першої статті 45 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу.

Згідно з вимогами статті 46 ГПК України сторони користуються рівними процесуальними правами. Крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу, сторони (позивачі та відповідачі) також мають ще коло прав і обов`язків, передбачених цією статтею.

Відповідно до частин другої - четвертої статті 120 ГПК кодексу України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п`ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії.

Порядок вручення судових рішень визначено у статті 242 ГПК України, за змістом частин п`ятої, десятої та одинадцятої якої учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня. Судові рішення відповідно до цієї статті вручаються шляхом надсилання (видачі) відповідній особі копії (тексту) повного або скороченого судового рішення, що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень. У випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Днем вручення судового рішення є: день вручення судового рішення під розписку; день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. (частина 6 статті 242 ГПК України).

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до вимог ч. 5 статті 6 Господарського процесуального кодексу України, суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їхні офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Господарського суду Житомирської області від 02.05.2022 відкрито провадження у справі №906/252/22 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 14.06.2022 о 10:30 год. (а.с. 66).

Згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, за пошуковими параметрами - ідентифікаційний код 00375504 зареєстровано Державне підприємство "Житомирський лікеро-горілчаний завод" місцезнаходження якого: 10008, м. Житомир, вул. Святослава Ріхтера, буд. 38 (а.с. 96).

У ст.7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" зазначено, що Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб-підприємців з Єдиного державного реєстру.

Згідно з ч.2 ст.9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", до реєстру вносяться відомості про місцезнаходження юридичної особи (пункт 10).

Як визначено ч. 1 ст. 10 Закону, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Ухвала суду першої інстанції від 02.05.2022 надіслана відповідачу засобами електронного зв`язку на електронні адреси - , , що підтверджується витягом з електронної пошти суду першої інстанції (а.с. 67) та поштовим зв`язком на адресу - вул.Святослава Ріхтера, буд.38, м.Житомир, 10008, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а. с. 71). Вказані докази свідчать про отримання відповідачем ухвали Господарського суду Житомирської області від 02.05.2022 про відкриття позовного провадження та обізнаність про дату та час підготовчого засідання.

Ухвалою Господарського суду Житомирською області від 14.06.2022 продовжено строк підготовчого провадження та відкладено підготовче засідання на 05.07.2022 о 15:00 год. (а.с. 79).

Вказана ухвала надіслана відповідачу на електронні адреси - , , що підтверджується витягом з електронної пошти суду першої інстанції (а.с.80).

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 05.07.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу №906/252/22 до судового розгляду по суті на 16.08.2022 об 11:40 год. (а.с.88).

Вказана ухвала надіслана відповідачу на електронні адреси - , , що підтверджується витягом з електронної пошти суду першої інстанції (а.с.89) та поштовим зв`язком на адресу - вул. Святослава Ріхтера, буд.38, м.Житомир, 10008, що підтверджується списком №6479 згрупованих поштових відправлень Господарським судом Житомирської області рекомендованих листів в якому зазначено що вказаному поштовому відправленню призначено № відправлення - 9818. (а.с. 97 зворотня сторінка)

В свою чергу судом першої інстанції з офіційного сайту "Укрпошта" отримано трекінг поштового відправлення за №818 з якого вбачається, що вказане поштове відправлення отримано адресатом (відправлення вручено: за довіреністю) - 20.07.2022. (а.с. 98).

Станом на 16.08.2022 (дата ухвалення оскаржуваного рішення) відомостей щодо зміни місцезнаходження Державного підприємства "Житомирський лікеро-горілчаний завод" у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань немає (а.с.96).

Згідно з частиною 1 та пунктом 1 частини 2 статті 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з підстав неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання.

Виходячи з системного аналізу змісту вищенаведених положень ГПК України належне повідомлення учасників справи про дату, час та місце розгляду справи є обов`язком суду, а відсутність на час проведення судового засідання в матеріалах справи доказів про належне повідомлення учасників справи про дату, час і місце розгляду справи - є підставою для відкладення розгляду справи.

При цьому, розгляд справи є можливим лише у разі наявності у суду відомостей щодо належного повідомлення учасників справи та інших осіб про дату, час та місце судового засідання. Право бути належним чином повідомленим про дату та час слухання справи не може бути формальним, оскільки протилежне не відповідає ідеї справедливого судового розгляду, яка включає основоположне право на змагальність провадження (схожий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 14.07.2021 у справі №918/1478/14).

З урахуванням приписів ГПК України та правих висновків Верховного Суду, судом апеляційної інстанції встановлено, що в матеріалах справи наявні докази отримання відповідачем ухвал суду першої інстанції, зокрема ухвал Господарського суду Житомирської області від 02.05.2022 про відкриття позовного провадження у справі №906/252/22 та від 05.07.2022 якою закрито підготовче провадження та призначено справу №906/252/22 до судового розгляду по суті на 16.08.2022 об 11:40 год.

Поряд з цим, Європейський суд з прав людини, зокрема у справах "Osman v. the United Kingdom" (Осман проти Сполученого Королівства) та "Kreuz v. Poland" (Креуз проти Польщі), неодноразово вказував, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З огляду на зазначене, суд апеляційної інстанції не погоджується з доводами скаржника щодо позбавлення його можливості надавати докази належного виконання умов договору поставки сільськогосподарської продукції №26/1021-к від 26.10.2021 року, оскільки суд першої інстанції розглянув справу та ухвалив оскаржуване рішення за його відсутності з наявними доказами належного повідомлення відповідача про дату, час і місце судового засідання.

Згідно із ч. 2-3 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку, що Господарського суду Житомирської області від 16.08.22 р. у справі №906/252/22 відповідає чинному законодавству та матеріалам справи, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладається на апелянта в порядку ст. 129 ГПК України.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства "Житомирський лікеро-горілчаний завод" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Житомирської області від 16.08.22 р. у справі №906/252/22 без змін.

2. Поновити дію рішення Господарського суду Житомирської області від 16.08.22 р. у справі №906/252/22.

3. Справу №906/252/22 повернути Господарському суду Житомирської області.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з моменту складення повного тексту в порядку, передбаченому главою 2 розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений "24" листопада 2022 р.

Головуючий суддя Гудак А.В.

Суддя Мельник О.В.

Суддя Олексюк Г.Є.