ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2022м. ХарківСправа № 910/18486/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шарко Л.В.

при секретарі судового засідання Федоровій Т.О.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр охорони здоров`я" акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Брокмед", м. Київ
про стягнення 586328,88 грн.
за участю представників:

позивача - Погребняк Н. С.,

відповідача - не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

АТ "Українська залізниця" в особі філії "Центр охорони здоров`я акціонерного товариства" АТ "Українська залізниця" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до ТОВ "Брокмед" про стягнення заборгованості з орендної плати в сумі 578963,24 грн. та заборгованості із відшкодування витрат на утримання орендованого майна в розмірі 7365,64 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.11.21р. передано за правилами виключної підсудності позовну заяву АТ "Українська залізниця" в особі філії "Центр охорони здоров`я акціонерного товариства" АТ "Українська залізниця" до ТОВ "Брокмед" про стягнення заборгованості з орендної плати в сумі 578963,24 грн. та заборгованості із відшкодування витрат на утримання орендованого майна в розмірі 7365,64 грн. з доданими до неї документами на розгляд до Господарського суду Харківської області (61000, Харківська область, м. Харків, майдан Свободи, 5, Держпром, під`їзд №8).

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, введено в Україні воєнний стан з 24 лютого 2022 року та на теперішній час воєнний стан в Україні триває.

Рекомендовано учасникам процесу надсилати необхідні документи в електронному вигляді на електронну адресу суду: (з обов`язковим підписанням всіх документів кваліфікованим електронним підписом) або через особистий кабінет в системі «Електронний суд» https://id.court.gov.ua/.

Ухвалою від 20.09.2022 підготовче засідання по справі №922/910/18486/21 призначено на "28" жовтня 2022 р. о 14:30 год. в режимі відеоконференції за участю представника позивача в особі філії з використанням власних технічних засобів за допомогою офіційної сертифікованої підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС (https://vkz.court.gov.ua/).

"28" жовтня 2022 р. підготовче засідання у справі №910/18486/21 було закрито та призначено справу до розгляду в судовому засіданні на "24" листопада 2022 року о 14:20 год.

Представник позивача в судовому засіданні 24.11.2022 підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання 24.11.2022 не з`явився.

Відповідач відзив на позовну заяву не подав, про відкриття позовного провадження був повідомлений належним чином, шляхом направлення судової кореспонденції за адресою, вказаною у позовній заяві позивачем, яка відповідає відомостям про місцезнаходження відповідача, внесеним до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Ухвала суду про відкриття провадження у справі, яка направлена на адресу відповідача, була повернута до суду з довідкою Укрпошти "адресат відсутній за вказаною адресою", а також інші ухвали суду, що надсилалися на адресу відповідача також були повернуті до суду з відміткою Укрпошти "адресат відсутній за вказаною адресою".

Суд звертає увагу на правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 18.03.2021 по справі №911/3142/19, відповідно до якої направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений ст. 251 ГПК України, не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка ратифікована Україною 17 липня 1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини та докази на їх підтвердження, судом встановлено наступне.

Між акціонерним товариством «Українська залізниця» в особі філії «Центр охорони здоров`я» (Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Телемедичні системи» (Орендар) 24.01.2020 був укладений договір оренди нерухомого майна №ЦОЗ/Д-165, за умовами якого орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування нерухоме майно, загальною площею 406,72 кв.м., а саме: нежитлове приміщення яке знаходиться за адресою: м. Харків, провулок Балакірієва, 5, на першому поверсі кім.№№ 26, 37, 39-59, частково (10,12 кв.м.) XIX площею 237,42 кв.м., дев`ятого поверху кім. №№ 10,15,17 площею 97,2 кв.м. (погодинно) з використанням 24 год. на місяць, цокольного поверху кім. №№ 33,34,35 площею 65,3 кв.м. підвального поверху кім.№31 площею 6,80 кв.м. десятиповерхової будівлі головного корпусу лікарні (літери А-9), загальною площею - 23718,6 кв.м. Харківської клінічної лікарні на залізничному транспорті №1 філії «Центр охорони здоров`я» АТ «Укрзалізниця», (далі - Майно), в тому числі коефіцієнт загальних площ 1,71 % згідно з планом за поверхами з викопіюванням поповерхового плану, відповідно до акту приймання-передачі майна, що складає невід`ємну частину цього договору.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань Товариство з обмеженою відповідальністю «Телемедичні системи» змінило найменування на Товариство з обмеженою відповідальністю «Брокмед».

Відповідно до п.1.3 договору майно надавалося орендарю для його використання за цільовим призначенням - для здійснення медичної практики.

За приписами п.2.1 договору передача орендареві майна в строкове платне користування здійснюється на підставі Акта приймання - передачі майна від орендодавця до орендаря, складеного згідно з формою, що є невід`ємну частину цього договору (Додаток №1).

Розмір орендної плати визначається за результатами електронних торгів (аукціону) і становить за перший базовий місяць грудень 2019 р. користування за 1кв.м. майна 276,39 грн., крім того ПДВ - 55,28 грн., а всього разом з ПДВ - 331,67 грн. (п. 3.1. договору).

Пунктом 3.2 договору передбачено, що загальний розмір оренди за перший базовий місяць грудень 2019 р. користування майном становить 112413,34 грн., крім того, ПДВ - 22482,67 грн., а всього разом з ПДВ - 134896,01грн.

Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

Відповідно до п.3.3. договору орендна плата сплачується шляхом перерахування у безготівковій формі на поточний банківський рахунок орендодавця до 20 числа поточного місяця, за попередній місяць, за який здійснюється розрахунок.

За приписами п. 3.9. договору закінчення строку дії договору не звільняє орендаря від обов`язку виконання перед орендодавцем всіх грошових зобов`язань за цим договором.

Згідно п. 6.2.3 орендар зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату та інші платежі, передбачені договором.

Відповідно до п. 11.1 договору, з урахуванням змін, внесених додатковою угодою від 20.05.2020 №1, договір оренди набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін і діє до 19.01.2023 року, та в будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Майно зазначене в договорі оренди було передано за актом приймання - передачі майна від 24.01.2020 року.

На виконання п. 4.1. договору орендар 03.02.2020р. перерахував на рахунок орендодавця гарантійний платіж у розмірі подвійної базової орендної плати, що у сумі становить 269792,02грн.

Згідно акту приймання - передачі майна від 31.10.2020 року орендар повернув, а орендодавець прийняв відповідно до умов договору №ЦОЗ/Д -165 від 24.02.2020р. у дев`ятиповерховій будівлі головного корпусу лікарні (Літер А-9), за номером 5 по провулку Балакірєва в місті Харкові частину приміщень (об`єкт оренди) згідно з планом за поверхами, загальною площею 406,72грн.

Додатковою угодою від 09.11.2020 року сторони достроково, за взаємною згодою, припинили договір оренди нерухомого майна №ЦОЗ/Д-165 від 24.01.2020р. Умовами п. 3.9. договору сторони встановили, що закінчення строку дії договору не звільняє орендаря від обов`язку виконання перед орендодавцем всіх грошових зобов`язань за цим договором.

У період користування майном з 24.01.2020 по 31.10.2020 орендодавцем було нараховано орендну плату всього у розмірі 1263874,68 грн., яка орендарем була оплачена частково в сумі 684911,54 грн.

Як вказує позивач, в грудні 2020 року та в березні 2021 року відповідно до п. 7.1.3. договору позивач здійснив погашення заборгованості відповідача з орендної плати на суму гарантійного платежу, про що сповістив відповідача листом від 22.12.2020 року №5060. Таким чином, станом на день звернення до суду із позовом, заборгованість з орендної плати ТОВ «Брокмед» (ТОВ «Телемедичні системи») по договору оренди №ЦОЗ/Д-165 від 24.01.2020 складає 578963,24 грн.

Відповідно до п. 3.4. договору оренди нерухомого майна від 24.01.2020 -№ЦОЗ/Д-165 сторони встановили, що відшкодування вартості комунальних послуг і послуг з електропостачання, теплопостачання, газопостачання, водопостачання та водовідведення) експлуатаційних та інших витрат, що безпосередньо пов`язані з майном, відшкодування земельного податку здійснюються орендарем орендодавцю щомісячно на підставі окремого підписаного сторонами договору про відшкодування витрат на утримання майна та надання комунальних послуг.

На виконання вимог вищезазначеного пункту договору, 24.01.2020 між сторонами укладено договір на відшкодування витрат на утримання орендованого нерухомого майна №ЦОЗ/Д-167, за умовами якого балансоутримувач забезпечує утримання та обслуговування об`єкта нерухомого майна, а саме дев`ятиповерхової будівлі головного корпусу лікарні (літ. А-9), а також утримання прибудинкової території, а орендар бере участь у витратах щодо обслуговування та утримання будівлі шляхом їх відшкодування балансоутримувачу пропорційно до займаної площі.

За приписами п. 2.2.4 договору, орендар зобов`язаний не пізніше 20 числа місяця, наступного за звітним, вносити плату на рахунок балансоутримувача будівлі.

Розмір сум, що підлягають оплаті орендарем в рахунок відшкодування витрат балансоутримувача на утримання та обслуговування будівлі/приміщення, визначається пропорційно відношення площі орендованого приміщення до загальної площі будівлі, зазначених згідно цього договору, (п. 4.1. договору).

Відповідно до п. 4.3. договору орендар проводить оплату рахунків в строк до 20 числа місяця, наступного за звітним, на підставі виставлених рахунків.

В позовній заяві позивач вказує, що по договору про відшкодування витрат на утримання орендованого нерухомого майна орендарю було нараховано та виставлено до сплати рахунків на суму 46400,44 грн., які частково орендарем оплачені в сумі 39034,80 грн., у зв`язку із чим станом на день звернення до суду із позовом, заборгованість ТОВ «Брокмед» (ТОВ «Телемедичні системи») за договором про відшкодування витрат на утримання орендованого нерухомого майна складає 7365,64 грн.

Надаючи правову кваліфікацію доказам, які надані позивачем та викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов`язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 ЦК України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договір та інші правочини та юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

У відповідності із ст.173 ГК України та ст.509 ЦК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб`єкт господарювання (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вичинити певну дію господарського чи управлінсько - господарського характеру на користь іншого суб`єкту (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо) або утримуватися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язків.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч.7 ст.179 ГК України господарські договори укладаються за правилами, встановленими ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно з вимогами частин 1, 5 статті 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 598 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно ст. 599 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не припустив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.193 ГК України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Враховуючи вищевикладене, позивач свої зобов`язання за договором оренди нерухомого майна виконав в повному обсязі, передав орендарю по акту приймання- передачі нерухоме майно, загальною площею 406,72 кв.м., яке знаходиться за адресою: м. Харків, провулок Балакірієва, 5 та виконав обов`язки по договору про відшкодування витрат на утримання орендованого нерухомого майна.

Проте, відповідач свої зобов`язання за укладеними договорами виконав не в повному обсязі, нараховані орендні платежі та платежі по відшкодуванню витрат на утримання орендованого нерухомого майна сплатив частково.

Відповідно до статті 222 Господарського кодексу України, позивачем 05.02.2021 року за № 192 на адресу відповідача було направлено претензію з вимогою погашення заборгованості за договором оренди в сумі 578963,24 грн. та за договором про відшкодування витрат на утримання орендованого нерухомого майна в сумі 7365,64 грн. На день звернення до суду із позовом, заборгованість відповідачем не погашено, заперечення проти їх нарахування, та/або щодо їх суми - не отримано.

Станом на момент розгляду справи, відповідач не сплатив 586328,88 грн. заборгованості та не надав суду доказів, які б спростовували суму заявленого боргу.

Відповідно до статті 55 Конституції України, статей 15,16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з положеннями ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Враховуючи, що відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, статей 193, 198 Господарського кодексу України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов і порядку укладеного між сторонами договору та згідно вимогам закону, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, приймаючи до уваги викладені обставини, та враховуючи те, що відповідач не надав суду жодного документу, який би підтверджував сплату заборгованості за договором у сумі 586328,88 грн., суд приходить до висновку про наявність законних підстав щодо стягнення з відповідача на користь позивача 586328,88 грн. заборгованості, оскільки заявлені позовні вимоги є законними, правомірними та обґрунтованими, тому є такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 129 ГПК України. Судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, судові витрати покладаються на відповідача в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України; ст.ст. 526, 546, 548, 549, 610-612, 762 Цивільного кодексу України; ст.ст. 173, 174, 179, 224, 225 Господарського кодексу України; ст.ст. 1, 2, 4, 5, 12, 13, 14, 15, 73, 74, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 256, 257, 259 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Брокмед" (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 37/41, ) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, 5, ) в особі філії "Центр охорони здоров`я акціонерного товариства" АТ "Українська залізниця" (03049, м. Київ, пр-т Повітрофлотський, 9) заборгованість з орендної плати в сумі 578963,24 грн.; заборгованість із відшкодування витрат на утримання орендованого майна в розмірі 7365,64 грн.; витрати по сплаті судового збору в сумі 8794,93 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку для оскарження. Зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, або до суду першої інстанції відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повне рішення складено "05" грудня 2022 р.

Суддя Л.В. Шарко